EUROOPA KOMISJON
Brüssel,28.1.2016
COM(2016) 26 final
2016/0011(CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU DIREKTIIV,
millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
EMPTY
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52016PC0026
Proposal for a COUNCIL DIRECTIVE laying down rules against tax avoidance practices that directly affect the functioning of the internal market
Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV, millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
Ettepanek: NÕUKOGU DIREKTIIV, millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
COM/2016/026 final - 2016/011 (CNS)
EUROOPA KOMISJON
Brüssel,28.1.2016
COM(2016) 26 final
2016/0011(CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU DIREKTIIV,
millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
EMPTY
SISUKORD
SELETUSKIRI 3
1.ETTEPANEKU TAUST3
•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid3
•Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega3
2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS4
•Õiguslik alus4
•Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)4
•Proportsionaalsus5
•Vahendi valik5
3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA JA MÕJUHINNANGUD5
•Konsulteerimine sidusrühmadega5
•Mõjuhinnang6
4.MÕJU EELARVELE6
5.MUUD KÜSIMUSED6
•Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus6
Nõukogu direktiiv, millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad 10
I PEATÜKK. ÜLDSÄTTED 14
II PEATÜKK MAKSUSTAMISE VÄLTIMISE VASTASED MEETMED 16
III PEATÜKK LÕPPSÄTTED 22
FINANTSSELGITUS 23
1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK23
2.HALDUSMEETMED23
3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU23
1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK24
2.HALDUSMEETMED27
3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU28
SELETUSKIRI
1.ETTEPANEKU TAUST
•Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
Euroopa Ülemkogu rõhutas 18. detsembri 2014. aasta järeldustes „pakilist vajadust suurendada maailmas ja liidus jõupingutusi võitluses maksustamise vältimisega ja agressiivse maksuplaneerimisega”. Alates 2014. aasta detsembrist on komisjon teinud esimesi kiireid samme ELi lähenemisviisi kujundamiseks. Vahepeal on OECD lõpetanud töö üleilmsete eeskirjade ja standardite määratlemisel nende eesmärkide saavutamiseks.
Käesolevas direktiivis, mida on sageli nimetatud maksustamise vältimise vastaseks direktiiviks, sätestatakse otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad. See on üks osa maksustamise vältimise vastasest komisjoni paketist, mis käsitleb mitmeid selliseid äriühingute maksustamisega seotud uusi arenguid ja poliitilisi prioriteete, mis nõuavad kiiret reageerimist Euroopa Liidu tasandil. Eelkõige on ettepaneku esitamine jätkuks G20 ja OECD poolt maksubaasi kahanemist ja kasumi ümberpaigutamist (Base Erosion and Profit Shifting, edaspidi BEPS) käsitleva projekti lõpule viimisele, samuti on see vastus Euroopa Parlamendi, mitmete liikmesriikide, ettevõtjate ja kodanikuühiskonna ning teatavate rahvusvaheliste partnerite nõudele tagada ELi tasandil see, et ettevõtjate poolset maksustamise vältimist käsitletaks rangemalt ja ühtsemalt.
Käesolevas direktiivis käsitletud olukorrad hõlmavad juhtumeid, kus maksumaksja tegutseb vastuolus õigusnormide tegeliku eesmärgiga, kasutades ära siseriiklike maksusüsteemide erinevusi, et oma maksukoormust vähendada. Maksumaksjad võivad ära kasutada madalaid maksumäärasid või teha topeltmahaarvamisi või saavutada selle, et nende tulu jääb maksustamata, kuna see on ühes maksujurisdiktsioonis mahaarvatav ega kuulu samas maksustatava summa hulka teises riigis. Niisuguste olukordade tagajärjed moonutavad siseturul tehtavaid otsuseid ja kui nendega tulemuslikult ei tegelda, võivad need tekitada ebaõiglase maksukonkurentsi. Pidades silmas eesmärki võidelda sellise maksustamise vältimisega, mis mõjutab otseselt siseturu toimimist, kehtestatakse käesoleva direktiiviga maksustamise vältimise vastased eekirjad kuues konkreetses valdkonnas: intresside mahaarvamine; maksustamine riigist lahkumisel; asendamisklausel; üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad; välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad; hübriidsete lahknevuste käsitlemise raamistik.
•Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega
Käesolev direktiiv põhineb õiglase ja tõhusa äriühingute maksustamise tegevuskaval, mille komisjon esitas 17. juunil 2015. Selles on sätestatud õiguslikult siduvad eeskirjad, mis võimaldavad liikmesriikidel tulemuslikult tegeleda äriühingu tulumaksu vältimisega viisil, mis säilitab nende ühise konkurentsivõime ja järgib ühtse turu põhimõtet, aluslepingus sätestatud vabadusi, Euroopa Liidu põhiõiguste hartat ja ELi õigust üldiselt. Nii põhineb direktiiv kahel olulisel ELi ja rahvusvahelisel töövaldkonnal.
Esiteks on enamik liikmesriike kohustunud OECD BEPS-algatusega seoses rakendama meetmeid, mis sisaldusid 5. oktoobril 2015 avaldatud ja G20 juhtide poolt 2015. aasta novembris heaks kiidetud BEPSi lõpparuannetes. Samas võib see, kui iga liikmesriik rakendab BEPSi ühepoolselt ja teistest liikmesriikidest erinevalt, ühisturgu killustada, luues vastuolulisi riiklikke poliitikaeesmärke ja põhjustades ELi ettevõtjate jaoks moonutusi ja maksutõkkeid. Sellega võivad kaasneda ka uued õiguslikud lüngad ja vastuolud, mida on võimalik ära kasutada neil ettevõtjatel, kelle eesmärk on maksustamist vältida, õõnestades nii liikmesriikide jõupingutusi sellise tegevuse tõkestamisel. Seetõttu on ühtse turu tõhusaks toimimiseks vaja, et vähemalt liikmesriigid võtaksid OECD BEPSi meetmed siseriiklikkusse õigusesse üle sidusal ja kooskõlastatud viisil.
Teiseks tegi komisjon 2015. aasta juuni tegevuskavas teatavaks, et ta esitab uuesti ettepaneku äriühingu tulumaksu ühtse konsolideeritud maksubaasi kohta (CCCTB) kui tervikliku lahenduse õiglasema ja tõhusama maksusüsteemi loomiseks. Peale selle on komisjon kutsunud liikmesriike üles jätkama tööd ühtse baasi teatavate OECD BEPS-projektiga seotud rahvusvaheliste aspektide kallal, kuni CCCTB ettepanekut ette valmistatakse. Käesolev direktiiv peegeldab nõukogus neil teemadel peetud liikmesriikide arutelude tulemusi.
Direktiivi eesmärk on tasakaalustada omavahel vajadus ühtlustada teataval määral BEPSi tulemuste rakendamist ELis ja liikmesriikide vajadus kohandada oma maksusüsteemide eripära nende uute eeskirjadega. Direktiiviga nähakse seega ette põhimõttepõhised eeskirjad ja jäetakse nende rakendamise üksikasjad liikmesriikide otsustada, kuna neil on võimalik paremini kujundada eeskirjade täpset sisu nii, et see vastab kõige paremini siseriiklikule äriühingute maksustamise süsteemile. Käesolev direktiiv peaks seega looma kõikides liikmesriikides kehtivate äriühingute maksustamise süsteemide jaoks võrdsed miinimumkaitse tingimused.
Direktiivi kohaldamisala on lai ja selle eesmärk on hõlmata kõiki maksumaksjaid, kes on kohustatud liikmesriigis äriühingu tulumaksu maksma. Selle reguleerimisala hõlmab ka äriühingutest maksumaksjate ELis asuvaid püsivaid tegevuskohti, mis ise direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu.
2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
•Õiguslik alus
Otsest maksustamist käsitlevad õigusaktid kuuluvad Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 115 reguleerimisalasse. Selles on sätestatud, et kõnealuse artikli kohase ühtlustamise õiguslikud meetmed tuleb võtta direktiivi vormis õigusaktiga.
•Subsidiaarsus (ei kuulu liidu ainupädevusse)
Käesolev ettepanek on kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuse valdkonna puhul on vaja ühist algatust kogu siseturul.
Käesoleva direktiivi eesmärk on käsitleda piiriülest maksustamise vältimist ja kehtestada ühine raamistik BEPSi tulemuste kooskõlastatud rakendamiseks liikmesriikide õigusnormides. Neid eesmärke ei ole võimalik täielikult saavutada meetmetega, mida iga liikmesriik iseseisvalt tegutsedes võtab. Niisugune lähenemine tegelikult vaid säilitaks siseturu praeguse killustatuse või isegi süvendaks seda ja jätaks alles olemasoleva olukorra, kus erinevate meetmete koostoime on ebatõhus ja põhjustab moonutusi. Kui eesmärk on vastu võtta lahendus, mis toimib siseturu jaoks tervikuna (nt riiklike maksusüsteemide vahelistest erinevustest tulenevate lahknevuste kõrvaldamine) ja parandab selle (sisemist ja välist) vastupidavust agressiivsele maksuplaneerimisele, tuleb selleks ELi tasandil teha kooskõlastatud algatusi.
Samuti looks ELi algatus lisaväärtust võrreldes sellega, mida on võimalik saavutada paljude erinevate riiklike rakendamismeetodite abil. Võttes arvesse, et kavandatavatel kuritarvituste vastastel eeskirjadel on piiriülene mõõde, on eriti oluline, et kõik ettepanekud tasakaalustaksid erinevaid huvisid siseturul ja võtaksid arvesse asjaolusid tervikuna, et tuua välja ühised eesmärgid ja lahendused. Seda on võimalik saavutada üksnes siis, kui õigusnorme koostatakse tsentraliseeritult. Lõpuks, kui BEPSi rakendamise meetmeid võetakse kooskõlas acquis’ga, tagatakse maksumaksjate jaoks õiguskindlus selle suhtes, et need meetmed järgivad ELi õigust.
Kõnealune lähenemisviis on niisiis kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega.
•Proportsionaalsus
Kavandatavad meetmed ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik siseturul miinimumkaitse tagamiseks. Seetõttu ei ole direktiiviga ette nähtud täielikku ühtlustamist, vaid üksnes liikmesriikides kehtivate äriühingute maksustamise süsteemide miinimumkaitse. Niisiis on direktiiviga tagatud selle eesmärkide saavutamiseks vajalik kooskõlastamistase ELis. Eeltoodut arvesse võttes ei lähe ettepanek kaugemale sellest, mis on vajalik direktiivi eesmärkide saavutamiseks ja on seega proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas.
•Vahendi valik
Tehakse ettepanek võtta vastu direktiiv, mis on selle õigusliku aluse, Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 115 kohaselt ainus võimalik meede.
3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, KONSULTEERIMINE SIDUSRÜHMADEGA JA MÕJUHINNANGUD
•Konsulteerimine sidusrühmadega
Selles direktiivis käsitletud teemasid on sidusrühmadega arutatud mitme aasta jooksul seoses ettepanekuga võtta vastu direktiiv ettevõtte tulumaksu ühtse konsolideeritud maksustamisbaasi (CCCTB) kohta. Liikmesriikide esindajad on nõukogu maksuküsimuste töörühmas regulaarselt oma seisukohti esitanud. Alates 2011. aasta märtsist, kui volinike kolleegium võttis CCCTB ettepaneku vastu, on töörühm iga eesistumise jooksul mitu korda kohtunud, et üksikasjalikult arutada tehnilisi ja poliitilisi küsimusi. Lisaks on komisjoni talitused teinud koostööd kõigi peamiste sidusrühmadega ja kuulanud ära nende seisukohad erinevate ettepanekus käsitletud teemade kohta. Samuti on paljusid direktiiviga seotud, peamiselt tehnilisi küsimusi arutatud teaduskonverentsidel, kus on osalenud ka komisjoni talitused.
Enamik liikmesriike kuuluvad OECDsse ja on ajavahemikus 2013–2015 osalenud BEPSi vastaste meetmete väljatöötamise, sealhulgas selle üksikasjalike nüansside üle peetud pikkades ja üksikasjalikes aruteludes. OECD korraldas iga BEPSi vastase meetme kohta sidusrühmadega ulatuslikud avalikud konsultatsioonid. Lisaks on komisjon pidanud arutelusid komisjoni sees ja OECD ekspertidega mitmetel BEPSiga seotud teemadel (nt välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad), eelkõige siis, kui komisjonil on olnud kahtlusi, kas teatavad ideed ja/või pakutud lahendused on ELi õigusega kooskõlas.
2014. aasta teisel poolel algatas nõukogu Itaalia eesistumisperioodil „ELi BEPSi tegevuskava”. Nõukogu arutas CCCTB ettepanekut ja keskendus konkreetsemalt rahvusvahelistele ning BEPSiga seotud teguritele. Sellega seoses innustas Itaalia eesistumisperiood järgima paralleelseid OECD algatusi, võttes samas arvesse ELi õigust. Selle lähenemisviisi kiitis heaks kõrgetasemeline maksuküsimuste töörühm ja seda on järginud kõik järgmised eesistujariigid. Arutelud ELi BEPSi tegevuskava üle jätkusid 2015. aastal. Eesmärk oli anda oma panus OECD arutelusse ja sillutada teed kavandatavate OECD soovituste tõrgeteta rakendamisele, võttes samas arvesse ELi eripärasid.
Käesoleva direktiivi ettepanekuga seotud tegurid esitati üldsõnaliselt ja neid arutati liikmesriikide delegatsioonide ning ettevõtjate ja valitsusväliste organisatsioonide esindajatega hea maksuhaldustava platvormi kohtumisel 30. novembril 2015.
•Mõjuhinnang
Pärast seda, kui OECD aruanne Addressing Base Erosion and Profit Shifting 2013. aasta alguses avaldati ja G20 juhid nn BEPSi tegevuskava 2013. aasta septembris heaks kiitsid, tegi OECD kaks aastat tihedat tööd ja esitas selle tulemusel 2015. aasta novembris 13 aruannet. Neis aruannetes toodi välja uued või tõhustatud rahvusvahelised standardid ja konkreetsed meetmed, et aidata liikmesriikidel BEPSiga seotud probleeme lahendada. Antud raamistikus on OECD/G20 liikmed pühendunud kõnealusele laiaulatuslikule paketile ning selle järjepidevale rakendamisele.
Enamik liikmesriike on OECD liikmetena kohustunud võtma BEPS projekti tulemused üle oma siseriiklikusse õigusesse, tehes seda nii kiiresti kui võimalik. Sellest tulenevalt on oluline kiiresti edasi liikuda, saavutamaks kokkulepet ELis BEPSi tulemuste rakendamise kooskõlastamise eeskirjade kohta. Arvestades suurt ohtu, et siseturg võib liikmesriikide ühepoolsete kooskõlastamata meetmete tulemusel killustuda, esitab komisjon käesolevas ettepanekus BEPSi tulemuste rakendamiseks ühised miinimumlahendused. Komisjon on teinud kõik võimaliku, et reageerida samaaegselt vajadusele tegutseda nii kiiresti kui võimalik ja vältimatule vajadusele hoida ära see, et siseturu toimimist kahjustaks liikmesriikide poolt iseseisvalt tegutsedes võetud ühepoolsed meetmed (olenemata sellest, kas nad on OECD liikmed või mitte) või hoopis liikmesriikide tegevusetus. Kaaluti ka võimalust kehtestada mittesiduvad õigusnormid, kuid sellest loobuti põhjendusel, et niisugune lahendus ei ole kooskõlastatud lähenemisviisi tagamiseks sobiv.
Ajakohase analüüsi ja tõendusmaterjali tarbeks tuuakse direktiivi eelnõule lisatud komisjoni talituste töödokumendis välja üksikasjalik ülevaade maksubaasi kahanemist ja kasumi ümberpaigutamist puudutavate olemasolevate teadustööde ja majanduslike näitajate kohta. See põhineb hiljutistel uuringutel, mille on teiste hulgas läbi viinud OECD, Euroopa Komisjon ja Euroopa Parlament. Töödokumendis esitatakse need põhjused ja teadaolevad enamlevinud mehhanismid, mis on OECD aruande kohaselt agressiivse maksuplaneerimisega seotud. Töödokumendis võetakse kokku komisjoni poolt 2015. aastal iga liikmesriiki puudutava analüüsi alusel agressiivse maksuplaneerimise peamiste mehhanismide kohta tehtud põhjaliku ülevaate järeldused. Töödokumendis antakse ülevaade selle kohta, kuidas direktiiv täiendab teisi algatusi, mille eesmärk on rakendada ELis OECD BEPSi tulemusi ning aidata kaasa ühtse miinimumkaitse tagamiseks maksustamise vältimise vastu.
Seda arvesse võttes ei ole käesoleva ettepanekuga seoses mõjuhinnangut läbi viidud järgmistel põhjustel: ettepanekul on OECD BEPSi algatusega tihe seos; töödokumendis on esitatud põhjalik tõendusmaterjal ja analüüs; sidusrühmad olid eelmises etapis tihedalt kaasatud kavandatavate eeskirjade üksikasjadega seotud aruteludesse; ning eelkõige on ELis praegu tungiv vajadus kooskõlastatud tegevuse järele selles rahvusvahelise tähtsusega poliitilises küsimuses.
4.MÕJU EELARVELE
Direktiivi ettepanek ei mõjuta Euroopa Liidu eelarvet.
5.MUUD KÜSIMUSED
•Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus
Direktiivi kohaldamisala on lai ja selle eesmärk on hõlmata kõiki maksumaksjaid, kes on kohustatud liikmesriigis äriühingu tulumaksu maksma. Selle reguleerimisala hõlmab ka äriühingutest maksumaksjate ELis asuvaid püsivaid tegevuskohti, mis ise direktiivi reguleerimisalasse ei kuulu.
Käesolevas direktiivis käsitletud olukorrad hõlmavad juhtumeid, kus maksumaksja tegutseb vastuolus õigusnormide tegeliku eesmärgiga, kasutades ära siseriiklike maksusüsteemide erinevusi, et oma maksukoormust vähendada. Maksumaksjad võivad ära kasutada madalaid maksumäärasid või teha topeltmahaarvamisi või saavutada selle, et nende tulu jääb maksustamata, kuna see on ühes maksujurisdiktsioonis mahaarvatav ega kuulu samas maksustatava summa hulka teises riigis. Niisuguste olukordade tagajärjed moonutavad siseturul tehtavaid otsuseid ja kui nendega tulemuslikult ei tegelda, võivad need tekitada ebaõiglase maksukonkurentsi. Pidades silmas eesmärki võidelda sellise maksustamise vältimisega, mis mõjutab otseselt siseturu toimimist, kehtestatakse käesoleva direktiiviga maksustamise vältimise vastased eekirjad kuues konkreetses valdkonnas: intresside mahaarvamine; maksustamine riigist lahkumisel; asendamisklausel; üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad; välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad; hübriidsete lahknevuste käsitlemise raamistik.
• Intressi mahaarvamine
Sageli rahastavad rahvusvahelised kontsernid kõrge maksumääraga territooriumidel asuvaid kontserni üksuseid võla abil ja korraldavad võla tasumise selliselt, et need äriühingud maksavad kõrgemat intressimäära tütarettevõtjatele, kes asuvad madala maksumääraga territooriumil. Nii väheneb kontserni (täpsemalt nende üksuste, kes tasuvad kõrgemat intressimäära) maksustatav summa kõrge maksumääraga territooriumil ja suureneb madala maksumääraga territooriumil, kus intress laekub. Selle tulemusel väheneb rahvusvahelise kontserni maksustatav summa tervikuna.
Kavandatava eeskirja eesmärk on pärssida eespool kirjeldatud tegevust, piirates intressisummat, mida maksumaksjal on õigus majandusaastal maha arvata. Nii loodetakse maksustatavat summat omakapitali kaudu rahastamise suhtes tasakaalustada. Seetõttu võib netointressikulu maha arvata üksnes teatava kindla koefitsiendini, mis põhineb maksumaksja majandustegevuse brutokasumil. Võttes arvesse, et käesoleva direktiiviga kehtestatakse miinimumkaitse siseturul, on kavandatav mahaarvamismäär OECD soovitatud skaala tipus (10–30%). Liikmesriigid võivad seejärel kehtestada rangemad siseriiklikud eeskirjad.
Ehkki üldise arusaama kohaselt tuleks ka finantsettevõtjate, st finantsasutuste ja kindlustusandjate suhtes kohaldada intresside mahaarvamisel piiranguid, on samuti üldteada, et neil kahel sektoril on eriomased tunnused, mis nõuavad enam kohandatud lähenemisviisi. Eeltoodu tuleneb peamiselt sellest, et erinevalt teistest majandussektoritest kannavad finantsettevõtjad rahalist kulu ja saavad tulu osana oma põhilisest majandustegevusest. Võttes arvesse, et kõnealuses valdkonnas ei ole rahvusvahelise ja liidu tasandi arutelud veel piisavaid tulemusi andnud, ei ole finants- ja kindlustussektoris seni olnud võimalik kehtestada konkreetseid eeskirju. Siiski tuleb täpsustada, et kuigi finantsasutused on ajutiselt direktiivi kohaldamisalast välja jäetud, on lõplik eesmärk kehtestada üldkohaldatav intresside mahaarvamise kord, mille suhtes ei või teha erandeid.
• Maksustamine riigist lahkumisel
Maksumaksjad võivad püüda vähendada maksukoormust, viies oma maksuresidentsuse ja/või vara üle madala maksumääraga territooriumile. Niisugune tegevus moonutab turgu, kuna selle tulemusel väheneb lähtekohariigis maksustamisele kuuluv summa ja tulevase maksustatava tulu maksustamise pädevus kandub üle sihtkohaks olevale madala maksumääraga territooriumile. Kui maksumaksja viib oma maksuresidentsuse ühest liikmesriigist välja, jääb see riik ilma oma tulevasest õigusest maksustada selle maksumaksja tulu, mis võib olla juba tekkinud, kuid ei ole veel realiseeritud. Sama probleem tekib, kui maksumaksja kannab vara (ilma seda võõrandamata) liikmesriigist välja ja see vara hõlmab realiseerimata kasumit.
Riigist lahkumisel maksustamise eesmärk on hoida ära maksustatava summa vähenemist päritoluriigis, kui vara, mille hulka kuulub realiseerimata tulu, kantakse selle riigi maksujurisdiktsioonist välja, ilma et omandiõigus muutuks. Kuna ELis peab maksustamine riigist lahkumise korral olema kooskõlas põhiõigustega ja Euroopa Liidu Kohtu praktikaga, käsitleb käesolev direktiiv maksustamist riigist lahkumisel ka ELi õiguse seisukohast, andes maksumaksjatele võimaluse jaotada maksusumma mitmele aastale ja tasuda see ajatatud maksetena.
• Asendamisklausel
Võttes arvesse välisriigis tasutud maksude suhtes maksusoodustuste andmisega seotud püsivaid raskusi, kalduvad riigid üha enam välismaal saadud tulu maksust vabastama. Niisuguse lähenemisviisi tahtmatu negatiivne tagajärg on, et see võib aidata kaasa niisuguste olukordade tekkimisele, kus maksustamata või madala maksumääraga maksustatud tulu tuuakse siseturule, misjärel see ringleb liidus – tihti maksustamata kujul – liidu õiguses ette nähtud võimalusi ära kasutades.
Sellise tegevuse tõkestamiseks kasutatakse tavaliselt asendamisklauslit. Nimelt on maksumaksja kohustatud maksu tasuma (maksuvabastuse asemel) ja talle antakse välisriigis tasutud maksu puhul maksusoodustust. Nii ei ole äriühingutel huvi kanda kasumit kõrge maksumääraga territooriumilt madala maksumääraga territooriumile, välja arvatud juhul, kui selleks on piisav majanduslik põhjendus.
Madala maksumäära alammäär
Ettepanekus võtta vastu direktiiv ettevõtte tulumaksu ühtse konsolideeritud maksustamisbaasi kohta nägi komisjon ette asendamisklausli, et hõlmata olukordi, kus kolmandast riigist siseturule toodud tulu on kolmandas riigis maksustatud seadusjärgse äriühingute tulumaksuga, mis on madalam kui 40% liidu liikmesriikides kohaldatavast keskmisest seadusjärgsest äriühingute maksustamise määrast. See eeskiri tagaks, et kolmandatest riikidest pärinev tulu siseneb liitu pärast seda, kui seda on maksustatud määras, mis võrdub madalaima maksumääraga, millega seda makset oleks maksustatud, kui see oleks pärinenud mõnest liikmesriigist. Sel eesmärgil on CCCTB ettepanekus võrdlusalusena viidatud keskmisele seadusjärgsele äriühingu tulumaksu määrale ELis.
Võttes arvesse, et käesoleva direktiiviga ei kehtestata eraldiseisvat äriühingu tulumaksu süsteemi ega mehhanismi kontserni kuuluvate äriühingute maksubaasi konsolideerimiseks kogu liidus, nii nagu see on ette nähtud CCCTB ettepanekus, on loogiline kasutada võrdlusalusena välisriigist tulu saava maksumaksja liikmesriigis kehtivat seadusjärgset äriühingute tulumaksumäära, vähemalt seni kuni CCCTB taaskäivitamise kava teostub, nagu komisjon on teatanud.
Väljapakutud kavas võetakse arvesse asjaolu, et liidus ei ole äriühingu maksumäärasid ühtlustatud. Selleks et võidelda maksustamise vältimisega, tuleks alammäär igal juhul kehtestada nii, et see hõlmaks olukordi, kus maksustamise määr on madalam kui 50 protsenti tulusaajast maksumaksja liikmesriigis kehtivast määrast. Siiski ei peaks alammäär olema nii madal, et selle tulemusel muutub meede sisutühjaks, puudutades vaid kõige agressiivsema maksupoliitikaga maksujurisdiktsioone. Nii looks see, kui ettevõtja asukoha liikmesriigis või tema püsiva tegevuskoha asukoha liikmesriigis on äriühingu maksumäär madalam kui 40 protsenti maksumaksja liikmesriigis kehtivast seadusjärgsest äriühingu maksumäärast, tasakaalu õiglase maksukonkurentsi tunnustamise ja maksustamise vältimisega võitlemise vajaduse vahel.
Lisaks maksustaks maksumaksja liikmesriik asendamisklausli kohaldamisel kolmandast riigist pärinevat ja liitu toodud tulu samas määras nagu sellest liikmesriigist pärinevat tulu, mis tagaks, et liidust ja kolmandatest riikidest pärinevaid makseid maksustatakse võrdsetel alustel. Sel viisil tegutseksid liikmesriigid kooskõlas nii Euroopa Liidu õiguse kui ka rahvusvahelise õiguse alusel võetud kohustustega.
• Üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad
Maksuplaneerimisskeemid on väga keerulised ja maksuõigus ei arene üldjuhul piisavalt kiiresti, et hõlmata kõiki nende skeemidega võitlemiseks vajalikke vastumeetmeid. Seetõttu on üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad maksusüsteemis tarvilikud; need võimaldavad maksustamise vältimist tuvastada ka konkreetsete maksustamise vältimist käsitlevate eeskirjade puudumisel.
Üldiste kuritarvitamise vastaste eeskirjade eesmärk on täita lüngad, mis võivad liikmesriigis kehtivates maksustamise vältimise vastastes eeskirjades esineda. See annaks ametiasutustele õiguse keelduda maksumaksjate kuritahtliku maksualase tegevuse lubamisest. Kavandatud üldise kuritarvituste vastase eeskirja eesmärk on hõlmata, kooskõlas acquis’ga, Euroopa Liidu Kohtu poolt kunstlike skeemide tuvastamiseks ette nähtud kriteeriume, kui neid kriteeriume rakendatakse Euroopa Liidus.
• Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad
Maksumaksja, kellel on madala maksumääraga territooriumil tegutsev kontrollitav tütarettevõtja, võib rakendada selliseid maksuplaneerimistavasid, mille kohaselt kannab ta suuri tulusid emaettevõtjast (mida maksustatakse kõrgema maksumääraga) välja neisse tütarettevõtjatesse, mida maksustatakse madalama maksumääraga. Selle tulemusel väheneb kogu kontserni maksukoormus. Eespool esitatud analüüs madala maksumäära alammäära kohta kehtib ka välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade puhul.
Tütarettevõtjasse kantud tulu näol on üldjuhul tegemist passiivse mobiilse tuluga. Näiteks kujutab enamlevinud skeem endast seda, et kõigepealt kantakse immateriaalse vara (näiteks intellektuaalomand) omandiõigus kontsernisiseselt välismaisesse kontrollitavasse äriühingusse ja seejärel kantakse suur osa tulust litsentsitasudena üle õiguse eest kasutada välismaise kontrollitava äriühingu omandis ja hallata olevat vara. Niisugune kasumi ülekandmine mõjutab selgelt siseturu toimimist, eeskätt siis, kui tulu kantakse EList välja kolmandatesse riikidesse, kus kohaldatakse madalat maksumäära.
Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade kohaselt omistatakse madala maksumääraga maksustatava välismaise kontrollitava tütarettevõtja tulu emaettevõtjale. Selle tulemusena tuleb emaettevõtjal tasuda sellelt tulult maksu oma asukohaliikmesriigis, mis tavaliselt on kõrge maksumääraga territoorium. Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade eesmärk on seega kaotada tulu ülekandmise stiimul, et tulu maksustataks madala maksumääraga teises maksujurisdiktsioonis.
• Hübriidsete lahknevuste käsitlemise raamistik
Hübriidsed lahknevused on maksete (finantsinstrumentide) või majandusüksuste erineva õigusliku kvalifitseerimise tulemus olukorras, kus tegevus toimub kahes õigussüsteemis. Sellised lahknevused võivad sageli põhjustada topelt mahaarvamist (st mahaarvamine mõlemal pool riigipiiri) või seda, et tulu arvatakse maha ühes riigis, ilma et seda teises riigis deklareeritaks. Maksumaksjad, eeskätt need, kes osalevad piiriülestes struktuurides, kasutavad tihti selliseid riiklikes maksusüsteemides olevaid erisusi ära ja vähendavad nii oma maksukoormust liidus.
Seda probleemi on uurinud nii äriühingute maksustamise käitumisjuhendi töörühm kui ka OECD. Tagamaks, et liikmesriigid kehtestavad hübriidsete lahknevuse vastu võitlemiseks eeskirjad, on direktiiviga ette nähtud, et seda, kuidas hübriidinstrumenti või üksust on õiguslikult kvalifitseeritud liikmesriigis, kust makse, kulu või kahjum pärineb, tuleb järgida teistes asjaomastes liikmesriikides.
2016/0011 (CNS)
Ettepanek:
NÕUKOGU DIREKTIIV,
millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 115,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust 1 ,
võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust 2 ,
toimides seadusandliku erimenetluse kohaselt
ning arvestades järgmist:
(1)Praegused poliitilised prioriteedid rahvusvahelise maksustamise valdkonnas toovad esile vajaduse tagada, et maksu makstakse seal, kus kasum ja väärtus tekib. Seetõttu on hädavajalik taastada usaldus maksusüsteemide õigluse vastu ja võimaldada riikide valitsustel oma maksusuveräänsust tõhusalt teostada. Need uued poliitilised eesmärgid väljenduvad Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) poolt maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) vastase algatuse raames antud konkreetsetes tegevussuunistes. Pidades silmas vajadust tagada õiglasem maksustamine, esitas komisjon 17. juuni 2015. aasta teatises Euroopa Liidus äriühingute õiglase ja tõhusa maksustamise tegevuskava 3 (tegevuskava).
(2)Enamik liikmesriike on OECD liikmetena kohustunud rakendama 15 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastast meedet, mis avaldati 5. oktoobril 2015. Seepärast on siseturu hea toimimise jaoks oluline, et vähemalt liikmesriigid täidaksid BEPS-tegevuskava raames võetud kohustusi ning võtaksid üldisemalt piisavalt sidusal ja kooskõlastatud viisil meetmeid maksustamise vältimise tõkestamiseks ning liidus õiglase ja tõhusa maksustamise tagamiseks. Turul, kus turuosaliste majandused on omavahel tihedalt lõimunud, on vaja ühtset strateegilist lähenemisviisi ja koordineeritud tegevust, et parandada siseturu toimimist ja maksimeerida BEPS-algatuse positiivset mõju. Lisaks on ainult ühise raamistiku abil võimalik vältida turu killustumist ning kõrvaldada olemasolevad ebakõlad ja turumoonutused. Lõpuks annavad riiklikud rakendusmeetmed, mis järgivad kogu liidus samu põhimõtteid, maksumaksjatele õiguskindluse selle suhtes, et need meetmed on liidu õigusega kooskõlas.
(3)On vaja kehtestada eeskirjad, et suurendada keskmist kaitsetaset agressiivse maksuplaneerimise vastu siseturul. Kuna need eeskirjad peavad sobituma 28 erinevasse äriühingu tulumaksu süsteemi, peaksid need sisaldama vaid üldsätteid ja jätma eeskirjade rakendamise liikmesriikidele, kuna viimastel on võimalik eeskirjadega seotud üksikasju kujundada nii, et need on kooskõlas siseriikliku äriühingu tulumaksu süsteemiga. Seda eesmärki on võimalik saavutada, kui tagada kogu liidus riiklikele äriühingu tulumaksu süsteemidele kaitse miinimumtase. Seepärast on vaja kooskõlastada seda, kuidas liikmesriigid rakendavad 15 maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastast meedet, et tõhustada maksustamise vältimise vastast tegevust siseturul tervikuna. Seetõttu on siseturul teatavates valdkondades vaja kehtestada ühtne miinimumkaitse.
(4)On vaja kehtestada eeskirjad, mis kuuluvad kohaldamisele kõigi nende maksumaksjate suhtes, kes on kohustatud liikmesriigis äriühingu tulumaksu maksma. Kõnealuseid eeskirju tuleks kohaldada ka äriühingust maksumaksjate püsivatele tegevuskohtadele, mis asuvad teises liikmesriigis (teistes liikmesriikides). Äriühingust maksumaksjad võivad olla liikmesriigi maksuresidendid või nad võivad olla asutatud liikmesriigi õigusnormide alusel. Nende eeskirjade kohaldamisalasse peaksid kuuluma ka kolmandate riikide maksuresidendist üksuste püsivad tegevuskohad, kui need asuvad ühes või mitmes liikmesriigis.
(5)On vaja kehtestada eeskirjad siseturul maksubaasi vähenemise ja kasumi siseturult ümberpaigutamise vastu. Selleks et aidata kaasa kõnealuse eesmärgi saavutamisele, tuleb eeskirjad kehtestada järgmistes valdkondades: intresside mahaarvatavuse piiramine, maksustamine riigist lahkumisel, asendamisklausel, üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad, välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad ja hübriidsete lahknevuste käsitlemise raamistik. Kui nende eeskirjade kohaldamine põhjustab topeltmaksustamist, peaksid maksumaksjad saama maksusoodustust õigusena arvata maha teises liikmesriigis või kolmandas riigis tasutud maks. Seega peaks nende eeskirjade eesmärk olema mitte üksnes võidelda maksustamise vältimisega, vaid hoida ära ka muid takistusi turul, nagu topeltmaksustamine.
(6)Piiriülesed kontsernid on üha enam hakanud oma üldise maksukoormuse vähendamiseks kasumit ümber paigutama (tihti suurendatud intressimäära kaudu) kõrgema maksumääraga territooriumilt madalamat maksumäära kohaldatavatesse riikidesse. Intresside mahaarvamise kord on niisuguse tegevuse tõkestamiseks vajalik, kuna see piirab maksumaksja netokulutuste kogusummat (st summat, mille võrra finantskulu ületab finantstulu). Seepärast on vaja kindlaks määrata mahaarvamise koefitsient, mis lähtub maksumaksja intressi-, maksu- ja amortisatsioonieelsest kasumist (EBITDA). Maksuvaba finantstulu ei tohiks finantskuludega tasaarvestada. Seda seetõttu, et mahaarvatava intressi suuruse kindlaksmääramisel tuleks arvesse võtta üksnes maksustatavat tulu. Selleks et aidata maksumaksjaid, kelle puhul on maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise oht väike, peaks netointress olema alati mahaarvatav teatud kindla ülemmäärani, mida kohaldatakse siis, kui mahaarvamist võidakse teha suuremas ulatuses kui EBITDAst lähtuva koefitsiendi alusel. Kui maksumaksja kuulub konsolideeritud aruannet esitavasse kontserni, tuleks talle suuremate netokukude mahaarvamise õiguse andmisel arvesse võtta kontserni üldist võlakoormust. Intressidest mahaarvamise korda tuleks kohaldada maksumaksja netokulutuste kogusummale, sõltumata sellest, kas need tulenevad võlakohustusest, mis tekkis siseriiklikult, teises liikmesriigis või kolmandas riigis. Ehkki üldise arusaama kohaselt tuleks ka finantsettevõtjate, st finantsasutuste ja kindlustusandjate suhtes kohaldada intresside mahaarvamisel piiranguid, on samuti üldteada, et neil kahel sektoril on eriomased tunnused, mis nõuavad enam kohandatud lähenemisviisi. Võttes arvesse, et kõnealuses valdkonnas ei ole rahvusvahelise ja liidu tasandi arutelud veel piisavaid tulemusi andnud, ei ole finants- ja kindlustussektoris seni olnud võimalik kehtestada konkreetseid eeskirju.
(7)Riigist lahkumisel maksustamise eesmärk on tagada, et kui maksukohustuslane viib vara või maksuresidentsuse ühe riigi maksujurisdiktsioonist välja, maksustab see riik tema territooriumil tekkinud mis tahes kapitalikasumi majanduslikku väärtust, isegi kui seda kasumit ei ole riigist lahkumise hetkeks veel realiseeritud. Seetõttu on vaja täpsustada olukorrad, kus maksumaksja suhtes kehtivad riigist lahkumisel maksustamise eeskirjad ja maksustatakse tema realiseerimata kapitalitulu, mis on osa üleviidavast varast. Nende summade arvutamiseks on oluline määrata reaalturuväärtuse põhimõttel kindlaks ülekantud vara turuväärtus. Euroopa Liidus tuleb käsitleda riigist lahkumisel maksustamise kohaldamist ja välja tuua tingimused, mis peavad olema täidetud selleks, et maksustamine riigist lahkumisel oleks liidu õigusega kooskõlas. Sellistel juhtudel peaks maksumaksjatel olema õigus kas maksta kohe riigist lahkumisel tasumisele kuuluv kindlaksmääratud maksusumma või hajutada maksu ning võimalike intresside ja garantii tasumine teatavatele aastatele ning maksta tasumisele kuuluv maks ajatatud maksetena. Riigist lahkumisel tasumisele kuuluvat maksu ei peaks nõudma juhul, kui vara kantakse üle ajutiselt ja kui vara kavatsetakse paigutada tagasi vara ülekandja liikmesriiki, juhul kui vara kantakse üle usaldatavusnõuete täitmiseks või likviidsuse juhtimiseks või kui tegemist on väärtpaberite kaudu finantseerimise tehingu või tagatiseks antud varaga.
(8)Võttes arvesse välisriigis tasutud maksude suhtes maksusoodustuste andmisega seotud püsivaid raskusi, kalduvad riigid üha enam välismaal saadud tulu maksust vabastama. Niisuguse lähenemisviisi tahtmatu negatiivne tagajärg on, et see võib aidata kaasa niisuguste olukordade tekkimisele, kus maksustamata või madala maksumääraga maksustatud tulu tuuakse siseturule, misjärel see ringleb liidus – tihti maksustamata kujul – liidu õiguses ette nähtud võimalusi ära kasutades. Sellise tegevuse tõkestamiseks kasutatakse tavaliselt asendamisklauslit. Seepärast on vaja ette näha asendamisklausel, mis kuulub kohaldamisele teatavat liiki välismaisele tulule nagu kasumieraldised, aktsiate või osade võõrandamisest saadud tulu ja püsiva tegevuskoha kasum, mis on liidus maksust vabastatud ja pärineb kolmandast riigist. Niisugune tulu peaks olema liidus maksustatav, kui seda on kolmandas riigis maksustatud teatavast künnisest allapoole jäävas määras. Kuna asendamisklausli alusel puudub kohustus madala maksumääraga maksustatavat üksust kontrollida ja seetõttu ei pruugi selle üksuse kohustuslik aastaaruanne olla kättesaadav, võib see muuta tasumisele kuuluva maksumäära arvutamise väga keeruliseks. Seepärast peaksid liikmesriigid asendamisklausli kohaldamisel kasutama seadusjärgset maksumäära. Liikmesriigid, kes kohaldavad asendamisklauslit, peaks lubama välisriigis tasutud maksu suhtes maksusoodustust, et vältida topeltmaksustamist.
(9)Üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad on maksusüsteemides ette nähtud selleks, et võidelda nende kuritarvitavate maksutavadega, mida ei ole konkreetsete sätetega veel reguleeritud. Seega on üldiste kuritarvitamise vastaste eeskirjade eesmärk täita lünki ja need ei tohiks mõjutada konkreetsete kuritarvituste vastaste eeskirjade kohaldamist. Liidus peaks üldiste kuritarvitamise vastaste eeskirjade kohaldamine piirduma kokkulepetega, mis on „puhtalt kunstlikud” (fiktiivsed); muul juhul peaks maksumaksjal olema õigus valida oma majandustegevuse jaoks maksustamise seiskohalt kõige tõhusam ülesehitus. Lisaks on oluline tagada, et üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad kuuluksid ühetaoliselt kohaldamisele liikmesriigi sees, liidu piires ja suhetes kolmandate riikidega, nii et nende kohaldamisala ja kohaldamise tagajärjed ei oleks siseriiklikes ja piiriülestes olukordades erinevad.
(10)Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade kohaldamisel omistatakse madala maksumääraga maksustatava kontrollitava tütarettevõtja tulu emaettevõtjale. Seejärel maksustatakse emaettevõtja selliselt saadud tulu riigis, kus ta on maksuresident. Asjaomase riigi poliitilistest prioriteetidest sõltuvalt võivad välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad hõlmata kõiki madala maksumääraga maksustatavaid tütarettevõtjaid või piirduda sellega, et käsitlevad tulu, mis on tütarettevõtjale kunstlikult omistatud. Soovitav on käsitleda nii kolmandates riikides kui ka liidus tekkida võivaid olukordi. Selleks et liidus kehtivad eeskirjad oleksid kooskõlas põhivabadustega, peaks nende mõju piirduma niisuguste olukordadega, kus tulu kantakse kunstlikult emaettevõtja asukohaliikmesriigist välismaisesse kontrollitavasse äriühingusse. Sellisel juhul tuleks emaettevõtjale omistatud tulu suurust reaalturuväärtuse põhimõtte alusel korrigeerida, nii et emaettevõtja liikmesriik maksustaks välismaise kontrollitava äriühingu tulu ainult selles ulatuses, mis ei ole selle põhimõttega kooskõlas. Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade reguleerimisalast tuleks välja jätta finantsettevõtjad, kes on ELi maksuresidendid, sealhulgas nende ettevõtjate liidus asuvad püsivad tegevuskohad. Seda seetõttu, et välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevate eeskirjade õiguspärase kohaldamise ala liidus peaks piirduma kunstlike olukordadega, millel puudub majanduslik sisu, mis tähendab, et rangelt reguleeritud finants- ja kindlustussektor tõenäoliselt nende eeskirjade kohaldamisalasse ei kuulu.
(11)Hübriidsed lahknevused on maksete (finantsinstrumentide) või majandusüksuste erineva õigusliku kvalifitseerimise tulemus ja need lahknevused tulevad esile olukorras, kus kokku puutuvad kahe jurisdiktsiooni õigussüsteemid. Selliste lahknevuste tulemusel toimub tihti topeltmahaarvamine (st mahaarvamine mõlemas riigis) või juhtub see, et tulu arvatakse maha ühes riigis, ilma et seda teises riigis deklareeritaks. Sellise tulemuse ärahoidmiseks on vaja kehtestada eeskirjad, mille kohaselt üks kahest jurisdiktsioonist, kelle vahel lahknevus tekkis, kvalifitseerib hübriidinstrumendi või üksuse õiguslikult ja teine jurisdiktsioon peaks sellise kvalifitseerimisega nõustuma. Kuigi liikmesriigid on äriühingute maksustamise käitumisjuhendi töörühma raames kokku leppinud suunistes hübriidmajandusüksuste 4 ja püsivate hübriidtegevuskohtade 5 maksustamise kohta liidus ning hübriidmajandusüksuste maksustamise kohta suhetes kolmandate riikidega, on sellegipoolest vaja kehtestada siduvad eeskirjad. Lõpuks on vaja piirata nende eeskirjade kohaldamisala hübriidsete lahknevustega liikmesriikide vahel. Hübriidseid lahknevusi liikmesriikide ja kolmandate riikide vahel tuleb veel täiendavalt uurida.
(12)On oluline selgitada, et käesoleva direktiiviga ette nähtud maksustamise vältimise vastaste eeskirjade rakendamine ei tohiks mõjutada maksumaksjate kohustust järgida reaalturuväärtuse põhimõtet ega liikmesriikide õigust suurendada reaalturuväärtuse põhimõtte alusel maksustatavat summat, kui see on asjakohane.
(13)Euroopa Andmekaitseinspektoriga konsulteeriti vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 45/2001 artikli 28 lõikele 2 6 . Käesoleva direktiivi raames isikuandmete töötlemise korral tuleb järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 8 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 95/46/EÜ 7 sätestatud õigust isikuandmete kaitsele.
(14)Pidades silmas, et käesoleva direktiivi peamine eesmärk on suurendada siseturu kui terviku vastupidavust piiriülestele maksustamise vältimise tavadele, ei ole seda eesmärki võimalik piisavalt saavutada, kui iga liikmesriik tegutseb teistest eraldi. Riiklikud äriühingu maksustamise süsteemid on erinevad ja liikmesriikide sõltumatu tegevus vaid säilitaks siseturu praeguse killustatuse otsese maksustamise valdkonnas. See omakorda laseb erinevate riiklike meetmete koostoimes tekkinud lünkadel ja moonutustel püsima jääda. Tulemuseks on kooskõlastuse puudumine. Kuna ebatõhusus siseturul tekitab eeskätt piiriüleseid probleeme, tuleks liidu tasandil vastu võtta parandusmeetmed. Seetõttu on oluline võtta vastu lahendused, mis toimivad siseturul tervikuna, ning seda on võimalik paremini saavutada liidu tasandil. Seega võib liit kehtestada meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. Kehtestades miinimumkaitse siseturul, on käesoleva direktiivi eesmärk üksnes saavutada see, et liidu siseselt toimuks nende eesmärkide saavutamisel minimaalne kooskõlastus.
(15)Komisjon peaks hindama käesoleva direktiivi rakendamist kolme aasta jooksul pärast selle jõustumist ja esitama selle kohta aruande nõukogule. Liikmesriigid peaksid esitama komisjonile kogu teabe, mis selleks hindamiseks vajalik on,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:
I PEATÜKK
ÜLDSÄTTED
Artikkel 1
Kohaldamisala
Käesolevat direktiivi kohaldatakse kõigi nende maksumaksjate suhtes, kellel on ühes või mitmes liikmesriigis kohustus äriühingu tulumaksu tasuda, sealhulgas kolmanda riigi maksuresidendist üksuse ühes või mitmes liikmesriigis asuvate püsivate tegevuskohtade suhtes.
Artikkel 2
Mõisted
Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:
(1)„laenukasutuse kulu” – intressikulu ja muu sellega võrdne kulu, mida maksumaksja kannab seoses rahaliste vahendite laenamisega, sealhulgas mis tahes erinevus laenatud vahendite ja laenu tasumise tähtpäeval makstava summa vahel, liisingulepinguga ette nähtud intress, mida majanduslikul omanikul on õigus maha arvata, ning kapitali kaasamise kulud;
(2)„ülejäänud laenukasutuse kulu” – summa, mille võrra maksumaksja laenukasutuse kulu ületab intressitulu ja muud samaväärset finantsvaralt saadud maksustatavat tulu;
(3)„finantsvara” – finantsinstrument, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/65/EL 8 artikli 4 lõike 1 punktis 15, ning hoius ja struktuuriline hoius, laenunõue ja kindlustuspõhine investeerimistoode;
(4)„finantsettevõtja” – üks järgmistest juriidilistest isikutest:
(a)krediidiasutus või investeerimisühing, nagu see on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2004/39/EÜ 9 artikli 4 lõike 1 punktis 1;
(b)kindlustusandja, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EÜ 10 artikli 13 punktis 1;
(c)edasikindlustusandja, nagu on määratletud direktiivi 2009/138/EÜ artikli 13 punktis 4;
(d)tööandjapensioni kogumisasutus, mis kuulub Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/41/EÜ 11 kohaldamisalasse, välja arvatud juhul, kui liikmesriik on otsustanud nimetatud direktiivi artikli 5 alusel seda direktiivi asjaomase asutuse suhtes kas tervikuna või osaliselt mitte kohaldada, või direktiivi 2003/41/EÜ artikli 19 lõikes 1 osutatud tööandjapensioni kogumisasutuse esindaja;
(e)alternatiivne investeerimisfond, mida haldab alternatiivse investeerimisfondi valitseja, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL 12 artikli 4 lõike 1 punktis b;
(f)vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeerimiseks loodud ettevõtja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EÜ 13 artikli 1 lõike 2 tähenduses;
(g)keskne vastaspool, nagu on määratletud määruse (EL) nr 648/2012 14 artikli 2 punktis 1;
(h)väärtpaberite keskdepositoorium, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 909/2014 15 artikli 2 lõike 1 punktis 1;
(5)„vara ülekandmine” – tehing, millega ülekantud vara maksustamise õigus läheb üle teisele liikmesriigile või kolmandale riigile, samas kui vara jääb tegelikult sama maksumaksja omandisse, välja arvatud vara, mis kantakse üle ajutiselt ja kavatsetakse paigutada tagasi vara ülekandja liikmesriiki;
(6)„maksuresidentsuse üleviimine” – tehing, millega maksumaksja lõpetab oma maksuresidentsuse ühes liikmesriigis, omandades maksuresidentsuse teises liikmesriigis või kolmandas riigis;
(7)„püsiva tegevuskoha üleviimine” – tehing, millega maksumaksja lõpetab oma maksustatava tegevuse ühes liikmeriigis ja alustab seda teises liikmesriigis või kolmandas riigis, olemata selle teise liikmesriigi või kolmanda riigi maksuresident.
Artikkel 3
Miinimumkaitse
Käesolev direktiiv ei piira selliste siseriiklike või lepingupõhiste sätete kohaldamist, mille eesmärk on tagada siseriiklikes õigusnormides ette nähtud äriühingute maksubaasile kõrgem kaitse tase.
II PEATÜKK
MAKSUSTAMISE VÄLTIMISE VASTASED MEETMED
Artikkel 4
Intresside mahaarvamise kord
1.Laenukasutuse kulud arvatakse alati maha ulatuses, milles maksumaksja on finantsvaralt saanud intresse või muud maksustatavat tulu.
2.Ülejäänud laenukasutuse kulu võib maha arvata sellel majandusaastal, mil need kanti, kuid ainult kuni 30 protsendini maksumaksja EBITDAst või kuni 1 000 000 euro suuruses summas, olenevalt sellest, kumb summa on suurem. EBITDA arvutatakse, liites maksustatavale tulule netointressikulu maksuga korrigeeritud summa ja muud intressikuluga samaväärsed kulud ning maksuga korrigeeritud kulumi- ja amortisatsioonisummad.
3.Erandina lõikest 2 võib anda maksumaksjale õiguse arvata ülejäänud laenukasutuse kulu täies ulatuses maha, kui maksumaksja tõendab, et tema omakapitali ja koguvara vaheline suhe on sama või suurem kui kontserni omakapitali ja koguvara vaheline suhe.
Lõiget 1 kohaldatakse järgmistel tingimustel:
(a)maksumaksja omakapitali ja koguvara suhet peetakse võrdseks kontserni omakapitali ja koguvara suhtega, kui maksumaksja omakapitali ja koguvara suhe on kuni kaks protsendipunkti väiksem;
(b)kontserni kuuluvad kõik ettevõtjad, kes on hõlmatud auditeeritud konsolideeritud finantsaruandega, mis on koostatud rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite või liikmesriigi finantsaruandlussüsteemi või USA üldtunnustatud raamatupidamispõhimõtete alusel;
(c)kõiki varasid ja kohustusi hinnatakse sama meetodiga nagu konsolideeritud finantsaruandes;
(d)maksumaksja omakapital ja koguvara väheneb selliste maksete tõttu, mis tehti kuue kuu jooksul enne asjaomast bilansipäeva, kui need maksed vastavad bilansipäevale järgneva kuue kuu jooksul tehtud väljamaksetele ja jaotatud tulule;
(e)sidusettevõtjatele tehtud maksed ei ületa 10 protsenti kontserni kogu intressikulust.
4.Majandusaasta EBITDA, mida maksumaksja ei ole sellel või eelmisel majandusaastal laenukasutuse kuluna täielikult ära kasutanud, võib edasi kanda järgmistesse maksuaastatesse.
5.Laenukasutuse kulu, mida ei või lõike 2 kohaselt jooksval majandusaastal maha arvata, võib maha arvata kuni 30 protsendini järgmiste majandusaastate EBITDAst samamoodi nagu neil aastatel tekkinud laenukasutuse kulu.
6.Lõikeid 2–5 ei kohaldata finantsettevõtjate suhtes.
Artikkel 5
Maksustamine riigist lahkumisel
1.Maksumaksja peab maksu tasuma summas, mis võrdub ülekantava vara turuväärtusega riigist väljaviimise hetkel, millest on maha arvatud selle vara maksustamisväärtus, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest:
(a)maksumaksja kannab vara oma registrijärgsest asukohast teises liikmesriigis või kolmandas riigis asuvasse püsivasse tegevuskohta;
(b)maksumaksja kannab vara liikmesriigis asuvast püsivast tegevuskohast teises liikmesriigis või kolmandas riigis asuvasse registrijärgsesse asukohta või püsivasse tegevuskohta;
(c)maksumaksja viib maksuresidentsuse üle teise liikmesriiki või kolmandasse riiki, välja arvatud selliste varade osas, mis jäävad tegelikult seotuks esimeses liikmesriigis asuva püsiva tegevuskohaga;
(d)maksumaksja viib oma püsiva tegevuskoha liikmesriigist välja.
Esimese lõigu punkti c kohaldamisel peetakse seda, kui maksumaksja kannab vara esimeses liikmesriigis asuvast püsivast tegevuskohast, millega vara tegelikult seotud on, edasi kolmandasse riiki, vara võõrandamiseks selle turuväärtuses.
2.Maksumaksja võib lõikes 1 osutatud riigist lahkumisel makstava maksu tasumist edasi lükata, tasudes seda ajatatud maksetena vähemalt viie aasta jooksul, kui esineb vähemalt üks järgmistest asjaoludest
(a)maksumaksja kannab vara oma registrijärgsest asukohast teises liikmesriigis või Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (EMP leping) osalisest kolmandas riigis asuvasse püsivasse tegevuskohta;
(b)maksumaksja kannab vara liikmesriigis asuvast püsivast tegevuskohast teises liikmesriigis või EMP lepingu osalisest kolmandas riigis asuvasse registrijärgsesse asukohta või teise püsivasse tegevuskohta;
(c)maksumaksja viib maksuresidentsuse üle teise liikmesriiki või EMP lepingu osalisest kolmandasse riiki;
(d)maksumaksja viib oma püsiva tegevuskoha üle teise liikmesriiki või EMP lepingu osalisest kolmandasse riiki.
3.Kui maksumaksja ajatab maksu tasumise lõike 2 kohaselt, võib temalt kas tema või ta püsiva tegevuskoha liikmesriigi õigusnormide alusel nõuda intressi tasumist ulatuses, mis on vajalik tema suhtes kindlaksmääratud maksukohustuse suurus säilimiseks.
Kui on olemas tõendatav ja tegelik oht, et maksumaksja maksu ei tasu, võib talt lõike 2 alusel maksu tasumise ajatamise tingimusena nõuda garantiid.
Teist lõiku ei kohaldata, kui maksumaksja või tema püsiva tegevuskoha liikmesriigi õigusnormid näevad ette võimaluse maksuvõla sissenõudmiseks teiselt maksumaksjalt, kes kuulub samasse kontserni ja on selle liikmesriigi maksuresident.
4.Lõike 2 alusel maksetähtaja ajatamine peatatakse kohe ja maksuvõlg muutub sissnõutavaks järgmistel juhtudel:
(a)ülekantud vara on võõrandatud;
(b)ülekantud vara on edasi kantud kolmandasse riiki;
(c)maksumaksja maksuresidentsus või püsiv tegevuskoht on üle viidud kolmandasse riiki;
(d)maksumaksja on pankrotis või lõpetatud.
5.Kui vara, maksuresidentsus või püsiv tegevuskoht viiakse üle teise liikmesriiki, peab see liikmesriik maksustamise tarbeks vara väärtuse kindlaksmääramisel lähtuma maksumaksja või tema püsiva tegevuskoha liikmesriigi poolt kindlaksmääratud vara turuväärtusest.
6.Lõigete 1–5 kohaldamisel on „turuväärtus” summa, mille eest on võimalik vara vahetada või mille alusel saavad tehingut teha soovivad ja üksteisest sõltumatud ostjad ja müüjad omavahelises tehingus vastastikuseid kohustusi ette näha.
7. Käesolevat artiklit ei kohaldata, kui vara kantakse üle ajutiselt ja see kavatsetakse paigutada tagasi vara ülekandja liikmesriiki.
Artikkel 6
Asendamisklausel
1.Liikmesriigid ei vabasta maksumaksjat selliselt välimaalt saadud tulult tasumisele kuuluvast maksust, mille ta sai kolmanda riigi üksuse poolt kasumi jaotamisel või kolmanda riigi üksuse aktsiate või osade võõrandamisel või kolmandas riigis asuva püsiva tegevuskoha tuluna, kui see üksus või püsiv tegevuskoht on oma asukohariigis kohustatud tasuma tulumaksu seadusjärgse äriühingu tulumaksu määras, mis on madalam kui 40 protsenti seadusjärgsest maksumäärast, mida oleks kohaldatud maksumaksja liikmesriigis kohaldatava äriühingu tulumaksu süsteemi alusel. Sellisel juhul on maksumaksja kohustatud maksma välisriigist saadud tulult maksu, arvates maksuresidentsuse riigis maksustatavast summast maha maksu, mille ta tasus kolmandas riigis. Maha ei või arvata suuremat summat kui selle tuluga seotud maksusumma enne mahaarvamist, millelt maksu võib nõuda.
2.Lõiget 1 ei kohaldata järgmise kahjumi suhtes:
(a)kahjum, mida kolmandas riigis asuva residendist maksumaksja püsiv tegevuskoht kandis;
(b)kahjum, mis tuleneb aktsiate või osade võõrandamisest üksuses, mis on kolmanda riigi resident.
Artikkel 7
Üldised kuritarvitamise vastased eeskirjad
1.Fiktiivseid skeeme või nende rida, mille peamine eesmärk on saada maksusoodustust, mis on vastuolus muul juhul kohaldamisele kuuluvate maksuõigusnormide eesmärgiga, ei võeta äriühingu maksukohustuse arvutamisel arvesse. Need skeemid võivad koosneda rohkem kui ühest vaheastmest või osast.
2.Lõike 1 kohaldamisel peetakse skeeme või skeemide rida fiktiivseks, kui need ei ole loodud reaalsetel ärilistel põhjustel, mis kajastavad tegelikku majanduslikku sisu.
3.Kui skeeme või skeemide rida ei võeta lõike 1 alusel arvesse, arvutatakse maksukohustus siseriiklike õigusnormide alusel majanduslikust sisust lähtudes.
Artikkel 8
Välismaiseid kontrollitavaid äriühinguid käsitlevad eeskirjad
1.Maksumaksja maksustatava summa hulka arvestatakse kolmanda riigi residendist majandusüksuse jaotamata kasum, kui on täidetud järgmised tingimused:
(a)maksumaksjale üksi või tema sidusettevõtjatele, nii nagu need on määratletud asjaomases äriühingute maksustamise süsteemis, kuulub otseselt või kaudselt enam kui 50 % hääleõigusest või talle kuulub enam kui 50 % kapitalist või tal on õigus saada enam kui 50 % selle üksuse kasumist;
(b)üksuse asukohariigis kehtiva üldise korra kohaselt kuulub kasum maksustamisele äriühingu tulumaksu määraga, mis on madalam kui 40 protsenti sellest äriühingu tulumaksu määrast, mis oleks tasumisele kuulunud maksumaksja liikmesriigis kohaldatavas äriühingute maksustamise süsteemis;
(c)enam kui 50 protsenti üksuse tulust kuulub mõnesse järgmisesse kategooriasse:
(i)finantsvaralt saadud intress või muu tulu;
(ii)intellektuaalomandist või kaubeldavatest lubadest tulenevad litsentsitasud või muu tulu;
(iii)dividendid ja aktsiate või osade müügist saadud sissetulek;
(iv)kapitalirendist saadud tulu;
(v)kinnisvaralt saadud tulu, v.a juhul kui maksumaksja liikmesriigil ei oleks olnud õigust tulu kolmanda riigiga sõlmitud lepingu alusel maksustada;
(vi)kindlustusest, pangandusest ja muust finantstegevusest saadud tulu;
(vii)maksumaksjale või tema sidusettevõtjatele osutatud teenustest saadud tulu;
(d)üksuse näol ei ole tegemist äriühinguga, mille aktsiate või osade põhiklassiga kaubeldakse regulaarselt ühel või mitmel tunnustatud börsil.
Lõike 1 punkti c kohaldatakse finantsettevõtjate suhtes üksnes siis, kui enam kui 50 % ettevõtja eespool loetletud kategooriatesse kuuluvast tulust pärineb tehingutest maksumaksja või tema sidusettevõtjatega.
2.Liikmesriigid ei kohalda lõiget 1 juhul, kui üksus on liikmesriigi või EMP lepingu osalisest kolmanda riigi maksuresident, ega kolmanda riigi üksuse püsiva tegevuskoha suhtes, mis asub liikmesriigis, välja arvatud juhul, kui üksuse püsiv tegevuskoht on puhtalt kunstlik või kui üksus osaleb oma majandustegevuse käigus fiktiivsetes skeemides, mille peamine eesmärk on saada maksusoodustust.
Lõiget 1 ei kohaldata liikmesriigi või EMP lepingu osalisest kolmanda riigi maksuresidendist finantsettevõtjatele ega nende ühes või mitmes liikmesriigis asuvate püsivate tegevuskohtade suhtes.
Lõike 1 kohaldamisel peetakse skeemi või skeemide rida fiktiivseks, kui asjaomasel üksusel ei oleks vara, millelt ta kogu või osa oma tulust saab, ja ta ei oleks võtnud vastavaid riske, kui teda ei kontrolliks äriühing, kus täidetakse selle vara ja riskidega seotud juhtorganite ülesandeid, mis on kontrollitava äriühingu tulu loomisel määrava tähtsusega.
Kui majandusüksus osaleb fiktiivsetes skeemides, piirdub kontrolliva äriühingu maksustatava summa hulka arvatav tulu summadega, mis saadi niisuguselt varalt ja selliste riskide tulemusel, mis on seotud kontrolliva äriühingu juhtorganite tegevusega. Välismaise kontrollitava äriühingu tulu jaotus arvutatakse kooskõlas reaalturuväärtuse põhimõttega.
Artikkel 9
Välismaise kontrollitava äriühingu tulu arvutamine
1.Maksustatava summa hulka arvatav tulu arvutatakse selle liikmesriigi äriühingu tulumaksu käsitlevate eeskirjade alusel, kus maksumaksja on maksuresident. Välismaal asuva majandusüksuse kahjumit ei arvata maksustatava summa hulka, vaid see kantakse edasi ja seda võetakse arvesse järgnevatel aastatel artikli 8 kohaldamisel.
2.Tulu, mis tuleb maksustatava summa hulka arvata, arvutatakse proportsionaalselt maksumaksja õigusega saada osa välisriigis asuva üksuse kasumist.
3.Tulu kantakse sellesse majandusaastasse, millal välismaise üksuse majandusaasta lõppeb.
4.Kui üksus jaotab maksumaksjale kasumit, siis arvatakse varem artikli 8 alusel maksustatava summa hulka arvatud tulu jaotatud kasumilt tasumisele kuuluva maksu arvutamisel maksustatavast summast maha, et ei tekiks topeltmaksustamist.
5.Kui maksumaksja võõrandab oma osaluse üksuses, siis arvatakse see osa võõrandamisest saadud tulust, mis varem arvati artikli 8 alusel maksustatava summa hulka ja mida ei ole veel jaotatud, võõrandamisest saadud tulult tasumisele kuuluva maksu arvutamisel maksustatavast summast maha, et ei tekiks topeltmaksustamist.
Artikkel 10
Hübriidsed lahknevused
Kui kaks liikmesriiki kvalifitseerivad õiguslikult sama maksumaksjat (hübriidüksus), sealhulgas selle üksuse ühes või mitmes liikmesriigis asuvaid püsivaid tegevuskohti erinevalt, ja kui see toob endaga kaasa olukorra, kus sama makse, kulu või kahjum arvatakse maha nii selles liikmesriigis, kust makse pärineb, kulu kanti ja kahjum tekkis, kui ka teises liikmesriigis, või olukorra, kus makse arvatakse maha liikmesriigis, kust makse pärineb, ilma et sedasama makset teises liikmesriigis deklareeritaks, siis seda, kuidas hübriidüksust on õiguslikult kvalifitseeritud liikmesriigis, kust makse pärineb, kulu kanti ja kahjum tekkis, tuleb järgida teistes asjaomastes liikmesriikides.
Kui kaks liikmesriiki kvalifitseerivad õiguslikult sama makset (hübriidinstrument) erinevalt, ja kui see toob endaga kaasa olukorra, kus makse arvatakse maha liikmesriigis, kust makse pärineb, ilma et sedasama makset teises liikmesriigis deklareeritaks, siis seda, kuidas hübriidinstrumenti on õiguslikult kvalifitseeritud liikmesriigis, kust makse pärineb, tuleb järgida teistes asjaomastes liikmesriikides
III PEATÜKK
LÕPPSÄTTED
Artikkel 11
Järelevalve
1.Komisjon hindab käesoleva direktiivi rakendamist kolm aastat pärast direktiivi jõustumist ja esitab selle kohta nõukogule aruande.
2.Liikmesriigid edastavad komisjonile kogu teabe, mis on vajalik, et hinnata käesoleva direktiivi rakendamist.
Artikkel 12
Ülevõtmine
1.Liikmesriigid võtavad vastu ja avaldavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt […]. Nad edastavad nende normide teksti viivitamata komisjonile.
Liikmesriigid kohaldavad neid õigusnorme alates […].
Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse meetmetesse või nende meetmete ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.
2.Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastuvõetavate põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.
Artikkel 13
Jõustumine
Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Artikkel 14
Adressaadid
Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel,
Nõukogu nimel
eesistuja
FINANTSSELGITUS
1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1,1.Ettepaneku/algatuse nimetus
1.2.Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile
1.3.Ettepaneku/algatuse liik
1.4.Eesmärgid
1.5.Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.6.Meetme kestus ja finantsmõju
1.7.Kavandatud eelarve täitmise viisid
2.HALDUSMEETMED
2.1.Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
2.2.Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.3.Pettuste ja muude eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub:
3.2.Hinnanguline mõju kuludele
3.2.1.Üldine hinnanguline mõju kuludele
3.2.2.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele
3.2.3.Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.4.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
3.2.5.Kolmandate isikute rahaline osalus
3.3.Hinnanguline mõju tuludele
FINANTSSELGITUS
1.ETTEPANEKU/ALGATUSE RAAMISTIK
1.1.Ettepaneku/algatuse nimetus
Ettepanek: nõukogu direktiiv, millega nähakse ette otseselt siseturu toimimist mõjutava maksustamise vältimise vastased eeskirjad
1.2.Asjaomased poliitikavaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise (ABM/ABB) struktuurile 16
14
14.03
1.3.Ettepaneku/algatuse liik
⊠ Ettepanek/algatus käsitleb uut meedet
◻ Ettepanek/algatus käsitleb mis tuleneb katseprojektist / ettevalmistavast meetmest 17
◻ Ettepanek/algatus käsitleb olemasoleva meetme pikendamist
◻ Ettepanek/algatus käsitleb ümbersuunatud meedet
1.4.Eesmärgid
1.4.1.Komisjoni mitmeaastased strateegilised eesmärgid, mida ettepaneku/algatuse kaudu täidetakse
Komisjoni 2015. aasta tööprogrammi prioriteetide hulka kuulub õiglasem maksustamiskord. Sellest lähtudes on komisjoni 2016. aasta tööprogrammi üheks peamiseks tegevusvaldkonnaks parandada äriühingu tulumaksu õiguslikku raamistikku, pannes ette meetmeid lubamatu maksuplaneerimise, kasumi ümberpaigutamise ja maksubaasi kahanemise vastu võitlemiseks.
1.4.2.Erieesmärgid ning asjaomased tegevusvaldkonnad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise struktuurile
Erieesmärk
Kehtestada kooskõlastatud meetmete kaudu miinimumkaitse siseturul selle toimimist otseselt mõjutavate kõige enam levinud maksuplaneerimisstrateegiate vastu.
Asjaomased tegevusalad vastavalt tegevuspõhise juhtimise ja eelarvestamise struktuurile
ABB 3
1.4.3.Oodatavad tulemused ja mõju
Täpsustage, milline peaks olema ettepaneku/algatuse oodatav mõju abisaajatele/sihtrühmale.
Maksustamine toimub selles jurisdiktsiooni, kus kasum ja väärtus tekib. See suurendab äriühingute vahelise maksukoormuse õiglast jaotust ELis. Seega ei saa rahvusvahelised kontsernid enam kasutada selliseid maksuplaneerimise võimalusi, mida ei ole võimalik kasutada liikmesriigisiseselt tegutsevatel maksumaksjatel (eeskätt VKEdel).
Liikmesriikides kehtestatud maksubaasid on maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastu paremini kaitstud.
Suureneb üldsuse, kodanike ja maksumaksjate usaldus maksusüsteemi õigluse vastu.
1.4.4.Tulemus- ja mõjunäitajad
Täpsustage, milliste näitajate alusel hinnatakse ettepaneku/algatuse elluviimist.
Ettepaneku suhtes kehtivad artiklis 11 (järelevalve) ja 12 (ülevõtmine) kehtivad nõuded.
1.5.Ettepaneku/algatuse põhjendus
1.5.1.Lühi- või pikaajalises perspektiivis täidetavad vajadused
Kaitsta siseturgu paremini selle toimimist otseselt mõjutavate kõige enam levinud maksuplaneerimisstrateegiate vastu.
Leppida BEPSi tulemuste rakendamiseks kokku ühine ELi lähenemisviis.
1.5.2.Euroopa Liidu meetme lisaväärtus
Tagada järjepidevus ja vältida kõigis liikmesriikides kohaldatavate ühiste eeskirjade ja menetluste abil lahknevusi. Liikmesriikide poolse rakendamise tulemusel tekkida võivad ebakõlad ja lüngad ohustaks projekti edukat elluviimist.
1.5.3.Samalaadsetest kogemustest saadud õppetunnid
Nõukogu võttis juba 1990. aastal vastu kaks nn äriühingu tulumaksu käsitlevat direktiivi, et võidelda siseturu toimimist takistavate nähtustega. 1990. aasta lõpus võeti vastu veel õigusakte, mis käsitlesid äriühingu tulumaksu, täpsemalt seoses piiriülese tegevusega ELis.
1.5.4.Kooskõla ja võimalik koostoime muude asjaomaste meetmetega
Käesolev ettepanek on üks osa paketist, mis hõlmab mitmeid algatusi. Paketi osaks olevate meetmete omavaheline koostoime ja nende koostoime 2015. aasta märtsi maksustamise läbipaistvust käsitleva õigusaktide paketis ja 2015. aasta juunis vastu tegevuskavas sisalduvate ettepanekutega võib luua positiivse sünergia.
1.6.Meetme kestus ja finantsmõju
◻ piiratud kestus ettepanek/algatus
–◻ Ettepanek/algatus hõlmab ajavahemikku [PP/KK]AAAA–[PP/KK]AAAA
–◻ Finantsmõju avaldub ajavahemikul AAAA–AAAA
⊠ Piiramatu kestusega ettepanek/algatus
Rakendamise käivitumisperiood hõlmab ajavahemikku AAAA–AAAA,
millele järgneb täieulatuslik rakendamine.
1.7.Kavandatud eelarve täitmise viisid 18
◻ Otsene eelarve täitmine komisjoni poolt
–◻ komisjoni talituste, sealhulgas tema töötajate kaudu liidu delegatsioonides;
–◻ rakendusametite kaudu
◻ Eelarve täitmine koostöös liikmesriikidega
◻ Kaudne eelarve täitmine, mille puhul eelarve täitmise ülesanded on usaldatud:
–◻ kolmandatele riikidele või nende poolt määratud asutustele;
–◻ rahvusvahelistele organisatsioonidele ja nende esindajatele (täpsustada);
–◻ Euroopa Investeerimispangale (EIP) ja Euroopa Investeerimisfondile (EIF);
–◻ finantsmääruse artiklites 208 ja 209 nimetatud asutustele;
–◻ avalik-õiguslikele asutustele;
–◻ avalikke teenuseid osutavatele eraõiguslikele asutustele, kuivõrd nad esitavad piisavad finantstagatised;
–◻ liikmesriigi eraõigusega reguleeritud asutustele, kellele on delegeeritud avaliku ja erasektori partnerluse rakendamine ja kes esitavad piisavad finantstagatised;
–◻ isikutele, kellele on delegeeritud ELi lepingu V jaotise kohaste ÜVJP erimeetmete rakendamine ja kes on kindlaks määratud asjaomases alusaktis.
–Mitme eelarve täitmise viisi valimise korral esitage üksikasjad rubriigis „Märkused”.
Märkused
Kuna ettepanek on seadusandlikku laadi, puuduvad komisjonil eelarve täitmise viisi ja eelarve täitmisega seotud ülesanded.
2.HALDUSMEETMED
2.1.Järelevalve ja aruandluse eeskirjad
Täpsustage tingimused ja sagedus.
Puudub
2.2.Haldus- ja kontrollisüsteemid
2.2.1.Tuvastatud ohud
Puudub
2.2.2.Teave loodud sisekontrollisüsteemi kohta
Puudub
2.2.3.Kontrolliga kaasnevate kulude ja sellest saadava kasu hinnang ning veariski taseme prognoos
Ei kohaldata
2.3.Pettuste ja muude eeskirjade eiramise ärahoidmise meetmed
Täpsustage rakendatavad või kavandatud ennetus- ja kaitsemeetmed.
Ei kohaldata
3.ETTEPANEKU/ALGATUSE HINNANGULINE FINANTSMÕJU
3.1.Mitmeaastase finantsraamistiku rubriigid ja kulude eelarveread, millele mõju avaldub:
Olemasolevad eelarveread
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik |
Eelarverida |
Assigneeringute kululiik |
Rahaline osalus |
|||
Number
|
Liigendatud/liigendamata 19 . |
EFTA riigid 20 |
Kandidaatriigid 21 |
Kolmandad riigid |
Rahaline osalus finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses |
|
Puudub |
Liigendatud/liigendamata |
JAH/EI |
JAH/EI |
JAH/EI |
JAH/EI |
Uued eelarveread, mille loomist taotletakse
Järjestage mitmeaastase finantsraamistiku rubriikide kaupa ja iga rubriigi sees eelarveridade kaupa
Mitmeaastase finantsraamistiku rubriik |
Eelarverida |
Assigneeringute kululiik |
Rahaline osalus |
|||
Number
|
Liigendatud/liigendamata |
EFTA riigid |
Kandidaatriigid |
Kolmandad riigid |
Rahaline osalus finantsmääruse artikli 21 lõike 2 punkti b tähenduses |
|
Puudub |
JAH/EI |
JAH/EI |
JAH/EI |
JAH/EI |
3.2.Hinnanguline mõju kuludele
[Selle punkti täitmisel tuleb kasutada haldusalaste eelarveandmete tabelit (käesoleva finantsselgituse lisas esitatud teine dokument) ja laadida see üles CISNETi võrku talitustevahelise konsulteerimise eesmärgil.]
3.2.1.Üldine hinnanguline mõju kuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
Number |
Ei kohaldata...........................................................................................] |
Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat |
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
KOKKU |
|||||
•Tegevusassigneeringud |
|||||||||||
Eelarverida nr |
Kulukohustused |
(1) |
|||||||||
Maksed |
(2) |
||||||||||
Eelarverida nr |
Kulukohustused |
(1a) |
|||||||||
Maksed |
(2 a) |
||||||||||
Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud 23 |
|||||||||||
Eelarverida nr |
(3) |
||||||||||
Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraadi
|
Kulukohustused |
=1+1a +3 |
|||||||||
Maksed |
=2+2a +3 |
|
Kulukohustused |
(4) |
||||||||
Maksed |
(5) |
|||||||||
• Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU |
(6) |
|||||||||
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
Kulukohustused |
=4+ 6 |
||||||||
Maksed |
=5+ 6 |
Juhul kui ettepanek/algatus mõjutab mitut rubriiki:
•Tegevusassigneeringud KOKKU |
Kulukohustused |
(4) |
||||||||
Maksed |
(5) |
|||||||||
• Eriprogrammide vahenditest rahastatavad haldusassigneeringud KOKKU |
(6) |
|||||||||
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
Kulukohustused |
=4+ 6 |
||||||||
Maksed |
=5+ 6 |
|
5 |
„Halduskulud” |
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
KOKKU |
|||||
Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat |
||||||||||
• Personalikulud |
||||||||||
• Muud halduskulud |
||||||||||
Maksunduse ja tolliliidu peadirektoraat |
tegevusassigneeringud KOKKU |
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
(Kulukohustuste kogusumma = maksete kogusumma) |
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
KOKKU |
|||||
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
Kulukohustused |
|||||||||
Maksed |
3.2.2.Hinnanguline mõju tegevusassigneeringutele
–⊠ Ettepanek/algatus ei hõlma tegevusassigneeringute kasutamist
–◻ Ettepanek/algatus hõlmab tegevusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
kulukohustuste assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Täpsustage eesmärgid ja väljundid ⇩ |
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
KOKKU |
|||||||||||||
VÄLJUNDID |
|||||||||||||||||||
Väljundi liik 25 |
Väljundi keskmine kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Arv |
Kulu |
Väljundite arv kokku |
Kulud kokku |
||
ERIEESMÄRK nr 1 26 ... |
|||||||||||||||||||
- Väljund |
|||||||||||||||||||
- Väljund |
|||||||||||||||||||
- Väljund |
|||||||||||||||||||
Erieesmärk nr 1 kokku |
|||||||||||||||||||
ERIEESMÄRK nr 2 |
|||||||||||||||||||
- Väljund |
|||||||||||||||||||
Erieesmärk nr 2 kokku |
|||||||||||||||||||
KULUD KOKKU |
3.2.3.Hinnanguline mõju haldusassigneeringutele
3.2.3.1.Kokkuvõte
–⊠ Ettepanek/algatus ei hõlma haldusassigneeringute kasutamist
–◻ Ettepanek/algatus hõlmab haldusassigneeringute kasutamist, mis toimub järgmiselt:
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
KOKKU |
Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 |
||||||||
Personalikulud |
||||||||
Muud halduskulud |
||||||||
Mitmeaastase finantsraamistiku RUBRIIK 5 kokku |
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
||||||||
Personalikulud |
||||||||
Muud
|
||||||||
Mitmeaastase finantsraamistiku
|
KOKKU |
Personali ja muude halduskuludega seotud assigneeringute vajadused kaetakse asjaomase peadirektoraadi poolt kõnealuse meetme haldamiseks juba antud ja/või ümberpaigutatud assigneeringute raames, täiendades neid vajaduse korral täiendava te assigneeringutega, mida võidakse anda haldavale peadirektoraadile iga-aastase vahendite eraldamise menetluse käigus, arvestades eelarvepiirangutega.
3.2.3.2.Hinnanguline personalivajadus
–⊠ Ettepanek/algatus ei hõlma personali kasutamist.
–◻ Ettepanek/algatus hõlmab personali kasutamist, mis toimub järgmiselt:
Hinnanguline väärtus on väljendatud täistööaja ekvivalendina
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta N+2 |
Aasta N+3 |
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
|||
• Ametikohtade loeteluga ette nähtud ametikohad (ametnikud ja ajutised töötajad) |
||||||||
XX 01 01 01 (komisjoni peakorteris ja esindustes) |
||||||||
XX 01 01 02 (delegatsioonides) |
||||||||
XX 01 05 01 (kaudne teadustegevus) |
||||||||
10 01 05 01 (otsene teadustegevus) |
||||||||
•Koosseisuväline personal (täistööajale taandatud töötajad) 29 |
||||||||
XX 01 02 01 (üldvahenditest rahastatavad lepingulised töötajad, riikide lähetatud eksperdid ja renditud tööjõud) |
||||||||
XX 01 02 02 (lepingulised töötajad, kohalikud töötajad, riikide lähetatud eksperdid, renditud tööjõud ja noored eksperdid delegatsioonides) |
||||||||
XX 01 04 aa 30 |
- peakorteris |
|
||||||
- delegatsioonides |
|
|||||||
XX 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid kaudse teadustegevuse valdkonnas) |
||||||||
10 01 05 02 (lepingulised töötajad, renditööjõud ja riikide lähetatud eksperdid otsese teadustegevuse valdkonnas) |
||||||||
Muud eelarveread (täpsustage) |
||||||||
KOKKU |
XX osutab asjaomasele poliitikavaldkonnale või eelarvejaotisele.
Personalivajadused kaetakse haldavale peadirektoraadile juba jaotatud ja/või peadirektoraadis ümberpaigutatud vahenditest, vajaduse korral koos lisaeraldistega, mis võidakse meedet juhtivale peadirektoraadile anda iga-aastase vahendite eraldamise protseduuri raames, võttes arvesse eelarvepiiranguid.
Ülesannete kirjeldus:
Ametnikud ja ajutine personal |
|
Koosseisuvälised töötajad |
3.2.4.Kooskõla kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga
–⊠ Ettepanek/algatus on kooskõlas kehtiva mitmeaastase finantsraamistikuga.
–◻ Ettepanekuga/algatusega kaasneb mitmeaastase finantsraamistiku asjaomase rubriigi ümberplaneerimine.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]
–◻ Ettepanek/algatus eeldab paindlikkusinstrumendi kohaldamist või mitmeaastase finantsraamistiku läbivaatamist.
Selgitage ümberplaneerimist, osutades asjaomastele rubriikidele, eelarveridadele ja summadele.
[…]
3.2.5.Kolmandate isikute rahaline osalus
–Ettepanek/algatus ei hõlma kolmandate isikute poolset kaasrahastamist.
–Ettepanek/algatus hõlmab kaasrahastamist, mille hinnanguline summa on järgmine:
assigneeringud miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
Kokku |
|||
Täpsustage kaasrahastav asutus |
||||||||
Kaasrahastatavad assigneeringud KOKKU |
3.3.Hinnanguline mõju tuludele
–⊠ Ettepanekul/algatusel puudub finantsmõju tuludele.
–◻ Ettepanekul/algatusel on järgmine finantsmõju:
–◻ omavahenditele
–◻ mitmesugustele tuludele
miljonites eurodes (kolm kohta pärast koma)
Tulude eelarverida |
Jooksva aasta eelarves kättesaadavad assigneeringud |
Ettepaneku/algatuse mõju 31 |
||||||
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Aasta
|
Lisage vajalik arv aastaid, et kajastada kogu finantsmõju kestust (vt punkt 1.6) |
||||
Artikkel ............. |
Mitmesuguste sihtotstarbeliste tulude puhul täpsustage, milliseid kulude eelarveridasid ettepanek mõjutab.
Ei kohaldata
Täpsustage tuludele avalduva mõju arvutamise meetod.
Ei kohaldata
Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule: Euroopa Liidu õiglane ja tõhus äriühingute maksustamise süsteem: viis tähtsaimat meetmevaldkonda COM(2015) 302 (final), 17. juuni 2015.