EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013JC0001
JOINT COMMUNICATION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Cybersecurity Strategy of the European Union: An Open, Safe and Secure Cyberspace
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegia: avatud, ohutu ja turvaline küberruum
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegia: avatud, ohutu ja turvaline küberruum
/* JOIN/2013/01 final */
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE, NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegia: avatud, ohutu ja turvaline küberruum /* JOIN/2013/01 final */
ÜHISTEATIS EUROOPA PARLAMENDILE,
NÕUKOGULE, EUROOPA MAJANDUS- JA SOTSIAALKOMITEELE NING REGIOONIDE KOMITEELE Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegia: avatud, ohutu ja turvaline küberruum 1. Sissejuhatus 1.1. Taust Viimase kahekümne
aasta jooksul on internet ja laiemalt küberruum avaldanud tohutut mõju
ühiskonna kõikidele osadele. Meie igapäevaelu, põhiõigused, sotsiaalsed suhted
ja majandus sõltuvad info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) sujuvast
toimimisest. Avatud ja vaba küberruum on edendanud üleilmset poliitilist ja
sotsiaalset kaasatust; see on kõrvaldanud riikide, ühiskondade ja kodanike
vahelised tõkked, võimaldades suhelda ning jagada teavet ja ideid üle laia
ilma; see on loonud keskkonna, kus ennast vabalt väljendada ja oma põhiõigusi
teostada ning on andnud inimestele vahendid, mille abil püüelda demokraatliku
ja õiglasema ühiskonna poole – eriti selgelt oli seda näha araabia kevade ajal.
Selleks, et
küberruum jääks avatuks ja vabaks, tuleks ka internetis kohaldada samu norme,
põhimõtteid ja väärtusi, mille austamist toetab EL reaalses maailmas.
Põhiõigusi, demokraatiat ja õigusriigi põhimõtet tuleb kaitsta ka küberruumis. Meie vabadus ja heaolu sõltuvad üha rohkem
töökindlast ja uuenduslikust internetist, mille areng jätkub siis, kui seda
soodustavad erasektori uuendustegevus ja kodanikuühiskond. Kuid ka
internetivabaduse eeldusteks on ohutus ja turvalisus. Küberruumi tuleks kaitsta
intsidentide, pahatahtliku tegevuse ja väärkasutuse eest ning valitsustel on
täita märkimisväärne roll seoses vaba ja ohutu küberruumi tagamisega.
Valitustel tuleb täita mitu ülesannet: kaitsta juurdepääsu ja avatust, austada
ja kaitsta internetis põhiõigusi ning tagada interneti usaldusväärsus ja
koostalitlusvõime. Kuna aga märkimisväärset osa küberruumist omab ja haldab
erasektor, tuleks mis tahes valdkondlikes algatustes edu saavutamiseks
tunnustada erasektori juhtrolli. IKTst on saanud
majanduskasvu alustala ning see on otsustava tähtsusega ressurss, millest
sõltuvad kõik majandussektorid. IKT-l põhinevad keerukad süsteemid, mis tagavad
majanduse toimimise võtmetähtsusega sektorites nagu rahandus, tervishoid,
energeetika ja transport. Paljud ärimudelid tuginevad interneti katkematule
kättesaadavusele ning infosüsteemide tõrgeteta toimimisele. Digitaalse ühtse
turu lõplik väljakujundamine võiks suurendada Euroopa SKPd ligikaudu 500
miljardi euro võrra aastas[1]
ehk keskmiselt 1 000 euro võrra inimese kohta. Selleks et leiaksid
kasutust uued võrgutehnoloogiad, sealhulgas e-maksed, pilvandmetöötlus või
masinatevaheline andmevahetus,[2]
on tarvis kodanike usaldust. Kahjuks ilmnes 2012. aasta Eurobaromeetri
uuringust,[3]
et ligikaudu kolmandik eurooplasi kahtleb oma oskustes kasutada internetti
panganduseks või ostude tegemiseks. Suur enamik vastanutest väldib isikuandmete
avaldamist võrgus, kuna tunneb muret turvalisuse pärast. Võrgupettuse ohvriks
on ELis langenud juba üle kümne protsendi internetikasutajatest. Viimased aastad
on näidanud, et kuigi digitaalmaailm toob suurt kasu, on see ka haavatav.
Küberjulgeolekut[4]
kahjustavate tahtlike või juhuslike turvaintsidentide arv kasvab hirmuäratava
kiirusega ning need võivad häirida esmatähtsate ja endastmõistetavaks peetavate
teenuste (nt veevarustus-, tervishoiu-, elektri- või mobiilsideteenused)
osutamist. Ohud võivad olla eri päritolu – ajend võib olla näiteks kuritegelik
või poliitiline või tegemist võib olla terrorirünnaku või mõne riigi mahitatud
rünnakuga, samuti loodusõnnetuste või tahtmatu veaga. ELi majandus
kannatab juba praegu erasektori ja üksikisikute vastu suunatud
küberkuritegevuse[5]
all. Küberkurjategijad kasutavad üha keerukamaid meetodeid infosüsteemidesse
sissetungimiseks, oluliste andmete varastamiseks või ettevõtetelt lunaraha
nõudmiseks. Asjaolu, et suurenenud on nii majandusspionaaž kui ka riikide
rahastatav tegevus küberruumis, tekitab ELi valitsuste ja ettevõtete jaoks uue
ohukategooria. ELi
mittekuuluvates riikides võib ette tulla ka küberruumi väärkasutust, et oma
kodanike järele valvata või neid kontrollida. EL saab sellisele tegevusele
vastu seista internetivabaduse edendamisega ning põhiõiguste austamise
tagamisega internetis. See
kõik on põhjuseks, miks valitsused on kogu maailmas asunud välja töötama
küberjulgeoleku strateegiaid ning käsitavad küberruumi aina olulisema
rahvusvahelise küsimusena. On aeg, et EL tõhustaks oma sellekohaseid meetmeid.
Käesolevas ettepanekus Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegia kohta, mille
esitajateks on komisjon ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge
esindaja (kõrge esindaja), visandatakse ELi valdkondlik nägemus, selgitatakse
ülesandeid ja vastutusalasid ning kehtestatakse vajalikud meetmed. Seejuures
tuginetakse kodanike õiguste tugevale ja tõhusale kaitsele ja edendamisele, et
muuta ELi veebikeskkond maailma ohutuimaks. 1.2. Küberjulgeoleku põhimõtted Piirideta ja
mitmekihilisest internetist on saanud üleilmse edu saavutamise üks olulisimaid
vahendeid, mis ei ole valitsuste järelevalve all ega selle poolt reguleeritav.
Kuigi erasektor peaks etendama jätkuvalt juhtivat osa interneti ülesehitamisel ja
igapäevasel juhtimisel, on aina selgemaks saanud vajadus läbipaistvuse,
vastutuse ja turvalisusega seotud nõuete järele. Käesolevas strateegias
täpsustatakse põhimõtteid, millele peaks tuginema nii ELi kui ka rahvusvaheline
küberjulgeolekupoliitika. ELi
põhiväärtused kehtivad nii digitaalses kui ka füüsilises maailmas Igapäevaelu
valdkondades kohaldatavad õigusnormid ja eeskirjad peaksid kehtima ka
kübervaldkonna puhul. Põhiõiguste,
sõnavabaduse, isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitse Küberjulgeoleku
kindlaks ja tulemuslikuks toimimiseks peaks see põhinema Euroopa Liidu
põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigustel ja ELi põhiväärtustel. Niisamuti ei
saa üksikisikute õigusi tagada ilma ohutute võrkude ja süsteemideta. Juhul kui
tegemist on isikuandmetega, peaks küberjulgeoleku eesmärgil toimuv
teabejagamine toimuma kooskõlas ELi andmekaitseõigusega ning selle puhul tuleb
täiel määral arvestada selles valdkonnas kehtivaid üksikisikute õigusi. Kõigile
tagatud juurdepääs Arvestades seda,
kui tihedalt on digimaailm ühiskonnaga põimunud, asetab piiratud juurdepääs või
juurdepääsu puudumine internetile ning digitaalne kirjaoskamatus kodanikud
ebasoodsasse olukorda. Kõigil peaks olema juurdepääs internetile ja takistamata
teabevoole. Kõigile ohutu juurdepääsu võimaldamiseks tuleks tagada interneti
terviklikkus ja turvalisus. Demokraatlik,
tõhus ja paljusid sidusrühmi hõlmav haldamine Digitaalset
maailma ei kontrolli vaid üks üksus. Internetiressursside, vastavate
protokollide ja standardite igapäevase haldamise ning interneti arendamisega on
hetkel seotud mitmed sidusrühmad, kellest paljud on äriettevõtted ja
valitsusvälised üksused. EL kinnitab veel kord, kui tähtis on kõigi
sidusrühmade kaasatus interneti haldamise praegusse mudelisse ning toetab
sellist paljusid sidusrühmi hõlmavat haldusstrateegiat[6]. Jagatud
vastutus turvalisuse tagamiseks Kõigi
eluvaldkondade suurenev sõltuvus IKTst on tekitanud nõrkusi, mida tuleks
täpselt määratleda, põhjalikult analüüsida, leevendada või vähendada. Kõik
asjaosalised – riigiasutused, erasektor ja üksikisikud – peavad tunnustama
jagatud vastutuse olulisust, võtma meetmeid endi kaitseks ning tagama vajaduse
korral kooskõlastatud tegutsemise küberjulgeoleku tugevdamiseks. 2. Strateegilised prioriteedid ja meetmed EL peaks kaitsma
veebikeskkonda, mis pakub kõigi hüvanguks suurimat võimalikku vabadust ja
turvalisust. Ehkki küberruumi turvalisuse probleemidega tegelemine on
peaasjalikult liikmesriikide ülesanne, pakutakse käesolevas strateegias välja
konkreetsed meetmed, mis saaksid edendada ELi üldist tulemuslikkust.
Kõnealuseid meetmeid on nii lühi- kui ka pikaajalisi, need hõlmavad erinevaid
poliitikavahendeid[7]
ning eri osapooli – ELi institutsioone, liikmesriike ja tööstust. Käesolevas
strateegias esitatud ELi nägemust väljendavad viis strateegilist prioriteeti,
mis on suunatud eespool väljatoodud probleemide lahendamisele: ·
küberturve; ·
küberkuritegevuse radikaalne vähendamine; ·
küberkaitsepoliitika väljatöötamine ning ühise
julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) raamistikuga seonduva suutlikkuse
arendamine; ·
tööstuslike ja tehnoloogiliste vahendite arendamine
küberjulgeoleku jaoks; ·
sidusa rahvusvahelise küberruumipoliitika
kehtestamine Euroopa Liidu jaoks ning ELi põhiväärtuste edendamine. 2.1. Küberturve Selleks et
edendada küberturvet ELis, peavad nii riigiasutused kui ka erasektor arendama
oma sellekohast suutlikkust ning tegema tõhusat koostööd. Tuginedes seni
elluviidud meetmete[8]
positiivsetele tulemustele, saaksid ELi täiendavad meetmed olla abiks eelkõige
piiriülese mõõtmega küberriskide ja -ohtudega toimetulekul ning koordineeritud
reageerimisel hädaolukordadele. Seeläbi toetatakse tugevalt siseturu sujuvat
toimimist ning parandatakse ELi sisejulgeolekut. Kui
küberjulgeolekut kahjustavate intsidentide ennetamise, avastamise ja
käsitlemise nimel ei tehta ulatuslikke jõupingutusi, et tõhustada avaliku ja
erasektori suutlikkust, asjaomaseid vahendeid ja protsesse, püsib Euroopa
haavatavana. Sel põhjusel on komisjon töötanud välja võrgu- ja infoturbe
poliitika[9].
2004. aastal loodi Euroopa Võrgu- ja Infoturbeamet (ENISA)[10] ning nõukogus ja Euroopa Parlamendis peetakse praegu läbirääkimisi uue
määruse üle, et tugevdada ENISAt ja ajakohastada selle volitusi[11]. Lisaks on elektroonilise side raamdirektiiviga[12] nõutud,
et elektrooniliste sideteenuste osutajad haldaksid asjakohaselt oma võrkudega
seotud riske ning teataksid olulistest turvalisuse rikkumistest. Lisaks on
andmekaitset käsitlevate ELi õigusaktidega[13]
nõutud, et vastutavad töötlejad tagavad andmekaitsenõuete täitmise ja kaitsemeetmete,
sealhulgas turvameetmete võtmise ning teavitavad pädevaid riigiasutusi
üldkasutatavate elektrooniliste sideteenustega seotud intsidentidest, millega
kaasneb isikuandmete rikkumine. Hoolimata
vabatahtlike kohustustega seoses saavutatud edusammudest, esineb ELis siiski
veel puudujääke, eelkõige seoses riikliku suutlikkusega, tegevuse
kooskõlastamisega piiriüleste intsidentide puhul ning erasektori kaasatuse ja
valmisolekuga. Käesolevale strateegiale on lisatud õigusakti ettepanek,
et eelkõige teha järgmist: ·
kehtestada riigi tasandil võrgu- ja infoturbe
ühised miinimumnõuded, mis kohustaksid liikmesriike nimetama võrgu- ja
infoturbe vallas riigi pädeva asutuse, looma hästitoimiva
infoturbeintsidentidega tegeleva rühma (CERT) ning võtma vastu riikliku võrgu-
ja infoturbe strateegia ning riikliku võrgu- ja infoturbe koostöökava.
Suutlikkuse suurendamine ja tegevuse koordineerimine puudutab ka ELi
institutsioone. 2012. aastal loodi alalise organina infoturbeintsidentidega
tegelev rühm, mis vastutab ELi institutsioonide, asutuste ja organite
IT-süsteemide turvalisuse eest („CERT-EU”); ·
luua kooskõlastatud ennetus-, avastamis-,
leevendus- ja reageerimismehhanismid, mis võimaldavad võrgu- ja infoturbe
valdkonna riigi pädevatel asutustel jagada teavet ja osutada vastastikust abi.
Võrgu- ja infoturbe valdkonna riigi pädevate asutuste ülesanne on tagada
tegevuse koordineerimine kogu ELis, eelkõige ELi võrgu- ja infoturbe
koostöökava alusel, et reageerida piiriülese mõõtmega küberintsidentidele.
Tegevuse koordineerimisel tuginetakse liikmesriikide Euroopa foorumi (EFMS)
tööle,[14]
mille raames on peetud viljakaid arutelusid ja vahetatud arvamusi riikliku
võrgu- ja infoturbepoliitika kohta; pärast koostöömehhanismi loomist saab
foorumi sellega liita; ·
parandada erasektori valmisolekut ja suurendada
selle kaasatust. Kuna suurem enamik võrgu- ja infosüsteeme on eraomandis ja
eraomanike hallatavad, on küberjulgeoleku edendamiseks ülioluline tihendada
koostööd erasektoriga. Erasektor peaks arendama oma tehnilist küberturbesuutlikkust
ning jagama sektorite vahel parimaid tavasid. Tööstuse poolt väljatöötatud
vahendid intsidentidele reageerimiseks, põhjuste tuvastamiseks ja
kriminalistikaalaste uurimiste läbiviimiseks peaksid tooma kasu ka
erasektorile. Kuid erasektoril
on jätkuvalt vajaka mõjusatest stiimulitest, et esitada usaldusväärseid andmeid
võrgu ja info turvalisusega seotud intsidentide toimumise ja mõju kohta, võtta
omaks riskihalduskultuur või investeerida turvalahendustesse. Kavandatavate
õigusnormide eesmärk on seega teha kindlaks, et mitmete põhivaldkondade
(energeetika, transport, pangandus, väärtpaberibörsid, võtmetähtsusega
internetiteenuste võimaldajad ning ka haldusasutused) osalised hindaksid endi
ees olevaid küberjulgeoleku riske, tagaksid asjakohase riskihalduse kaudu
võrkude ja infosüsteemide usaldusväärsuse ja vastupidavuse ning jagaksid
kindlakstehtud teavet võrgu- ja infoturbe valdkonna riigi pädevate asutustega.
Küberjulgeolekukultuuri levik võiks suurendada ettevõtlusvõimalusi ning
erasektori konkurentsivõimet, mistõttu võiks küberjulgeolekust saada
müügiargument. Kõnealused
üksused peaksid võrgu- ja infoturbe valdkonna riigi pädevatele asutustele
teatama intsidentidest, millel on oluline mõju põhiteenuste osutamise
järjepidevusele ning võrgu- ja infosüsteemidel tuginevale kaupade pakkumisele. Võrgu- ja
infoturbe valdkonna riigi pädevad asutused peaksid tegema koostööd ja vahetama
teavet muude reguleerivate asutustega, eelkõige isikuandmete kaitse asutustega.
Kui kahtlustatakse, et intsident on seotud raske kuriteoga, peaksid võrgu- ja
infoturbe valdkonna riigi pädevad asutused teatama sellest omakorda
õiguskaitseasutustele. Samuti peaksid riigi pädevad asutused selleks ettenähtud
veebisaidil avaldama korrapäraselt salastamata teavet intsidente ja riske
käsitlevate varajaste hoiatuste ning koordineeritud reageerimise kohta.
Õiguslikud kohustused ei tohiks asendada ega takistada mitteametlikku ja
vabatahtlikku koostööd, sealhulgas avaliku ja erasektori vahel, eesmärgiga
tõsta turvalisuse taset ning vahetada teavet ja parimaid tavasid. Vastupidavust
käsitlev Euroopa avaliku ja erasektori partnerlus (EP3R)[15] on ELi tasandil iseäranis hea
ja asjakohane platvorm ning seda tuleks edasi arendada. Euroopa
ühendamise rahastu[16]
tagaks rahalise toetuse võtmetähtsusega infrastruktuurile, sidudes
liikmesriikide võrgu- ja infoturbealase suutlikkuse ning lihtsustades ELi ülest
koostööd. Kõigele lisaks on
liikmesriikide ja erasektori koostöö edendamiseks olulised ELi tasandil
läbiviidavad küberõppused. Esimene liikmesriike hõlmav õppus viidi läbi 2010.
aastal („Cyber Europe 2010”) ning teine, ka erasektorit kaasav õppus toimus
2012. aasta oktoobris („Cyber Europe 2012”). ELi-USA õppus viidi läbi 2011.
aasta novembris („Cyber Atlantic 2011”). Tulevasteks aastateks on kavandatud
täiendavaid õppusi, sealhulgas rahvusvaheliste partneritega. Komisjon kavatseb teha järgmist: · jätkab tihedas koostöös liikmesriikide asutustega ning elutähtsate infrastruktuuride omanike ja operaatoritega Teadusuuringute Ühiskeskuse elluviidavaid meetmeid, mis on suunatud Euroopa elutähtsate infrastruktuuride võrgu- ja infoturbega seotud nõrkade kohtade kindlaksmääramisele ning vastupidavate süsteemide väljatöötamise soodustamisele; · algatab 2013. aasta alguses ELi rahastatud katseprojekti[17] robotivõrkude ja pahavaraga võitlemise kohta, et luua koordineerimis- ja koostööraamistik ELi liikmesriikide, erasektori organisatsioonide (näiteks internetiteenuse osutajate) ja rahvusvaheliste partnerite vahel. küberõppuste läbiviimisel, millele omakorda tugineb ELi osalemine Komisjon palub ENISA-l teha järgmist: · abistada liikmesriike tugeva riikliku küberturbesuutlikkuse arendamisel, suurendades eelkõige teadmisi tööstuslike kontrollisüsteemide ning transpordi- ja energiataristu turvalisuse ja vastupidavuse kohta; · uurida 2013. aastal ELi tööstuslike kontrollisüsteemide (ICS-CSIRT) jaoks arvutiturbe intsidentidele reageerimise meeskonna (meeskondade) loomise teostatavust. · jätkata liikmesriikide ja ELi institutsioonide toetamist korrapäraste üle-euroopaliste rahvusvahelistes küberõppustes. Komisjon kutsub Euroopa Parlamenti ja nõukogu üles tegema järgmist: · võtma kiiresti vastu ettepanek direktiivi kohta, milles käsitletakse võrgu- ja infoturbe ühtlaselt kõrge taseme tagamist kogu Euroopa Liidus, riikide suutlikkust ja valmisolekut, ELi tasandi koostööd, riskihaldustavade juurutamist ja võrgu- ja infoturbealase teabe jagamist. Komisjon palub tööstusel teha järgmist: · võtta juhtroll küberjulgeoleku kõrgesse tasemesse investeerimisel ning töötada välja parimad tavad ja teabejagamissüsteem sektori tasandil ja riigiasutustega, et tagada vara ja üksikisikute tugev ja tõhus kaitse, eelkõige selliste avaliku ja erasektori partnerluste kaudu nagu EP3R ja Trust in Digital Life (TDL)[18]. Teadlikkuse suurendamine Küberjulgeoleku
tagamine on ühine ülesanne. Lõppkasutajatel on oluline roll võrkude ja
infosüsteemide turvalisuse tagamisel. Seepärast tuleb neid teavitada riskidest,
millega nad internetis kokku puutuvad ning neil peab olema võimalus võtta
lihtsaid meetmeid, et end nende eest kaitsta. Viimastel
aastatel on töötatud välja mitu algatust ning nendega tuleks jätkata.
Teadlikkuse suurendamisega on eelkõige olnud seotud ENISA kes on avaldanud
vastavaid aruandeid, korraldanud ekspertidega seminare ning arendanud avaliku
ja erasektori partnerlusi. Euroopa Politseiamet (Europol), Euroopa Õigusalase
Koostöö Üksus (Eurojust) ja riiklikud andmekaitseasutused teevad samuti tõhusat
tööd teadlikkuse suurendamiseks. 2012. aasta oktoobris organiseeris ENISA koos
mõne liikmesriigiga esmakordselt Euroopa küberjulgeoleku kuu. Teadlikkuse
suurendamine on üks valdkondi, mille arendamise kallal teeb tööd ka ELi ja USA
ühine küberjulgeoleku ja küberkuritegevuse töörühm[19]. Samuti on see laste
turvalisust internetis käsitleva programmi „Turvalisem internet”[20] oluline teema. Komisjon palub ENISA-l teha järgmist: · esitada 2013. aastal tegevuskava võrgu- ja infoturbe oskustunnistuse kohta, mis kujutab endast vabatahtlikku sertifitseerimiskava IT-ekspertide (nt veebiadministraatorid) oskuste ja pädevuse edendamiseks. Komisjon kavatseb teha järgmist: · korraldab ENISA toel 2014. aastal küberjulgeoleku võistlused, kus tudengid võistleksid võrgu- ja infoturbega seotud lahenduste väljapakkumises. Komisjon kutsub liikmesriike[21] üles tegema järgmist: · korraldama igal aastal ENISA toel küberjulgeoleku kuud, kaasates sinna 2013. aastast ka erasektori, et suurendada lõppkasutajate teadlikkust. alates 2014. aastast hakatakse kooskõlastatult läbi viima ELi ja USA küberjulgeoleku kuud; · tugevdama võrgu- ja infoturbe vallas riigi tasandil võetavaid haridus- ja koolitusmeetmeid, võttes kasutusele järgmised koolitused: 2014. aastaks koolides toimuv võrgu- ja infoturbealane koolitus; informaatikatudengitele mõeldud koolitus võrgu- ja infoturbe, turvalise tarkvaraarenduse ning isikuandmete kaitse kohta; riigiasutuste töötajatele suunatud võrgu- ja infoturbealane baaskoolitus. Komisjon kutsub tööstust üles tegema järgmist: · edendama kõigil tasanditel küberjulgeolekualast teadlikkust, nii äritavades kui ka klientidega suhtlemisel. Tööstus peaks eelkõige kaaluma seda, kuidas suurendada tegevjuhtide ja nõukogude vastutust küberjulgeoleku tagamise eest. 2.2. Küberkuritegevuse oluline
vähendamine Mida digitaalsem
on meie maailm, seda rohkem on küberkurjategijatel võimalusi selle ärakasutamiseks.
Küberkuritegevus on üks kiiremini kasvavaid kuritegevuse vorme, mille ohvriks
langeb maailmas iga päev üle miljoni inimese. Küberkurjategijad muutuvad üha
osavamaks ja nende võrgustikud aina keerukamaks. Nendega toimetulekuks on vaja
vastavaid vahendeid ja oskusi. Küberkuritegevus on väga tulutoov ja madala
riskiastmega ning kurjategijad kasutavad sageli ära veebidomeenide anonüümsust.
Küberkuritegevus ei tunne piire – interneti üleilmne levik tähendab seda, et
õiguskaitseasutused peavad kehtestama koordineeritud piiriülese strateegia
kasvava ohuga ühiselt silmitsi seismiseks. Ranged ja
tõhusad õigusaktid EL ja
liikmesriigid vajavad küberkuritegevusega võitlemiseks rangeid ja tõhusaid
õigusakte. Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsioon, mida nimetatakse ka
Budapesti konventsiooniks, on siduv rahvusvaheline leping, millega on ette
nähtud tõhus raamistik riiklike õigusaktide vastuvõtmiseks. EL on juba võtnud
vastu küberkuritegevust käsitlevaid õigusakte, sealhulgas direktiivi, mis
käsitleb laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise ning lasteporno
vastast võitlust[22].
EL on ka jõudmas kokkuleppele direktiivi üle, milles käsitletakse
infosüsteemide vastu suunatud ründeid, ennekõike robotivõrkude kasutamise abil. Komisjon kavatseb teha järgmist: · tagab küberkuritegevusega seotud õigusaktide kiire ülevõtmise ja rakendamise; · soovitab tungivalt liikmesriikidel, kes ei ole veel ratifitseerinud Euroopa Nõukogu küberkuritegevust käsitlevat Budapesti konventsiooni, seda võimalikult kiiresti teha ning konventsiooni sätted rakendada. Küberkuritegevusega
võitlemise operatiivsuutlikkuse suurendamine Küberkuritegevuse
tehnilised vahendid arenevad üha kiiremini. Õiguskaitseasutused ei suuda
küberkuritegevusega võidelda vananenud vahenditega. Kõigil ELi liikmesriikidel
ei ole praegu veel vajalikku operatiivsuutlikkust tõhusaks võitluseks
küberkuritegevusega. Kõigil liikmesriikidel on tarvis tõhusaid riiklikke
küberkuritegevuse üksuseid. Komisjon kavatseb teha järgmist: · toetab oma rahastamisprogrammide[23] kaudu liikmesriike, et tuvastada puudused ja suurendada nende suutlikkust uurida küberkuritegevust ja sellega võidelda. Komisjon toetab täiendavalt asutusi, kes seostavad teadustöö / akadeemilised ringkonnad, õiguskaitseasutused ja erasektori, nagu juba tehakse komisjoni rahastatavates küberkuritegevust käsitlevates tippkeskustes, mis on mõnes liikmesriigis juba loodud; · kooskõlastab koos liikmesriikidega püüdlusi, et tuvastada teiste hulgas Teadusuuringute Ühiskeskuse abil parimad tavad ja parimad olemasolevad meetodid küberkuritegevusega võitlemiseks (nt seoses kriminalistikavahendite arendamise ja kasutuse või ohuanalüüsiga); · teeb tihedat koostööd hiljuti Europoli juurde loodud küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskusega (EC3) ning Eurojustiga, et saavutada kooskõla poliitiliste strateegiate ja parimate tegevustavade vahel. parem
koordineerimine ELi tasandil EL saab täiendada
liikmesriikide tööd sellega, et soodustab koordineeritud ja kooskõlastatud
strateegia väljatöötamist, mis koondab õiguskaitseasutused, õigusasutused ning
avaliku ja erasektori sidusrühmad nii EList kui ka mujalt. Komisjon kavatseb teha järgmist: · toetab hiljuti loodud küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskust (EC3) kui Euroopa keskset asutust võitluses küberkuritegevusega. EC3 esitab analüüse ja andmeid, toetab uurimist, teeb kõrgetasemelist kriminalistikaalast tööd, soodustab koostööd, loob teabevahetuskanaleid liikmesriikide pädevate asutuste, erasektori ja muude sidusrühmade vahel ning saab aja möödudes õiguskaitseasutuste eestkõnelejaks[24]; · toetab jõupingutusi, et suurendada domeeninimede registripidajate vastutust ja tagada veebisaitide omanikke käsitleva teabe täpsus, võttes aluseks Interneti nimede ja numbrite määramise korporatsiooni (ICANN) õiguskaitsealased soovitused ning tegutsedes kooskõlas liidu õigusega, sealhulgas andmekaitseeeskirjadega; · tugineb hiljuti vastuvõetud õigusaktidele, et jätkuvalt tugevdada ELi pingutusi seoses võitlusega internetis toimuva laste seksuaalse kuritarvitamise vastu. Komisjon on võtnud vastu lastele parema interneti loomise Euroopa strateegia[25] ning on koos ELi liikmesriikide ja ELi mittekuuluvate riikidega loonud internetis toimuva laste seksuaalse kuritarvitamise vastu võitlemise ülemaailmse liidu[26]. Liit on vahend mille kaudu liikmesriigid saavad komisjoni ja EC3 toel võtta täiendavaid meetmeid. Komisjon palub Europolil (EC3) teha järgmist: · keskenduda oma analüütilise ja operatiivse toe pakkumisel küberkuritegude uurimisele liikmesriikides, et küberkurjategijate võrgustikke tõkestada ja need likvideerida eelkõige järgmistes valdkondades: laste seksuaalne kuritarvitamine, maksepettused, robotivõrgud ja sissetung; · esitada regulaarselt strateegilisi ja tegevusaruandeid suundumuste ja tekkivate ohtude kohta, et määrata kindlaks prioriteedid ning anda suund liikmesriikides küberkuritegude uurimisega tegelevate rühmade tööle. Komisjon palub Euroopa Politseikolledžil (CEPOL) koostöös Europoliga teha järgmist: · koordineerida koolituste kavandamist ja läbiviimist, et varustada õiguskaitseasutused küberkuritegude tõhusaks lahendamiseks vajalike teadmiste ja oskusteabega. Komisjon palub Eurojustil teha järgmist: · teha kindlaks peamised takistused õigusalases koostöös küberkuritegude uurimise vallas ning töö koordineerimises liikmesriikide vahel ja kolmandate riikidega ning toetada küberkuritegude uurimist ja nende eest vastutusele võtmist nii operatiiv- kui ka strateegilisel tasandil ning ka valdkondlikke koolitusmeetmeid. Komisjon palub Eurojustil ja Europolil (EC3) teha järgmist: · teha tihedat koostööd, muu hulgas teabevahetuse kaudu, et suurendada nende küberkuritegevusega võitlemise tõhusust, vastavalt oma volitustele ja pädevusele. · 2.3. Küberkaitsepoliitika
väljatöötamine ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) raamistikuga
seonduva suutlikkuse arendamine ELis tehtavad
küberjulgeoleku valdkonna jõupingutused hõlmavad ka küberkaitse mõõdet. Selleks
et suurendada liikmesriikide kaitse- ja julgeolekualaseid huvisid toetavate
kommunikatsiooni- ja infosüsteemide vastupidavust, peaks küberkaitsealase
suutlikkuse arendamine olema orienteeritud keerukate küberohtude avastamisele,
nendele reageerimisele ning nendest taastumisele. Arvestades, et
ohud on mitmetahulised, tuleks tõhustada koostoimet tsiviil- ja
sõjandussektoris elutähtsa kübervara kaitsmiseks väljatöötatud lahenduste
vahel. Selle nimel tehtavat tööd peaksid toetama teadus- ja arendustegevus ning
tihedam koostöö ELi valitsuste, erasektori ja akadeemiliste ringkondade vahel.
Dubleerimise vältimiseks uurib EL võimalusi, kuidas saavad EL ja NATO
vastastiku täiendada oma püüdlusi, et suurendada selliste elutähtsate valitsus-,
kaitse- ja muude teabeinfrastruktuuride vastupidavust, millest mõlema
organisatsiooni liikmed sõltuvad. Kõrge esindaja keskendub järgmistele olulistele
meetmetele ning kutsub liikmesriike ja Euroopa Kaitseagentuuri üles tegema
koostööd, et: ·
hinnata ELi küberkaitse operatiivnõudeid ning
edendada ELi küberkaitsealast suutlikkust ja tehnoloogiat, käsitledes
suutlikkuse arendamise kõiki aspekte, nagu näiteks doktriin, juhtimine,
korraldus, personal, koolitus, tehnoloogia, infrastruktuur, logistika ja koostalitlusvõime; ·
arendada ELi küberkaitsepoliitika raamistikku,
eesmärgiga kaitsta ÜJKP missioonide ja operatsioonidega seotud võrgustikke,
pöörates tähelepanu ka dünaamilisele riskihaldusele, tõhustatud ohuanalüüsile
ja teabe jagamisele. Eesmärk on parandada sõjaväe küberkaitsealase koolituse ja
õppuste võimalusi Euroopa ja rahvusvahelises kontekstis ning lisada
küberkaitsealased elemendid olemasolevatesse õppuseprogrammidesse; ·
edendada dialoogi ja koostööd ELi tsiviil- ja
sõjaväeliste osapoolte vahel, pöörates suurt tähelepanu heade tavade
vahetusele, teabevahetusele ja varajasele hoiatamisele, intsidentidele
reageerimisele, riskihindamisele, teadlikkuse suurendamisele ning
küberjulgeoleku prioriteediks seadmisele; ·
tagada dialoogi pidamine rahvusvaheliste partnerite,
sealhulgas NATO, muude rahvusvaheliste organisatsioonide ja rahvusvaheliste
tippkeskustega, et tagada toimiv kaitsealane suutlikkus, määrata kindlaks
koostöövaldkonnad ja vältida töö dubleerimist. 2.4. Tööstuslike ja
tehnoloogiliste vahendite arendamine küberjulgeoleku jaoks Euroopa teadus-
ja arendustöö suutlikkus on suurepärane, kuid paljud maailma juhtivad
uuenduslike IKT-toodete ja -teenuste pakkujad asuvad EList väljaspool. Euroopal
on oht saada ülemääraselt sõltuvaks nii mujal toodetud IKT-st kui ka piiri taga
arendatud turvalahendustest. Oluline on tagada, et ELis ja kolmandates riikides
toodetud riist- ja tarkvarakomponendid, mida kasutatakse elutähtsate teenuste
ja infrastruktuuride puhul ning üha enam mobiilsetes seadmetes, oleksid usaldusväärsed,
turvalised ja tagaksid isikuandmete kaitse. Küberturbetoodete
ühtse turu edendamine Kõrge turvalisuse
taseme saab tagada üksnes siis, kui väärtusahela kõik osalised (nt seadmete
tootjad, tarkvaraarendajad, infoühiskonna teenuste pakkujad) seavad turvalisuse
prioriteediks. Siiski näib,[27]
et paljud osapooled peavad turvalisust üksnes lisakoormaks ning nõudlus
turvalahenduste järele on piiratud. Euroopas kasutatavate IKT-toodete
väärtusahela lõikes tuleks rakendada asjakohaseid küberjulgeolekualaseid
toimivusnõudeid. Erasektoril on tarvis stiimuleid küberjulgeoleku kõrge taseme
tagamiseks. Näiteks asjakohast küberjulgeolekualast toimivust osutavad märgised
võimaldaksid küberturbealal hästi toimivatel ja vastava kogemusega ettevõtetel
teha sellest turustusargumendi ning saavutada konkurentsieelise. Võrgu- ja
infoturbe direktiivi ettepanekus sätestatud kohustused annaksid märkimisväärse
panuse ettevõtjate konkurentsivõime suurendamisele asjaomastes sektorites. Samuti tuleks
stimuleerida üle-euroopalist turunõudlust äärmiselt turvaliste toodete järele.
Esiteks on kõnealuse strateegia eesmärk suurendada koostööd ja läbipaistvust
IKT-toodete turvalisuse vallas. Selles kutsutakse üles looma platvormi, mis
koondab asjaomased Euroopa avaliku ja erasektori sidusrühmad, et teha terve
väärtusahela ulatuses kindlaks head küberjulgeoleku tavad ning luua soodsad
turutingimused turvaliste IKT-lahenduste arendamiseks ja kasutuselevõtmiseks.
Tähelepanu keskmes peaks olema stiimulite loomine asjaomase riskihaldusega tegelemiseks
ning turvastandardite ja -lahenduste kehtestamine, samuti võimaluse korral ELi
üleste vabatahtlike sertifitseerimiskavade loomine, mis tugineks
olemasolevatele ELi ja rahvusvahelistele kavadele. Komisjon edendab sidusate
strateegiate vastuvõtmist liikmesriikides, et ära hoida erinevusi, mis võiksid
seada ettevõtted ebasoodsamasse olukorda nende asukoha tõttu. Teiseks toetab
komisjon turvastandardite väljatöötamist ning aitab kaasa ELi ülestele
vabatahtlikele sertifitseerimiskavadele pilvandmetöötluse valdkonnas, võttes
samas arvesse vajadust tagada andmete kaitse. Tähelepanu tuleks pöörata
tarneahela turvalisusele, eelkõige elutähtsates majandussektorites
(tööstuslikud kontrollisüsteemid, energia- ja transporditaristud). Seejuures
tuleks tugineda käimasolevale standardimistööle Euroopa
standardiorganisatsioonides (CEN, CENELEC ja ETSI)[28] ja küberjulgeolekualases
koordineerimisrühmas (CSCG) ning ka ENISA, komisjoni ja muude asjakohaste
osaliste ekspertteadmistele. Komisjon kavatseb teha järgmist: · käivitab 2013. aastal avaliku ja erasektori platvormi võrgu- ja infoturbelahenduste jaoks, et arendada stiimuleid turvaliste IKT-lahenduste kasutuselevõtmiseks ning heaks küberjulgeolekualaseks toimivuseks, mida tuleks kohaldada Euroopas kasutatavate IKT-toodete suhtes; · esitab 2014. aastal soovitused küberjulgeoleku tagamiseks kogu IKT väärtusahelas, tuginedes kõnealuse platvormi tööle; · uurib, kuidas olulised IKT riist- ja tarkvara pakkujad võiksid teavitada riigi pädevaid asutusi avastatud nõrkustest, millel võivad olla märkimisväärsed turvalisusega seotud tagajärjed. Komisjon palub ENISA-l teha järgmist: · töötada koostöös asjaomaste riigi pädevate asutuste, asjaomaste sidusrühmade, rahvusvaheliste ja Euroopa standardiorganisatsioonide ning Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskusega välja tehnilised suunised ja soovitused võrgu- ja infoturbealaste standardite ja heade tavade vastuvõtmiseks avalikus ja erasektoris. Komisjon kutsub avaliku ja erasektori sidusrühmi üles tegema järgmist: · stimuleerima tööstuse algatatavate turvastandardite, tehniliste normide ning lõimturvalisusele ja lõimprivaatsusele orienteeritud põhimõtete väljatöötamist ja kasutuselevõtmist IKT-toodete valmistajate ja teenuseosutajate, sealhulgas pilveteenuste pakkujate poolt. Uue põlvkonna tark- ja riistvara peaks olema varustatud tugevamate, integreeritud ja kasutajasõbralike turbevahenditega; · töötama välja tööstuse algatatud standardid seoses ettevõtete küberjulgeolekualase toimivusega ning parandama avalikkusele suunatud teavet, arendades välja turvamärgistused või kvaliteedimärgid, mis aitaksid tarbijal turul orienteeruda. Teadus- ja
arendustegevuse investeeringute ja innovatsiooni soodustamine Teadus- ja
arendustegevusega saab toetada tugevat tööstuspoliitikat, edendada usaldusväärset
Euroopa IKT-tööstust, parandada siseturu toimimist ja vähendada Euroopa
sõltuvust välismaisest tehnoloogiast. Teadus- ja arendustegevus peaks täitma
tehnoloogialüngad IKT turbes, valmistama pinda ette järgmise põlvkonna
turvaprobleemide lahendamiseks, võtma arvesse kasutajate vajaduste pidevat
arengut ning võimaldama kasu saada nn kahese kasutusega tehnoloogiatest. Samuti
peaks see jätkama krüptograafia arendamise toetamist. Seda peaksid täiendama
pingutused realiseerida teadus- ja arendustegevuse vallas saavutatud tulemused
ärilahendustes, pakkudes vajalikke suuniseid ning kehtestades asjakohased
poliitilised tingimused. EL peaks
maksimaalselt ära kasutama 2014. aastal algatavat teadusuuringute ja
innovatsiooni raamprogrammi Horisont 2020[29].
Komisjoni ettepanek hõlmab konkreetseid, käesolevale strateegiale vastavaid
eesmärke seoses usaldusväärse IKTga ning ka küberkuritegevuse vastu suunatud
võitlusega. Programmi Horisont 2020 raames toetatakse kujunemisjärgus info- ja
sidetehnoloogiaga seonduvaid turvalisusuuringud; sellega pakutakse välja
lahendusi seoses läbivalt turvaliste IKT-süsteemide, -teenuste ja
-rakendustega; sellega pakutakse välja stiimuleid olemasolevate lahenduste
rakendamiseks ja kasutuselevõtuks ning selles käsitletakse võrgu- ja infosüsteemide
koostalitlusvõimet. ELi tasandil pööratakse erilist tähelepanu erinevate
rahastamisprogrammide (Horisont 2020, sisejulgeoleku fond, Euroopa
Kaitseagentuuri (EDA) uuringud, sealhulgas koostöö Euroopa raamistik)
optimeerimisele ja paremale koordineerimisele. Komisjon kavatseb teha järgmist: · kasutab programmi Horisont 2020 mitmete eraelu puutumatuse ja turvalisusega seotud küsimuste käsitlemiseks IKT valdkonnas, alates teadus- ja arendustegevusest kuni innovatsiooni ja juurutamiseni. Horisont 2020 raames töötatakse ka välja vahendid, et võidelda küberkeskkonna vastu suunatud kuritegeliku ja terroristliku tegevusega; · loob mehhanismid Euroopa Liidu institutsioonide ja liikmesriikide teadusuuringute kavade paremaks koordineerimiseks ning innustab liikmesriike suurendama teadus- ja arendustegevusse tehtavaid investeeringuid. Komisjon kutsub liikmesriike üles tegema järgmist: · töötama 2013. aasta lõpuks välja tead tavad haldusasutuste ostujõu kasutamiseks (nt riigihangete kaudu), et kannustada turbevahendite arendamist ja juurutamist IKT-toodetes ja -teenustes; · soodustama tööstuse ja teadusringkondade varast kaasamist lahenduste väljatöötamisse ja selle töö kooskõlastamisse. Sellega seoses tuleks võimalikult suurel määral ära kasutada Euroopa tööstusbaasi ning asjaomaseid tehnoloogilisi uuendusi teadus- ja arendustegevuse vallas, seejuures tuleks koordineerida tsiviil- ja sõjaväeliste organisatsioonide teadusuuringute kavasid. Komisjon palub Europolil ja ENISA-l teha järgmist: · tuvastada uued suundumused ja vajadused, pidades silmas muutusi küberkuritegevuse ja küberturbe vallas, et töötada välja asjakohased digitaalkriminalistika vahendid ja tehnoloogiad. Komisjon kutsub avaliku ja erasektori sidusrühmi üles tegema järgmist: · töötama koostöös kindlustussektoriga välja riskipreemiate arvutamise ühtsed parameetrid, mis võimaldaksid turvalisusse investeerinud ettevõtetel saada kasu madalamatest riskipreemiatest. 2.5. Sidusa rahvusvahelise
küberruumipoliitika kehtestamine Euroopa Liidu jaoks ning ELi põhiväärtuste edendamine
Küberuumi
hoidmine avatuna, vabana ja turvalisena on ülemaailmne ülesanne, mida EL peaks
lahendama koostöös asjaomaste rahvusvaheliste partnerite ja organisatsioonide,
erasektori ja kodanikuühiskonnaga. Rahvusvahelise
küberruumipoliitika kehtestamisega soovib EL edendada interneti avatust ja
vabadust, soodustada käitumisnormide kehtestamist ning kohaldada kehtivat
rahvusvahelist õigust küberruumis. EL teeb ka tööd digitaalse lõhe kaotamise
nimel ning osaleb innukalt rahvusvahelistes püüdlustes küberjulgeolekualase
suutlikkuse suurendamiseks. ELi rahvusvaheliste kohustuste puhul juhindutakse
ELi põhiväärtustest, milleks on inimväärikus, vabadus, demokraatia, võrdsus,
õigusriigi põhimõte ja põhiõiguste austamine. Küberruumi
temaatika arvestamine ELi välissuhete ning ühise välis- ja julgeolekupoliitika
puhul Komisjon, kõrge
esindaja ja liikmesriigid peaksid kujundama Euroopa Liidu jaoks sidusa
rahvusvahelise küberruumipoliitika, mis oleks suunatud tugevamale koostööle
võtmetähtsusega rahvusvaheliste partnerite ja organisatsioonide ning ka
kodanikuühiskonna ja erasektoriga ning nimetatud osapoolte suuremale
kaasamisele. Kübertemaatikat käsitlevad ELi konsultatsioonid rahvusvaheliste
partneritega peaksid olema hästi kavandatud, koordineeritud ja rakendatud, et
anda ELi liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel käimasolevatele
kahepoolsetele dialoogidele lisaväärtust. EL paneb senisest enam rõhku
kolmandate riikidega peetavatele aruteludele, keskendudes iseäranis samu
seisukohti ja ELi väärtusi jagavatele partneritele. EL edendab andmekaitse
kõrge taseme saavutamist, kaasa arvatud juhul, kui isikuandmeid edastatakse
kolmandatele riikidele. Küberruumiga seotud üleilmsete probleemide
lahendamiseks püüab EL teha tihedamat koostööd selles valdkonnas energiliselt
tegutsevate organisatsioonidega nagu Euroopa Nõukogu, OECD, ÜRO, OSCE, NATO,
AL, ASEAN ja ARO. Kahepoolsel tasandil peetakse eriti oluliseks koostööd USAga
ning seda arendatakse edasi, eelkõige ELi ja USA küberjulgeoleku ja
küberkuritegevuse töörühma raames. ELi
rahvusvahelise küberruumipoliitika üks olulisemaid ülesandeid saab olema
küberruumi kui vabadusel rajaneva ja põhiõigusi austava ala edendamine.
Interneti kättesaadavuse laiendamine peaks kõikjal maailmas toetama ja edendama
demokraatlikke reforme. Võrguühenduste üha suurema levikuga ei peaks kaasnema
tsensuur ega massijälgimine. EL peaks edendama ettevõtjate sotsiaalset
vastutust[30]
ning käivitama rahvusvahelisi algatusi üleilmse koordineerimise parandamiseks
selles valdkonnas. Vastutust
turvalisema küberruumi eest kannavad kõik üleilmse infoühiskonna osapooled,
kodanikest valitsusteni. EL toetab tööd, mida tehakse selle nimel, et määrata
kindlaks küberruumi käitumisnormid, mida peaksid järgima kõik sidusrühmad. Just
nii nagu EL ootab kodanikelt võrgus kodanikukohuse täitmist, sotsiaalse
vastutuse kandmist ja õigusaktide järgmist, nii peaksid ka riigid pidama kinni
normidest ja kehtivatest õigusaktidest. Rahvusvahelise julgeoleku vallas
julgustab EL küberjulgeolekualast usaldust suurendavate meetmete
väljatöötamist, et suurendada läbipaistvust ning vähendada riigi käitumise
vääritimõistmise ohtu. EL ei kutsu üles
looma uusi rahvusvahelisi õigusakte kübertemaatika vallas. Kodaniku- ja poliitiliste õiguste
rahvusvahelises paktis, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse
konventsioonis ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud õiguslikke
kohustusi tuleks järgida ka internetis. EL koondab oma tähelepanu sellele,
kuidas tagada nimetatud meetmete jõustamine ka küberruumis. Küberkuritegevusega võitlemiseks on Budapesti
konventsioon vahend, mille kolmandad riigid võivad vabalt vastu võtta. Selles
on esitatud küberkuritegevust käsitlevate riiklike õigusaktide koostamise mudel
ning konventsioon on aluseks rahvusvahelisele koostööle selles valdkonnas. Relvastatud
konflikti laienemisel küberruumi kohaldatakse vastava juhtumi suhtes
rahvusvahelist humanitaarõigust ning vajaduse korral inimõigusi käsitlevat
õigust. Küberjulgeoleku
ja teabetaristute turbe alase suutlikkuse arendamine kolmandates riikides Rahvusvahelise
koostöö laiendamine aitab kaasa kommunikatsiooniteenuseid osutavate ja
soodustavate baastaristute sujuvale toimimisele. See hõlmab parimate tavade ja
teabe vahetust, varajast hoiatamist, intsidentide haldamist käsitlevaid
ühisõppuseid jms. EL aitab selle eesmärgi saavutamisele kaasa, tõhustades
rahvusvahelisel tasandil tehtavaid jõupingutusi, et tugevdada elutähtsate
infrastruktuuride kaitse alaseid koostöövõrgustikke, kuhu on kaasatud
valitsused ja erasektor. Kahjuks ei saa
kõik maailma piirkonnad nautida interneti positiivset mõju, kuna puudub avatud,
turvaline, koostalitlusvõimeline ja usaldusväärne juurdepääs. Seepärast toetab
Euroopa Liit jätkuvalt riikide püüdlusi seoses internetile juurdepääsu ja selle
kasutamise arendamisega oma kodanike hüvanguks, interneti terviklikkuse ja
turvalisuse tagamisega ning tõhusa võitlusega küberkuritegevuse vastu. Komisjon ja kõrge esindaja kavatsevad koostöös liikmesriikidega teha järgmist: · töötavad ELi sidusa rahvusvahelise küberruumipoliitika loomise nimel, et suurendada võtmetähtsusega rahvusvaheliste partnerite ja organisatsioonide kaasatust, suurendada kübertemaatikaga arvestamist ühises välis- ja julgeolekupoliitikas (ÜVJP) ning parandada üleilmse tähtsusega küberküsimuste koordineerimist; · toetavad käitumisnormide kehtestamist ja usaldust suurendavate meetmete väljatöötamist küberjulgeoleku vallas. Hõlbustavad dialooge selles vallas, kuidas kohaldada kehtivat rahvusvahelist õigust küberruumis ning edendada Budapesti konventsiooni kasutamist küberkuritegevusega võitlemiseks; · toetavad põhiõiguste edendamist ja kaitset, sealhulgas juurdepääsu teabele ja sõnavabadust, keskendudes järgmisele: a) uute avalike suuniste väljatöötamine sõnavabaduse kohta veebikeskkonnas ja väljaspool seda; b) selliste toodete või teenuste ekspordi järelevalve, mida võidaks kasutada võrgus materjalide tsenseerimiseks või massijälgimiseks; c) meetmete ja vahendite arendamine, eesmärgiga suurendada juurdepääsu internetile, avatust ja vastupidavust, et seista vastu kommunikatsioonitehnoloogia abil toimuvale tsensuurile ja massijälgimisele; d) kommunikatsioonitehnoloogia kasutamise võimaldamine sidusrühmadele põhiõiguste kaitse eesmärgil; · teevad koostööd rahvusvaheliste partnerite ja organisatsioonide, erasektori ja kodanikuühiskonnaga, et toetada ülemaailmse suutlikkuse arendamist kolmandates riikides, eesmärgiga parandada juurdepääsu teabele ja avatud internetile, ennetada küberohte (sealhulgas õnnetusjuhtumeid, küberkuritegusid ja küberterrorismi) ja neile reageerida ning arendada rahastamise koordineerimist, et suunata suutlikkuse suurendamise vallas võetavaid meetmeid; · kasutavad küberjulgeolekualase suutlikkuse suurendamiseks ELi erinevaid abivahendeid, sealhulgas toetades õiguskaitsealal, kohtuasutustes ja tehnilistes valdkondades töötavate isikute koolitamist, et küberohtudega toime tulla ning toetades samuti asjaomaste riiklike poliitikate, strateegiate ja institutsioonide loomist kolmandates riikides; · suurendavad poliitilist koordineerimist ja teabe jagamist rahvusvaheliste elutähtsate infrastruktuuride kaitse alaste võrgustike kaudu (nt Meridian) ning võrgu- ja infoturbe valdkonna pädevate asutuste ja muude asutuste koostööd. 3. Ülesanded ja vastutusalad Küberintsidendid
ei tunne omavahel ühendatud digitaalmajanduses ja -ühiskonnas riigipiire. Kõik
osapooled, alates võrgu- ja infoturbe valdkonna pädevatest asutustest,
CERTidest ja õiguskaitseasutustest kuni tööstuseni, peavad võtma vastutuse nii
riigi kui ka ELi tasandil ja tegema koostööd küberjulgeoleku tugevdamiseks. Kuna
see võib hõlmata erinevaid õigusraamistikke ja jurisdiktsioone, on ELi suurim
ülesanne teha selgeks paljude asjaomaste osapoolte ülesanded ja vastutusalad. Arvestades teema
keerukust ning asjaosaliste laia spektrit, ei ole lahenduseks tsentraliseeritud
järelevalve ELi tasandil. Riikide valitsused oskavad kõige paremini korraldada
küberintsidentide ja -rünnete vältimist ja neile reageerimist ning luua enda
kehtestatud õigusraamistike ja poliitikastrateegiate raames kontakte ja
võrgustikke erasektori ja üldsusega. Tulenevalt riskide võimalikust või
tegelikust piiriülesusest eeldab riigi tõhus reageerimine sageli ka sekkumist
ELi tasandil. Küberjulgeolekuga ulatuslikult tegelemiseks peaksid meetmed
hõlmama kolme põhivaldkonda – võrgu- ja infoturve, õiguskaitse ja riigikaitse –
mis on reguleeritud ka erinevate õigusraamistikega. 3.1. Töö koordineerimine võrgu- ja
infoturbe valdkonna pädevate asutuste /CERTide, õiguskaitse- ja
riigikaitseasutuste vahel Liikmesriigi
tasand Liikmesriikidel
peaks juba olema küberturbe, küberkuritegevuse ja riigikaitse eest vastutavad
struktuurid või nad peaksid need käesoleva strateegia tulemusena looma.
Kõnealused struktuurid peaksid saavutama küberintsidentidega tegelemiseks
vajaliku suutlikkuse. Võttes aga arvesse, et paljud üksused võivad tegevuse
poole pealt vastutada küberjulgeoleku erinevate valdkondade eest, ning
arvestades erasektori kaasamise olulisust, tuleks liikmesriigi tasandil
optimeerida koordineerimist ministeeriumide vahel. Liikmesriigid peaksid oma
riiklikes küberjulgeoleku strateegiates sätestama erinevate riiklike üksuste
ülesanded ja vastutusalad. Teabe vahetamist
riiklike üksuste ja erasektori vahel tuleks soodustada, et mõlemale oleks
jätkuvalt tagatud ülevaade erinevatest ohtudest ning nad mõistaksid paremini
uusi suundumusi ja tehnikaid, mida kasutatakse nii küberrünnete läbiviimiseks
kui ka nendele kiiremaks reageerimiseks. Küberintsidentide korral
aktiveeritavate riiklike võrgu- ja infoturbe koostöökavade kehtestamisel
peaksid liikmesriigid määrama selged ülesanded ja vastutusalad ning optimeerima
reageerimismeetmeid. ELi tasand Nagu liikmesriigi
tasandil, tegelevad ka ELi tasandil küberjulgeolekuga mitmed osapooled. Võrgu-
ja infoturbe, õiguskaitse ja riigikaitse vallas kõige aktiivsemalt tegutsevad asutused
on vastavalt ENISA, Europol/EC3 ja EDA. Kõnealuste, ELi tasandi
koostöövõimalusi pakkuvate asutuste haldusnõukogudes on esindatud
liikmesriigid. ENISA,
Europoli/EC3 ja EDA vahelist koordineerimist ja koostööd soodustatakse mitmetes
valdkondades, millesse nad on kõik kaasatud, eelkõige seoses suundumuste
analüüsiga, riskihindamise, koolituse ja parimate tavade vahetamisega. Koostöö
tegemisel peaksid nad siiski säilitama oma eripära. Koos CERT-EU, komisjoni ja
liikmesriikidega peaksid kõnealused asutused toetama valdkonna tehniliste ja
poliitiliste ekspertide usaldusväärse kogukonna loomist. Mitteametlikke
koordineerimis- ja koostöökanaleid täiendavad struktuursemad sidemed. ELi
sõjalist staapi ning EDA küberkaitse projektimeeskonda saab kasutada kaitsemeetmete
koordineerimiseks. Europoli/EC3e programminõukogu koondab muu hulgas Eurojusti,
CEPOLi, liikmesriigid,[31]
ENISA ja komisjoni, ning pakub võimalust erialaste teadmiste vahetamiseks ning
selle kindlustamiseks, et EC3-e meetmed viiakse ellu partnerluses, tunnustades
kõikide sidusrühmade ekspertiisi ja vastavaid volitusi. ENISA uued volitused
peaksid võimaldama muuta tihedamaks selle sidemeid Europoliga ning tugevdada
sidemeid tööstusvaldkonna sidusrühmadega. Olulisim on see, et võrgu- ja
infoturvet käsitleva komisjoni õigusakti ettepanekuga plaanitakse kehtestada
koostöövõrgustik võrgu- ja infoturbe valdkonna riigi pädevate asutuste
võrgustiku raames ning reguleerida teabe jagamist võrgu- ja infoturbe valdkonna
asutuste ja õiguskaitseasutuste vahel. Rahvusvaheline
tasand Komisjon ja kõrge
esindaja tagavad koos liikmesriikidega koordineeritud rahvusvaheliste meetmete
võtmise küberjulgeoleku valdkonnas. Seda tehes kaitsevad komisjon ja kõrge
esindaja ELi põhiväärtusi ning edendavad kübertehnoloogia rahumeelset, avatud
ja läbipaistvat kasutamist. Komisjon, kõrge esindaja ja liikmesriigid peavad
poliitilist dialoogi rahvusvaheliste partnerite ja rahvusvaheliste
organisatsioonidega nagu Euroopa Nõukogu, OECD, OSCE, NATO ja ÜRO. 3.2. ELi toetus suure küberintsidendi
või -ründe korral Suured
küberintsidendid või -ründed mõjutavad suure tõenäosusega ELi valitsusi,
ettevõtjaid ja üksikisikuid. Käesoleva strateegia ning eelkõige võrgu- ja
infoturvet käsitleva väljapakutud direktiivi tulemusel peaksid paranema küberintsidentide
vältimine, avastamine ja neile reageerimine ning liikmesriigid ja komisjon
peaksid üksteist põhjalikumalt teavitama suurtest küberintsidentidest või
-rünnetest. Reageerimismehhanismid erinevad siiski sõltuvalt intsidendi
laadist, ulatusest ja piirülesest mõjust. Võrgu- ja
infoturbe direktiivis on välja pakutud, et kui intsident mõjutab suurel määral
talitluspidevust, võetakse olenevalt intsidendi piirülesest mõjust kasutusele
kas liikmesriigi või ELi võrgu- ja infoturbe koostöökava. Võrgu- ja infoturbe
valdkonna pädevate asutuste võrgustikku kasutataks sellisel juhul teabe
jaotamiseks ja tugifunktsioonideks. See võimaldaks säilitada ja/või taastada
kahjustatud võrgud ja teenused Kui intsident
näib olevat seotud kuriteoga, tuleks teavitada Europoli/EC3-e, et nad saaksid
koos asjaomaste riikide õiguskaitseasutustega algatada uurimise, säilitada
tõendusmaterjali, tuvastada süüdlased ning viimaks kindlustada nende kohtu alla
andmise. Kui intsident
näib olevat seotud küberspionaaži või mõne riigi mahitatud ründega või
kahjustab riigi julgeolekut, hoiatavad riiklikud julgeolekuasutused ja
riigikaitseasutused asjaomaseid kolleege, et viimased oleksid teadlikud
sellest, et neid rünnatakse ning saaksid end kaitsta. Seejärel käivitatakse
varajase hoiatamise mehhanismid ning vajaduse korral ka kriisihaldus- või muud
protseduurid. Eriti tõsine küberintsident või -rünne võib anda liikmesriigile
piisava aluse ELi solidaarsusklausli (Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel
222) rakendamiseks. Kui intsident
näib olevat rikkunud isikuandmete kaitstust, tuleks kaasata riiklikud
andmekaitseasutused või riigi reguleeriv asutus vastavalt direktiivile
2002/58/EÜ. Küberintsidentide
ja -rünnete käsitlemisele aitavad palju kaasa kontaktvõrgustikud ja
rahvusvaheliste partnerite toetus. Viimane võib hõlmata tehnilisi
leevendusmeetmeid, kriminaaljuurdlust ja kriisihalduse reageerimismehhanisme. 4. Kokkuvõte ja järelmeetmed Komisjoni ning
liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja poolt väljapakutud
Euroopa Liidu küberjulgeoleku strateegias on visandatud ELi nägemus ning
vajalikud meetmed. Seejuures tuginetakse kodanike õiguste tugevale kaitsele ja
edendamisele, et muuta ELi veebikeskkond maailma ohutuimaks[32]. Selle nägemuse
saab realiseerida üksnes paljusid osapooli hõlmava tõelise partnerlusega, mille
raames võetakse endile kohustused ja püütakse toime tulla ees ootavate
probleemidega. Komisjon ja kõrge
esindaja kutsuvad seega nõukogu ja Euroopa Parlamenti üles käesolevat
strateegiat toetama ning ulatama oma abikäe kavandatud meetmete elluviimisel.
Tugevat toetust ja pühendumust on vaja üles näidata ka erasektoril ja
kodanikuühiskonnal, kes on olulised osapooled turvalisuse taseme suurendamisel
ja kodanike õiguste kaitsmisel. Käes on tegude
aeg. Komisjon ja kõrge esindaja on kindlalt otsustanud teha kõigi osapooltega
koostööd vajaliku turvalisuse taseme tagamiseks Euroopas. Selle tagamiseks, et
käesolevat strateegiat rakendataks viivitamata ning seda hinnataks võimalike
arengute valguses, palutakse kõigil asjaomastel osapooltel osaleda
kõrgetasemelisel konverentsil ning saavutatud edusamme hinnatakse aasta
möödudes. [1] http://www.epc.eu/dsm/2/Study_by_Copenhagen.pdf. [2] Näiteks
taimedele paigutatavad sensorid, mis teavitavad sprinklersüsteemi, kui taimed
vajavad kastmist. [3] Küberturvet käsitlev 2012. aasta Eurobaromeetri
eriuuring 390. [4] Küberjulgeolek viitab tavaliselt kaitse- ja muudele
meetmetele, mida saab nii tsiviil- kui ka sõjalises valdkonnas kasutada
küberruumi kaitsmiseks ohtude eest, mis seonduvad selle üksteisest sõltuvate
võrkudega ja infotaristuga või võivad neid kahjustada. Küberjulgeoleku eesmärk
on tagada võrkude ja taristu käideldavus ja terviklus ning neis sisalduva teabe
konfidentsiaalsus. [5] Küberkuritegevus viitab tavaliselt suurele hulgale
erinevatele kuritegudele, mille puhul on arvutid ja infosüsteemid kas
põhivahendiks või põhiliseks sihtmärgiks. Küberkuritegevus hõlmab tavapäraseid
süütegusid (nt pettus, võltsimine ja identiteedivargus), infosisuga seotud
õigusrikkumisi (nt lapsporno levitamine internetis või rassiviha õhutamine)
ning üksnes arvutite ja infosüsteemiga seotud süütegusid (nt infosüsteemide
vastu suunatud ründed, teenusetõkestamine, pahavara). [6] Vt
ka KOM(2009) 277, komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule
„Interneti haldamine: järgmised sammud”. [7] Juhul kui tegemist on isikuandmetega, peaksid teabe
jagamisega seotud meetmed olema kooskõlas ELi andmekaitseõigusega. [8] Vt käesolevas teatises esitatud viited ning ka komisjoni
talituste töödokumendi mõjuhinnang, mis on lisatud komisjoni ettepanekule
võrgu- ja infoturbe direktiivi kohta, eelkõige jaotised 4.1.4, 5.2, 2. lisa, 6.
lisa, 8. lisa. [9] 2001.
aastal võttis komisjon vastu teatise „Võrgu- ja infoturve: Euroopa
lähenemisviisi ettepanek” (KOM(2011) 298); 2006. aastal võttis komisjon
vastu turvalise infoühiskonna strateegia (KOM(2006) 251). 2009. aastast
alates on komisjon vastu võtnud ka tegevuskava ja teatise elutähtsate
infrastruktuuride kaitse kohta (KOM(2009) 149, mis kiideti heaks nõukogu
resolutsiooniga 2009/C 321/01, ning KOM(2011) 163, mis kiideti heaks
nõukogu järeldustega 10299/11). [10] Määrus
(EÜ) nr 460/2004. [11] KOM(2010) 521. Käesolevas strateegias väljapakutud
meetmeid ei hõlma ENISA kehtivate või tulevaste volituste muutmist. [12] Direktiivi
2002/21/EÜ artiklid 13a ja 13b. [13] Direktiivi 95/46/EÜ artikkel 17; direktiivi 2002/58/EÜ
artikkel 4. [14] Liikmesriikide Euroopa foorum käivitati teatisega
KOM(2009) 149, et luua platvorm liikmesriikide riigiasutuste vaheliste
arutelude soodustamiseks heade poliitiliste tavade ja elutähtsate
infrastruktuuride vastupidavuse vallas. [15] Vastupidavust
käsitlev Euroopa avaliku ja erasektori partnerlus loodi teatisega
KOM(2009) 149. Kõnealune platvorm edendas avaliku ja erasektori koostööd
vastupidavuse vallas võtmetähtsusega vara, ressursside, funktsioonide ja
põhinõuete tuvastamiseks ning esitas vastavaid algatusi. Samuti keskenduti
koostöövajaduste ja laiaulatuslikele, elektroonilist sidet mõjutavatele
häiretele reageerimise mehhanismide väljaselgitamisele. [16] https://ec.europa.eu/digital-agenda/en/connecting-europe-facility.
Euroopa ühendamise rahastu eelarverida 09.03.02 – telekommunikatsioonivõrgud
(avalike elektrooniliste teenuste omavahelise ühendamise ja koostalitluse ning
sellistele võrkudele juurdepääsu tagamine). [17] CIP-ICT PSP-2012-6, 325188. Projekti üldeelarve on 15
miljonit eurot, ELi toetus on 7,7 miljoni euro suurune. [18] http://www.trustindigitallife.eu/. [19] 2010.
aasta novembris ELi ja USA tippkohtumisel (MEMO/10/597) loodud töörühma
ülesanne on koostööstrateegiate väljatöötamine erinevates küberturbe ja
küberkuritegevuse küsimustes. [20] Programmi
„Turvaline internet” raames rahastatakse vabaühenduste võrgustikku, kes teeb
aktiivset tööd laste heaolu tagamise nimel internetis, õiguskaitseasutuste
võrgustikku, kus jagatakse teavet ja parimaid tavasid seoses interneti
ärakasutamisega kuritegevuslikel eesmärkidel laste seksuaalset kuritarvitamist
kujutava materjali levitamiseks ning teadlaste võrgustikku, kes kogub teavet
veebitehnoloogia kasutamise ning selle ohtude ja tagajärgede mõju kohta laste
elule. [21] Kaasatud oleksid ka asjaomased riigiasutused, sealhulgas
võrgu- ja infoturbe valdkonna pädevad asutused ja andmekaitseasutused. [22] Direktiiv 2011/93/EL, millega asendatakse nõukogu
raamotsus 2004/68/JSK. [23] 2013. aastal programmist „Kuritegevuse ennetamine ja
kuritegevuse vastu võitlemine” (ISEC). Pärast 2013. aastat sisejulgeoleku
fondist (mitmeaastase finantsraamistiku alla kuuluv uus vahend). [24] 28.
märtsil 2012 võttis Euroopa Komisjon vastu teatise „Võitlus kuritegevusega
digitaalajastul: küberkuritegevuse vastase võitluse Euroopa keskuse loomine”. [25] COM(2012)
196 (final). [26] Nõukogu
7. ja 8. juuni 2012. aasta järeldused internetis toimuva laste seksuaalse
kuritarvitamise vastu võitlemise ülemaailmse liidu kohta (ELi ja USA
ühisavaldus) ning internetis toimuva laste seksuaalse kuritarvitamise vastu
võitlemise ülemaailmse liidu loomise deklaratsioon (http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-12-944_en.htm).
[27] Vt komisjoni talituste töödokumendi mõjuhinnang, mis on
lisatud komisjoni ettepanekule võrgu- ja infoturbe direktiivi kohta, jaotis
4.1.5.2. [28] Eelkõige arukate võrkude standardi M/490 raames (esimene
standardikogum seoses arukate võrkude ja etalonarhitektuuriga). [29] Horisont 2020
on rahastamisvahend, millega viiakse ellu strateegia „Euroopa 2020”
juhtalgatus „Innovatiivne liit”,
mille eesmärk on tagada Euroopa globaalne konkurentsivõime. ELi uus teadusuuringute
ja innovatsiooni raamprogramm aastateks 2014–2020 on osa majanduskasvu
hoogustamise ja uute töökohtade loomise strateegiast Euroopas. [30] ELi uuendatud strateegia aastateks 2011–2014 ettevõtja
sotsiaalse vastutuse valdkonnas; KOM(2011) 681 (lõplik). [31] Esindatuse
kaudu liikmesriikide küberkuritegevuse üksuste juhtidest koosnevas ELi
küberkuritegevuse töörühmas. [32] Strateegiat rahastatakse igale asjaomasele
poliitikavaldkonnale (Euroopa ühendamise rahastu, Horisont 2020, sisejulgeoleku
fond, ÜVJP ning väliskoostöö, eelkõige stabiliseerimise rahastamisvahend)
ettenähtud summades, mis on sätestatud komisjoni ettepanekus mitmeaastase
finantsraamistiku 2014–2020 kohta (sõltudes eelarvepädevate institutsioonide
heakskiidust ning vastuvõetud 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsaamistikuga
kehtestatud lõppsummadest). Seoses vajadusega mitte ületada detsentraliseeritud
ametitele ettenähtud ametikohtade arvu ning pidada kinni detsentraliseeritud
ametitele järgmises mitmeaastases finantsaamistikus igas kulurubriigis
ettenähtud vaheülemmäärast, julgustatakse ameteid (CEPOL, EDA, ENISA, EUROJUST
ja EUROPOL/EC3), kellel palutakse käesoleva teatisega võtta endale uusi
ülesandeid, seda tegema, arvestades ameti tegelikku kindlaks määratud
suutlikkust võtta vastu suurenevaid ressursse ning kõigi tuvastatud
ümberpaigutamise võimaluste piires.