EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32015D0801
Commission Decision (EU) 2015/801 of 20 May 2015 on reference document on best environmental management practice, sector environmental performance indicators and benchmarks of excellence for the retail trade sector under Regulation (EC) No 1221/2009 of the European Parliament and of the Council on the voluntary participation by organisations in a Community eco-management and audit scheme (EMAS) (notified under document C(2015) 3234) (Text with EEA relevance)
Komisjoni otsus (EL) 2015/801, 20. mai 2015, milles sätestatakse jaekaubandussektori parimat keskkonnajuhtimise tava, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajaid ja tipptaseme võrdlusaluseid sisaldav võrdlusdokument vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) (teatavaks tehtud numbri C(2015) 3234 all) (EMPs kohaldatav tekst)
Komisjoni otsus (EL) 2015/801, 20. mai 2015, milles sätestatakse jaekaubandussektori parimat keskkonnajuhtimise tava, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajaid ja tipptaseme võrdlusaluseid sisaldav võrdlusdokument vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) (teatavaks tehtud numbri C(2015) 3234 all) (EMPs kohaldatav tekst)
C/2015/3234
ELT L 127, 22.5.2015, p. 25–60
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
22.5.2015 |
ET |
Euroopa Liidu Teataja |
L 127/25 |
KOMISJONI OTSUS (EL) 2015/801,
20. mai 2015,
milles sätestatakse jaekaubandussektori parimat keskkonnajuhtimise tava, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajaid ja tipptaseme võrdlusaluseid sisaldav võrdlusdokument vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS)
(teatavaks tehtud numbri C(2015) 3234 all)
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrust (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 761/2001 ning komisjoni otsused 2001/681/EÜ ja 2006/193/EÜ, (1) eriti selle artikli 46 lõiget 1,
ning arvestades järgmist:
(1) |
Määruses (EÜ) nr 1221/2009 on sätestatud komisjoni kohustus töötada liikmesriikide ja muude sidusrühmadega konsulteerides välja sektorite võrdlusdokumendid. Need sektorite võrdlusdokumendid peavad hõlmama parimat keskkonnajuhtimise tava, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajaid konkreetsete sektorite jaoks ning vajaduse korral tipptaseme võrdlusaluseid ja hindamissüsteeme, milles on kindlaks määratud keskkonnategevuse tulemuslikkuse tasemed. |
(2) |
Komisjoni teatises, milles käsitletakse 25. novembri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1221/2009 (organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS)) alusel kehtestatavat töökava koos soovitusliku nimekirjaga sektoritest, mille jaoks tuleb vastu võtta sektorite ning sektoriülesed võrdlusdokumendid, (2) on esitatud töökava koos soovitusliku nimekirjaga prioriteetsetest sektoritest (sh hulgi- ja jaekaubandus), mille jaoks tuleb kõnealused võrdlusdokumendid vastu võtta. |
(3) |
Konkreetsete sektorite võrdlusdokumendid, sh parimad keskkonnajuhtimise tavad, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ning asjakohasel juhul tipptaseme võrdlusalused ja hindamissüsteemid, milles on kindlaks määratud keskkonnategevuse tulemuslikkuse tasemed, on vajalikud selleks, et aidata organisatsioonidel konkreetsetes sektorites paremini kõige tähtsamatele keskkonnaaspektidele keskenduda. |
(4) |
Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EÜ) nr 1221/2009 artikli 49 alusel loodud komitee arvamusega, |
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Lisas on esitatud jaekaubandussektori parimat keskkonnajuhtimise tava, keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajaid ja tipptaseme võrdlusaluseid sisaldav võrdlusdokument.
Artikkel 2
EMASis registreeritud jaekaubandusorganisatsioonid on kohustatud keskkonnaaruandes näitama, kuidas sektori võrdlusdokumendis kirjeldatud parimaid keskkonnajuhtimise tavasid ja tipptaseme võrdlusaluseid on kasutatud meetmete kindlakstegemiseks ning võib-olla ka organisatsiooni keskkonnategevuse tulemuslikumaks muutmiseks vajalike prioriteetide seadmiseks.
Artikkel 3
EMASis registreeritud organisatsioonid ei ole kohustatud sektorite võrdlusdokumentides kindlaksmääratud tipptaseme võrdlusalustest kinni pidama, sest tänu EMASi vabatahtlikule laadile hindavad organisatsioonid ise, kui otstarbekad need võrdlusalused kulude ja kasu seisukohast on.
Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
Brüssel, 20. mai 2015
Komisjoni nimel
komisjoni liige
Karmenu VELLA
(1) ELT L 342, 22.12.2009, lk 1.
(2) ELT C 358, 8.12.2011, lk 2.
LISA
1. SISSEJUHATUS
Käesolev dokument on esimene sektori võrdlusdokument, mis on koostatud määruse (EÜ) nr 1221/2009 (organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS)) artikli 46 kohaselt. Võrdlusdokumendi mõistmise hõlbustamiseks antakse sissejuhatuses ülevaade dokumendi õiguslikust taustast ja kasutamisest.
Võrdlusdokument põhineb üksikasjalikul teadus- ja poliitikaaruandel, (1) mille koostas Tulevikutehnoloogiate Instituut, üks Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse (JRC) seitsmest instituudist.
Asjakohane õiguslik taust
Organisatsioonidele vabatahtlikuks osalemiseks mõeldud ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteem (EMAS) loodi 1993. aastal nõukogu määrusega (EMÜ) nr 1836/93 (2). Seejärel on see kahel korral põhjalikult läbi vaadatud:
— |
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 761/2001 (3); |
— |
määrus (EÜ) nr 1221/2009. |
Kõige viimase, 11. jaanuaril 2010 jõustunud läbivaadatud versiooni tähtis uus element on konkreetsete sektorite parimaid keskkonnajuhtimise tavasid kajastavate sektori võrdlusdokumentide väljatöötamine, mis sätestati määruse (EÜ) nr 1221/2009 artikliga 46. Võrdlusdokumentides esitatakse parimad keskkonnajuhtimise tavad, konkreetsete sektorite keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ning asjakohasel juhul tipptaseme võrdlusalused ja hindamissüsteemid tulemuste taseme kindlakstegemiseks.
Kuidas dokumenti mõista ja kasutada
EMAS on vabatahtliku osalemise süsteem organisatsioonidele, kelle eesmärk on keskkonnategevuse tulemuslikkust pidevalt suurendada. Selles raamistikus pakub käesolev sektori võrdlusdokument sektoripõhiseid suuniseid jaekaubandussektorile ning juhib tähelepanu reale täiustamisvõimalustele ja parimatele tavadele. Võrdlusdokumendi eesmärk on aidata ja toetada kõiki oma keskkonnategevuse tulemuslikkust parandada soovivaid organisatsioone, pakkudes ideesid ja innustust, aga ka praktilisi ja tehnilisi juhiseid.
Võrdlusdokument on esmajärjekorras ette nähtud organisatsioonidele, kes on juba EMASi kohaselt registreeritud, seejärel organisatsioonidele, kes kaaluvad EMASi kohast registreerimist tulevikus, ja kolmandaks ka nendele, kes on rakendanud muud keskkonnajuhtimissüsteemi või ei kasuta ametlikku keskkonnajuhtimissüsteemi, kuid soovivad parimatest keskkonnajuhtimise tavadest rohkem teada saada, et suurendada oma keskkonnategevuse tulemuslikkust. Lühidalt öeldes on käesoleva dokumendi eesmärk toetada kõiki jaekaubandussektoris tegutsevaid organisatsioone ja osalejaid nii otseste kui ka kaudsete parandamist vajavate keskkonnaaspektidega tegelemisel ja teabe leidmisel parimate tavade kohta, asjakohaste sektoripõhiste keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajate kohta oma keskkonnategevuse tulemuslikkuse mõõtmiseks, samuti teabe leidmisel tipptaseme võrdlusaluste kohta.
Määruse (EÜ) nr 1221/2009 kohaselt nõutakse EMASiga ühinenud organisatsioonidelt keskkonnaaruande esitamist (artikli 4 lõike 1 punkt d). Keskkonnategevuse tulemuslikkuse hindamisel võetakse arvesse asjakohast võrdlusdokumenti. Komisjoni otsus 2013/131/EL, (4) millega kehtestatakse juhend EMASis osalemiseks vajalike sammude kohta (EMASi kasutusjuhend), viitab ka EMASi sektoripõhiste võrdlusdokumentide õiguslikule iseloomule. Nii EMASi kasutusjuhendis kui ka osutatud otsuses kinnitatakse, et EMASi kohaselt registreeritud organisatsioon on kohustatud keskkonnaaruandes selgitama, kuidas võrdlusdokumenti – kui see oli kättesaadav – arvesse võeti; täpsemalt, mil viisil võrdlusdokumenti kasutati meetmete ja tegevuse kindlaksmääramisel ja võimaluse korral ka prioriteetide määratlemisel, eesmärgiga (edaspidi) parandada keskkonnatoimet. Lisaks kinnitatakse otsusega, et määratletud tipptaseme võrdlusaluste saavutamine ei ole kohustuslik, sest EMASi vabatahtliku iseloomu tõttu on võrdlusaluste teostatavuse kulude ja kasu hindamine jäetud organisatsioonide enda ülesandeks.
Käesolevas dokumendis esitatud teabe aluseks on sidusrühmade esitatud otsesed andmed, lisaks Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse analüüs. Sektori asjatundjatest ja sidusrühmade esindajatest koosnev tehniline töörühm rakendas oma ekspertteadmisi koos Euroopa Komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskusega ning lõpptulemusena töötati ühiselt välja ja kiideti heaks kirjeldatud võrdlusalused. See tähendab, et käesolevas dokumendis esitatud teave sektori asjakohaste keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajate ja tipptaseme võrdlusaluste kohta on kooskõlas keskkonnategevuse tulemuslikkuse tasemetega, mida suudavad saavutada sektori kõige tõhusamalt tegutsevad organisatsioonid. Keskkonnaaruannete puhul viitab määruse (EÜ) nr 1221/2009 artikli 4 lõike 1 punkt d määruse IV lisale, milles on sätestatud, et keskkonnaaruanne peab sisaldama ka andmeid põhinäitajate ja muude asjakohaste olemasolevate keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajate kohta. Niinimetatud „muud asjakohased olemasolevad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad” (IV lisa C osa punkt 3) on seotud keskkonnaaruandes määratletud konkreetsemate keskkonnaaspektidega ja nende kohta esitatakse täiendav teave lisaks põhinäitajatele. Seetõttu võetakse arvesse ka võrdlusdokumendid (IV lisa C osa punkt 3). Kui see on tehniliselt põhjendatud, võib organisatsioon otsustada, et võrdlusdokumendis osutatud üks või mitu EMASi põhinäitajat ja üks või mitu sektoripõhist näitajat ei ole tema jaoks asjakohased ja jätta aruandes nende kohta andmed esitamata. Näiteks jaemüüjal, kes ei kauple toidukaupadega, ei ole vaja aru anda toiduainete kaubandusliku jahutuse energiatõhususe näitajate kohta, sest need ei ole tema puhul asjakohased. Asjakohaste näitajate valikul tuleks silmas pidada, et teatud näitajad on tihedalt seotud konkreetsete parimate tavade rakendamisega. Seetõttu on nende kohaldatavus piiratud organisatsioonidega, kes rakendavad niisuguseid parimaid keskkonnajuhtimise tavasid. Kui aga parim keskkonnajuhtimise tava on organisatsioonile sobiv, isegi kui seda ei kohaldata, on soovitatav, et organisatsioon esitaks teabe seonduva näitaja kohta, vähemalt võrreldava algseisu määratlemiseks.
Esitatud on sektori näidisorganisatsioonide kõige sagedamini kasutatud näitajad. Organisatsioonid võivad kontrollida, milline valitud keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajatest (või asjakohastest alternatiividest) on iga juhtumi puhul kõige sobivam.
EMASi tõendajad kontrollivad, kas ja kuidas organisatsioon võttis arvesse võrdlusdokumenti oma keskkonnaaruande koostamisel (määruse (EÜ) nr 1221/2009 artikli 18 lõike 5 punkt d). See tähendab, et akrediteeritud tõendajad vajavad oma tegevuse käigus organisatsioonilt tõendeid selle kohta, mil viisil võrdlusdokumenti on arvesse võetud. Nad ei kontrolli vastavust kirjeldatud tipptaseme võrdlusalusele, kuid kontrollivad tõendeid selle kohta, kuidas võrdlusdokumenti kasutati suunisena, et määratleda nõuetekohased vabatahtlikud meetmed, mida organisatsioon saab rakendada oma keskkonnategevuse tulemuslikkuse parandamiseks.
EMASi kohane registreerimine on pidev protsess. See tähendab, et iga kord, kui organisatsioon kavatseb oma keskkonnategevuse tulemuslikkust suurendada (ja vaatab oma keskkonnategevuse tulemuslikkust läbi), peab ta uurima võrdlusdokumendis konkreetseid teemasid, et saada ideesid probleemide kohta, mida järgmises etapis lahendada.
Sektori võrdlusdokumendi ülesehitus
Dokument koosneb neljast peatükist. Esimeses peatükis tutvustatakse EMASi õiguslikku tausta ja antakse juhiseid dokumendi kasutamise kohta, teises peatükis määratletakse võrdlusdokumendi rakendusala. Kolmandas peatükis kirjeldatakse lühidalt erinevaid parimaid keskkonnajuhtimise tavasid koos teabega nende kohaldatavuse kohta, peamiselt seoses uute ja olemasolevate seadmetega ja/või uute ja olemasolevate kauplustega, samuti VKEdega. Iga parima keskkonnajuhtimise tava kohta on esitatud sobivad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja seonduv tipptaseme võrdlusalus. Iga kirjeldatud meetme ja meetodi puhul on ära toodud rohkem kui üks keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja, et selgitada erinevate näitajate kasutamist praktikas.
Neljandas peatükis esitatakse ülevaatlik tabel kõige asjakohasemate keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajatega, juurdekuuluvate selgituste ja seonduvate tipptaseme võrdlusalustega.
2. RAKENDUSALA
Käesolevas võrdlusdokumendis käsitletakse jaekaubandussektori organisatsioonide keskkonnajuhtimist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 1893/2006 (5) sätestatud majanduse tegevusalade statistilise klassifikaatori kohaselt tähistatakse seda sektorit NACE koodiga 47 (NACE Revision 2): jaekaubandus, välja arvatud mootorsõidukid ja mootorrattad. Teenuste jaemüük, näiteks restoranid, juuksurisalongid ja reisibürood, on välja jäetud.
Määratlus hõlmab kogu jaekauplustes müüdavate toodete väärtusahelat, nagu on kirjeldatud järgmises sisendi/väljundi skeemis:
Peamised keskkonnaaspektid, millega jaekaubandussektorisse kuuluvad organisatsioonid tegelema peavad, on esitatud tabelis 2.1.
Tabelis on esitatud keskkonnaaspektide liigid ja iga liigi puhul käesolevas võrdlusdokumendis käsitletud aspektid. Jaemüüjate jaoks valiti välja kõige asjakohasemad keskkonnaaspektid. Siiski tuleks konkreetsete jaemüüjate hallatavaid keskkonnaaspekte hinnata juhtumipõhiselt. Sellised keskkonnaaspektid nagu heitvesi, ohtlikud jäätmed, elurikkus või muude kui loetletud valdkondade materjalid võivad samuti osutuda asjakohaseks.
Tabel 2.1
Käesolevas dokumendis käsitletud peamised keskkonnaaspektid
Liik |
Mõju (6) |
Käesolevas dokumendis käsitletud aspektid |
Energiatõhusus |
Otsene |
Hooned, kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmed, külmutus, valgustus, seadmed, taastuvenergia, energiaseire |
Õhku eralduvad saasteained |
Otsene |
Külmaained |
Tarneahel |
Kaudne |
Äristrateegiad, toodete tähtsusjärjestus, täiustamismehhanismid, valikuline kõrvaldamine, keskkonnakriteeriumid, teave ja levitamine, keskkonnaalane märgistamine (sealhulgas oma kaubamärki kandvad tooted (7)) |
Kaubavedu ja logistika |
Otsene/kaudne |
Seire, hanked, otsustamine, transpordiliigid, jaotusvõrk, planeerimine, pakendi kujundus |
Jäätmed |
Otsene |
Toidujäätmed, pakend, tagastamissüsteemid |
Materjalid ja ressursid |
Otsene |
Paberi tarbimine |
Vesi |
Otsene |
Vihmavee kogumine ja töötlemine |
Mõju tarbijatele |
Kaudne |
Tarbimisega seonduvad keskkonnaaspektid, näiteks kilekotid |
Kokkuvõtlikult rühmitatakse kirjeldatud parimad keskkonnajuhtimise tavad järgmiselt:
— |
parimad keskkonnajuhtimise tavad energiatõhususe suurendamiseks, kaasa arvatud külmaainete haldamine; |
— |
parimad keskkonnajuhtimise tavad jaekaubanduse tarneahelate keskkonnasäästlikkuse suurendamiseks; |
— |
parimad keskkonnajuhtimise tavad kaubaveo ja logistika täiustamiseks; |
— |
parimad keskkonnajuhtimise tavad jäätmekäitluse korraldamiseks; |
— |
muud parimad keskkonnajuhtimise tavad (paberi vähendatud tarbimine ja keskkonnasõbralikuma paberi kasutamine kaubanduslike trükiste jaoks, vihmavee kogumine ja taaskasutamine ning tarbija keskkonnaalase käitumise mõjutamine). |
Parimad keskkonnajuhtimise tavad hõlmavad sektori kõige olulisemaid keskkonnaaspekte.
3. PARIMAD KESKKONNAJUHTIMISE TAVAD, SEKTORI KESKKONNATEGEVUSE TULEMUSLIKKUSE NÄITAJAD JA TIPPTASEME VÕRDLUSALUSED JAEKAUBANDUSSEKTORIS
3.1. Energiatõhusus, kaasa arvatud külmaainete haldamine
3.1.1. Hoone välispiirete projekteerimine ja renoveerimine optimaalse energiatõhususe saavutamiseks
Parim keskkonnajuhtimise tava on täiustada jaemüüjate olemasolevate hoonete välispiiret energiakao vähendamiseks vastuvõetava ja teostatava tasemeni, kasutades tabelis 3.1 esitatud erinevaid meetodeid. Selle kõrval on parimaks keskkonnajuhtimise tavaks optimeerida hoone välispiirde projekteerimist eesmärgiga saavutada vastavus olemasolevates määrustes sätestatud nõuetest rangematele standarditele, eriti uute hoonete puhul.
Tabel 3.1
Hoone välispiirde elemendid ja seonduvad meetodid
Välispiirde element |
Meetod |
Sein/fassaad/katus/põrand – keldri lagi |
Soojustusmaterjalide vahetamine |
Soojustuskihi paksuse suurendamise meetodid |
|
Aknad/klaaspinnad |
Tõhusamate klaaside kasutamine |
Asendamine tõhusamate aknaklaasiümbriste ja aknaraamidega |
|
Päikesevarje |
Väliste ja sisemiste varjevahendite kasutamine |
Õhupidavus |
Uste täiustamine |
Kiiresti liikuvad uksed |
|
Tihendid |
|
Puhveralade moodustamine |
|
Üldised välispiirded |
Paigutus |
Hooldus |
Tehniliselt on see teostatav iga uue ja olemasoleva hoone või hoone osa puhul. Rentnikud saavad omanikke mõjutada erinevate vahenditega ja peaksid olema teadlikud hoone välispiirete tähtsusest oma keskkonnategevuse tulemuslikkuse jaoks. Hoone välispiirete renoveerimine nõuab olulisi investeeringuid. Üldiselt võimaldab see parim keskkonnajuhtimise tava kulusid kokku hoida, kuid pika tasuvusajaga, seetõttu on soovitatav kohaldada seda tava koos kaupluse muude ulatuslike renoveerimistöödega (nt kaupluse kujundus, valgustus, ohutus, liigendus, laiendused jms), et vähendada kaasnevaid kulutusi.
Selle parima keskkonnajuhtimise tava kohaldatavus väikeettevõtjatele (8) on tavaliselt üsna piiratud, kuna vaja on suuri investeeringuid ja puudub mõju hoone omadustele.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.1.2. Projekteerimiseeldused olemasolevate ja uute kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmete korral
Parim keskkonnajuhtimise tava on renoveerida olemasolevad tehnosüsteemid (kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmed) eesmärgiga vähendada energiatarbimist ja parandada siseruumi õhukvaliteeti. Parim keskkonnajuhtimise tava on optimeerida tehnosüsteemide projekteerimine uutes hoonetes, kasutades primaarenergianõudluse vähendamiseks ja tõhususe suurendamiseks innovaatilisi süsteeme.
Parimate projekteerimistavade rakendamine peaks võimaldama parima terviku moodustamist ehitise välispiirete siseselt, vältides liiga suuri mõõtmeid ja kasutades hoone paigutust energia kogutarbimise minimeerimiseks. Järgmised asjaolud võivad asjakohaseks osutuda eriti uute kaupluste puhul: klaaspindade kasutamine, külmutuse jääksoojus, taastuvenergia, soojuspumbad ja muud uuenduslikud süsteemid. Tehnosüsteemide hoolduse seisukohast peetakse parimateks tavadeks siseruumide õhukvaliteedi seiret ja energiajuhtimissüsteemide kasutamist.
See parim keskkonnajuhtimise tava on täies ulatuses kohaldatav uute hoonete puhul. Olemasolevates hoonetes on energiatarbimise vähendamiseks võimalik tehnosüsteeme renoveerida, ehkki hoone omadused võivad mõjutada süsteemi renoveerimise tulemusi. Kliimatingimuste mõjuga arvestamine on rakendatavate meetodite valikul väga asjakohane. Uute tehnosüsteemide kasutamine olemasolevas hoones, näiteks koostootmisjaamade või soojuse taaskasutussüsteemide paigaldamine ja terviklikud projekteerimislahendused, nagu passiivmaja standard, on vastuvõetavate majanduslike tulemustega võimalik osaliselt. Kaupluse kujundusel on tugev mõju tehnosüsteemide tõhususele, eriti külmutusprotsessi puhul, mille tehnilised omadused võimaldavad taaskasutada väga suuri jääksoojuse koguseid.
Väikeettevõtjate puhul võib projekteerimise mõju tehnosüsteemidele jääda tähtsusetuks, ehkki väikeettevõtjad peaksid kirjeldatud parimat keskkonnajuhtimise tava rakendama ja soovitama.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.1.3. Terviklike projekteerimislahenduste kasutamine hoonete kavandamisel
Parim keskkonnajuhtimise tava on kasutada terviklikke projekteerimislahendusi kogu hoone või selle osade kavandamisel, et vähendada kaupluse energianõudlust. Terviklikud lahendused hoiavad hoone energiatarbimise ja seonduvad kulud võimalikult madalal, tagades hoones asujatele head soojustingimused ja mugavused. Tabelis 3.2 on esitatud mõned näidisnõuded.
Tabel 3.2
Terviklike projekteerimislahenduste näidisnõuded
Nõuded |
Nõuete täitmiseks vajalike meetmete näited |
Hoone ruumide kütmise ja jahutamise energiavajadus peab olema madalam kui 15 kWh/m2 aastas. Konkreetne soojendamisvõimsus ei tohi ületada 10 W/m2. Hoone õhuleke tunnis ei tohi ületada selle 0,6 kordset mahtu. Primaarenergia kogutarbimine ei tohi ületada 120 kWh/m2 aastas. |
Täiustada soojustust. Soovituslik soojajuhtivus (u-väärtus) on madalam kui 0,15 W/m2K. Projekt ilma külmasildadeta. Akende u-väärtus on madalam kui 0,85 W/m2K. Õhukindlus. Mehhaaniline ventilatsioon koos heitõhu soojuse taaskasutamisega kütteks. Paigaldada päikesesoojusenergia süsteemid või soojuspumbad (energia lõppnõudlus ei sisalda päikese- ja ümbritseva keskkonna energia osa, mis kasutatakse kohapeal soojuse tootmiseks). |
Terviklahendusi rakendatakse tavaliselt uute hoonete projekteerimisel. Lähenemisviis sobib osaliselt ka olemasolevatele hoonetele, sest mitmeid elemente on võimalik ühitada ilma suurte investeerimiskuludeta. Ka kliimatingimused võivad kallutada otsuse selle lähenemisviisi kohaldamise kasuks. Näiteks passiivmaja standardi töötasid välja peamiselt Saksa ja Rootsi teadurid, kuid seda on võimalik rakendada ka soojemates kliimatingimustes. Eeskujuks toodud terviklike lähenemisviiside kohaselt projekteeritud hoone investeerimiskulud ei ületa võrreldes tavapärase ehitusviisiga 10–15 %. Olelusringi kuluanalüüs näitab, et passiivmaja olelusringi kulu on minimaalne, sest vajalik küttesüsteem on suhteliselt lihtne ja paigaldatud küttevõimsus piiratud.
Väikeettevõtjate puhul võib terviklike projekteerimislahenduste kasutamist uute hoonete energianõudluse minimeerimiseks käsitleda kulutõhusa hanketegevusena, mille puhul on ainus konkreetne piirang täiendav alginvesteering.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.1.4. Toodete külmas hoidmise ühitamine kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmetega (tehnosüsteemid)
Parim keskkonnajuhtimise tava on külmashoidmistsükli jääksoojuse võimalikult tõhus taaskasutamine. Toidukaupade jaemüüjatel on teatud tingimustes võimalik isegi pärast seda, kui soojust on kasutatud ruumide kütmiseks, toota vabanevat soojust, mida saab suunata sama hoone teistesse osadesse või muudesse hoonetesse.
Kirjeldatud meetmeid on võimalik võtta toidukaupade jaemüüjate uute või olemasolevate hoonete puhul ja nende süsteemide käitamise tulemused erinevad sõltuvalt mitmesugustest teguritest.
— Hoone mõõtmed ja kasutamine: suured jaekauplused ei tegutse tavaliselt oma hoonetes üksi. Seetõttu on „naabruskond” (nt väike kauplus kaubanduskeskuses) ülejääva soojuse potentsiaalne tarbija. Üldreeglina toodab tüüpilise külmashoidmiskoormusega ja optimeeritud välispiiretega toidukauplus taaskasutamiseks nii palju energiat, et sellest piisaks kaupluse pindalast kaks korda suurema pinna kütmiseks.
— Tehnosüsteemide projekteerimine ja hooldus: kõik kütte-, ventilatsiooni- ja kliimaseadmete elemendid tuleb nõuetekohaselt projekteerida ja hooldada. Tungivalt soovitatavad meetodid on heitõhu soojuse taaskasutus, ventilatsiooni vajaduspõhine juhtimine CO2-andurite abil ning õhupidavuse ja siseruumide õhukvaliteedi seire.
— Külmashoidmiskoormus: väiksemates kauplustes pakutakse rohkem jahutatud kaupu müügipinna ruutmeetri kohta ja külmas hoidmise tõhusus on väiksem. Selle kõrval on oluline ka suundumus, et pakutavate jahutatud kaupade kogus suureneb. Kaupluse suurus ei mõjuta terviklike lähenemisviiside tehnilist kohaldatavust, kuid kogu süsteemi kulutõhusus on väikeste kaupluste puhul väiksem.
— Kliimatingimused: külmas kliimavööndis on külmashoidmiskoormus väiksem kui soojemates piirkondades. Samal ajal on Põhja-Euroopa hoonete soojusvajadus suur, seetõttu sõltuvad terviklahendused hoone välispiirete kvaliteedist. Kõige soojema kliimaga aladel, näiteks Euroopa Vahemere piirkonna riikides, võib jahutamisvajadus olla väga oluline ja hoone õhupidavus võib sisemist soojuseraldumist suurendada. Seetõttu on optimeeritud ventilatsiooni projekt vajalik. Mehhaaniline jahutamine öösel ja muutuv siseruumi temperatuur (nt 21–26 °C) on samuti soovitatavad meetodid.
— Ümbritseva keskkonna temperatuur: külmashoidmistsükli integreerimise korral on ümbritseva keskkonna temperatuuril süsteemi projektist tulenev piir, mille puhul jääksoojust ei toodeta piisavalt, et tagada mugav temperatuur hoone sees. Vajalikuks võib osutuda täiendava kütteallika kasutamine, kuid see oleneb jällegi hoone välispiirete kvaliteedist.
— Hoone omandiõigus: paljud kauplused asuvad kolmandale isikule kuuluvas elumajas või ärihoones. Seetõttu tuleb soojuse taaskasutuse paremasse integreerimisse kaasata hoone tegelikud omanikud.
See parim keskkonnajuhtimise tava on kohaldatav kõikide uute ja olemasolevate külmashoidmissüsteemide puhul, mis paigaldatakse uutesse või renoveeritud kauplustesse, ja on täies ulatuses kohaldatav väikeettevõtjatele (eespool kirjeldatud tingimustel). Siiski on võimalik, et väikeettevõtjad peavad tehnilise abi sisse ostma.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.1.5. Kaupluste energiatõhususe seire
Parim keskkonnajuhtimise tava on teha seiret energiat tarbivate protsesside üle kaupluse sees (vähemalt kõige rohkem energiat tarbivate protsesside puhul, nagu küte, toodete külmashoidmine, valgustus jms), samuti kaupluse ja/või organisatsiooni tasandil. Parimate keskkonnajuhtimise tavade hulka kuulub ka energiatarbimise võrdlemine (protsesside kaupa) ning ennetus- ja parandusmeetmete rakendamine.
Seiresüsteemi on võimalik rakendada iga müügilahenduse puhul. Nõuetekohase ärijuhtimisstruktuuri puudumise korral on vaja eraldada täiendavaid vahendeid. Selle tava kohaldamine võib olemasolevates kauplustes tekitada lisatööd.
Väikeettevõtjatel, kes haldavad ühte kauplust või väheseid kauplusi, võib asjakohase seiresüsteemi sisseseadmiseks ja käigus hoidmiseks tekkida vajadus hea ärijuhtimisstruktuuri ja jagatud vastutuse lähenemisviisi järele. Selle parima keskkonnajuhtimise tava kohaldamisel olemasolevates kauplustes võib probleemiks saada taskukohasus.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||
|
|
3.1.6. Toodete tõhus külmas hoidmine, kaasa arvatud külmaainete kasutamine
Parim keskkonnajuhtimise tava on rakendada energiasäästu meetmeid toidukaupluses kasutatava külmashoidmissüsteemi puhul, eriti külmlettide katmine klaaskaantega, kui võimalik energiasääst toob asjakohast kasu keskkonnale.
Parim keskkonnajuhtimise tava toidukauplustes on kasutada looduslikke külmaaineid, sest nii väheneb oluliselt keskkonnamõju, lisaks ka vältida lekkeid seadmete korraliku tihenduse ja hea hoolduse abil.
Seda tava võivad kohaldada olulise külmashoidmiskoormusega toidukaubajaemüüjad. Lettide kaanega katmise tasuvusaeg võib olla lühike (alla kolme aasta), kui eeldatav sääst on 20 % või suurem. Külmlettide kaanega katmine võib avaldada mõju ka kaupluste soojusetarbimisele, samuti sisekeskkonna niiskusele. Looduslike külmaainete kasutamine võib keskkonnale kasu toomise kõrval vähendada ka energiatarbimist, kui toidukaupade jaemüüja tegevus vastab teatud tingimustele.
Kohaldatavus väikeettevõtjatele võib piirduda äriühingutega, kes kasutavad kaubanduslikke külmashoidmissüsteeme (pistikühendusega ja kaugsüsteemid).
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||||||
|
|
3.1.7. Tõhus valgustus
Parimaks keskkonnajuhtimise tavaks optimaalse valgustustaseme tagamisel on töötada välja arukad valgustusstrateegiad, mis näevad ette suurema tõhususe ja vähendatud energiatarbimise ning kasutada päevavalgust ilma müügilahendusi kahjustamata, samuti arukaid juhtimissüsteeme, nõuetekohast süsteemi kavandamist ja kõige tõhusamaid valgustusseadmeid.
See meetod on kohaldatav kõikide müügilahenduste suhtes ning puudutab ka turunduseesmärgiga erivalgustust. Siiski tuleks põhjalikult kaaluda päevavalguse pikemat kasutamist võimaldavate klaaspindade suurendamise mõju kaupluse soojusbilansile. Optimaalse valgustusstrateegia määratlemine ja kõige tõhusamate seadmete kasutamine võib anda 50 % suurema kokkuhoiu võrreldes varasemate tulemustega.
Arukate valgustussüsteemide ja tõhusate seadmete kasutamine on väikeettevõtjatele teostatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.1.8. Energiatõhususe suurendamise teisesed meetmed
Parim keskkonnajuhtimise tava on rakendada energiasäästu meetmeid jaotuskeskustes, viia korrapäraselt läbi energiatarbimise audit keskkonnajuhtimissüsteemi raames, koolitada töötajaid energiasäästu alal ja teavitada energia säästmiseks tehtavatest jõupingutustest nii organisatsioonis kui ka sellest väljaspool.
Jaemüüja suurus, tüüp või geograafiline asukoht ei sea mingeid piiranguid kõikehõlmava energiajuhtimissüsteemi kasutuselevõtmiseks, milles võetakse arvesse seadmeid, jaotuskeskusi, energia konkreetset kasutusviisi või teabevahetust ja koolitust.
Väikeettevõtjate puhul on teostatavateks ning taskukohasteks meetmeteks tõhus seadmete hange ning töötajate koolitamine ja teavitamine.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||
|
|
3.1.9. Alternatiivsete energiaallikate kasutamine
Energianõudluse võimalikult madalale viimise järel on parim keskkonnajuhtimise tava taastuvenergiaallikate kasutuselevõtmine kauplustes. Energianõudluse rahuldamine taastuvenergia abil on keskkonna jaoks väga kasulik. Siiski on äärmiselt oluline esmalt vähendada energianõudlust ja suurendada tõhusust, nii nagu selgitatakse punktides 3.1.1–3.1.8, ja seejärel rahuldada ülejäänud energianõudlus taastuvate energiaallikate abil. Kaaluda tuleks ka soojuspumpade ning kombineeritud kütte- ja elektrisüsteemide kasutamist.
Põhimõtteliselt on tava kohaldatav iga poetüübi puhul. Olulisteks piiranguteks on taastuvate energiaallikate kättesaadavus, juurdepääs maapinnale või katusele paigaldatavatele seadmetele ning kombineeritud kütte- ja elektrisüsteemide järele oleva nõudluse stabiilsus.
Keskkonnasäästlik ostupoliitika võib olla hea lahendus mikroettevõtetele. Väikeettevõtete jaoks on taastuvenergia või muude alternatiivsete energiaallikate kasutamine saavutatav eesmärk.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.2. Jaekaubanduse tarneahel
3.2.1. Tarneahela keskkonnasäästlikkuse ühitamine äristrateegia ja majandustegevusega
Parim keskkonnajuhtimise tava on suunatud kõrgemale juhtkonnale tarneahela keskkonnasäästlikkuse ühitamiseks äristrateegiaga ning küsimusega spetsiaalselt tegelevatele juhtivtöötajatele (ideaaljuhul selleks loodud üksuses) vajalike meetmete rakendamise kooskõlastamiseks kogu jaekaubandustegevuse raames. Tegevus tuleks kooskõlastada vähemalt hangete, tootmise, kvaliteedi tagamise, kaubaveo ja logistika ning turustamise eest vastutavate isikute või osakondade vahel. Eriti oluline on seada laialdaselt teatavaks tehtud ja organisatsiooni otsustamisprotsessis kõrgel tasemel kaalutud arvuliselt väljendatud keskkonnasäästlikkuse eesmärgid, mis täidavad nii tarneahela keskkonnasäästlikkuse suurendamiseks ette võetud tegevuse näitaja kui ka liikumapaneva jõu ülesannet. Toodete tarneahelate järjepideva täiustamise parimaid tavasid käsitlev meetmete skeem, mis töötati välja ajalise järjestuse ja keskkonnatoime tõhususe alusel, on esitatud joonisel 3.1. Parim keskkonnajuhtimise tava on nende järjestikuste meetmete rakendamine (võttes arvesse ka järgmisi parimate keskkonnajuhtimise tavade kirjeldusi).
Keskkonnasäästliku tarneahela strateegia sisseviimine jaekaubanduse juhtimisstruktuuri ja äritegevusse on võimalik iga jaemüüja puhul. Suurte jaemüüjate jaoks on selle parima keskkonnajuhtimise tava rakendamine keerulisem ning nõuab ulatuslikku koolitust ja ümberkorraldusi tarneallikate keskkonnasäästliku kasutamise prioriteetide määratlemiseks. Tarneahela keskkonnasäästlikkuse juhtimise juurutamine jaekaubandusorganisatsioonides võib parandada pikaajalisi majandustulemusi lisandväärtust andva tugeva identiteediga kaubamärgi loomise kaudu ning tagada tõhusa ja jätkusuutliku toodetega varustamise tulevikus.
Väikeettevõtjatele võib selliste abinõude rakendamine suhteliselt lihtsaks kujuneda ja seda saab siduda turupositsiooni muutmisega, et rõhutada jätkusuutlikumat lisandväärtusega tootevalikut.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||
|
|
3.2.2. Põhitoodete tarneahelate hindamine esmatähtsate toodete, tarnijate ja täiustamisvõimaluste kindlakstegemiseks ning toote tarneahela tõhusate täiustamismehhanismide määratlemiseks
Jaekaubanduse tarneahela keskkonnaalase täiustamise parima keskkonnajuhtimise tavade järjestust arvestades (joonis 3.1) peaksid jaemüüjad tegema toodete tarneahelate keskkonnahindamise abil kindlaks esmatähtsad tooted, protsessid ja tarnijad, kasutades olemasolevaid teaduslikke andmeid, asjatundjate (nt vabaühendused) nõuandeid ja olelusringi hindamise vahendeid. Seejärel peavad jaemüüjad kindlaks tegema esmatähtsate tooterühmade jaoks asjakohased teostatavad täiustamisvõimalused. Selle tegevuse tähtis aspekt on teha kindlaks asjakohased laialt tunnustatud kolmanda isiku keskkonnastandardid, mida saab kasutada tarnija ja/või tootega seotud keskkonnategevuse tulemuslikkuse kõrgematele tasemetele osutamiseks. Kõnealustele standarditele vastava keskkonnakaitse kohaldatavus ja ulatus on väga erinev.
Teatud standardid on laialt kohaldatavad (tabel 3.4 kuni tabel 3.7) ja nende puhul on parimaks tavaks tagada, et kõik tarnijad/tooted vastavad neile standarditele. Energiamärgistuse direktiiviga 2010/30/EL kehtestati õiguslik raamistik, mis võimaldab tarbijatel, aga ka jaemüüjatel lähtuda oma tooteportfelli koostamisel kõrgeimast energiatõhususklassist. Teatud standardid ei põhine kriteeriumidel, mida saab laialdaselt kasutada kõigi toodete ja tarnijate keskkonnasäästlikkuse suurendamiseks, see-eest aitavad need kindlaks teha uuenduslikke tooteid (tabel 3.3). Näiteks ELi ökomärgis antakse toodetele, millega seotud keskkonnategevuse tulemuslikkus olelusringi jooksul on samaväärne asjakohase kategooria 10–20 % kõige parema toote näitajatega. Rangete nõuetega standardite puhul, nagu näiteks ISO I tüübi keskkonnamärgised (14) ja mahepõllumajanduslikud standardid, on parimaks tavaks õhutada tarbijaid selliseid tooteid valima.
Tabel 3.3
Selgitavad ja mitteammendavad näited uuendusliku „keskkonnatoote” sertifitseerimise standarditest ning tooterühmadest, mille suhtes neid kohaldatakse
Standard |
Tooterühmad |
Blue Angel (sinine ingel) ELi ökomärgis Nordic Swan (Põhjamaade luik) ELi energiamärgistus (kõrgeim tõhususklass) |
Muud kui toidutooted |
Mahetooted (komisjoni määruse (EÜ) nr 889/2008 (15) ja nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 (16) mõistes). Hõlmab standardeid GOTS, KRAV, Soil Association, BioSuisse jms. |
Toidutooted ja looduslikust kiust tooted |
Laialdaselt kohaldatavate standardite puhul soovitatakse lihtsat liigitusskeemi, tuues näiteks teatud kõige sagedamini kasutatavad standardid. Tabelis 3.4 esitatakse üksikasjalikumalt toodete ja nende valmistamise suhtes kohaldatavate standardite kriteeriumid, mille alusel standardid liigitatakse „põhistandardiks”, „täiustatud standardiks” või „kõrgstandardiks”.
Tabel 3.4
Jaemüüjate turustatavate toodete suhtes kohaldatavate põhi-, täiustatud või kõrgstandardite liigitamise soovituslikud kriteeriumid
Põhistandard |
Täiustatud standard |
Kõrgstandard |
||||||||||||||||||
|
|
|
Näited keskkonnaalaste põhi-, täiustatud ja kõrgstandardite ning tooterühmade kohta, mille suhtes neid kohaldatakse, on esitatud vastavalt tabelis 3.5, tabelis 3.6 ja tabelis 3.7.
Tabelites 3.5, 3.6, 3.7 ja 3.8 esitatud illustreerivad ja mitteammendavad näited ei kujuta endast tooterühmade ametlikult kinnitatud põhi-, täiustatud ja kõrgstandardit.
Tabel 3.5
Selgitavad ja mitteammendavad näited keskkonnaalastest „põhistandarditest” ning tooterühmadest, mille suhtes neid kohaldatakse
Standard |
Tooterühmad |
GlobalGAP (hea põllmajandustava) ja võrdlusalustena kehtivad standardid |
Põllukultuurid ja loomakasvatus |
Oeko-Tex 1000 |
Tekstiilitooted |
Riiklikud/piirkondlikud tootesertifikaadid (nt Briti päritoluga sertifikaat Red Tractor) |
Kõik tooted |
Ohustatud kalaliik (valikust kõrvaldamine) |
Kalatooted |
Tabel 3.6
Selgitavad ja mitteammendavad näited keskkonnaalastest „täiustatud” standarditest ja algatustest ning tooterühmadest, mille suhtes neid kohaldatakse
Standardid ja algatused |
Tooterühmad |
BCI (Better Cotton Initiative (parema puuvilla algatus)) |
Puuvillatooted |
BCRSP (Basel Criteria on Responsible Soy Production (vastutustundliku sojatootmise Baseli kriteeriumid)) |
Soja (piima, munade ja liha tootmist toetav sööt) |
BSI (Better Sugarcane Initiative (parema suhkruroo algatus)) |
Suhkrutooted |
4C (Common Code for the Coffee Community Association (kohvitootjate liidu ühised tegevusjuhised)) |
Kohv |
Õiglane kaubandus |
Põllumajandustooted arenevatest piirkondadest |
RA (Rainforest Alliance (vihmametsa liit)) |
Põllumajandustooted troopilistelt aladelt |
RSPO (Round Table on Sustainable Palm Oil (jätkusuutliku palmiõli ümarlaud)) |
Palmiõlitooted |
PEFC (Programme for the Endorsement of Forestry Certification (metsanduse sertifitseerimise tunnustamise programm)) |
Puit ja paber |
RTRS (Round Table on Responsible Soy (vastutustundliku sojakasvatuse ümarlaud)) |
Soja (piima, munade ja liha tootmist toetav sööt) |
UTZ |
Kakao, kohv, palmiõli, tee |
Tabel 3.7
Selgitavad ja mitteammendavad näited keskkonnaalastest „kõrgstandarditest” ja algatustest ning tooterühmadest, mille suhtes neid kohaldatakse
Standard |
Tooterühmad |
FSC (Metsahoolekogu) |
Puit ja paber |
MSC (Merendusnõukogu) |
Loodusest püütud mereannid toiduks |
Kui laialdaselt kohaldatavad keskkonnastandardid puuduvad, on jaemüüja parim tava täpsustada sõlmitavates lepingutes tarneahela keskkonnakriitiliste punktidega seotud keskkonnakriteeriumid või sekkuda tarneahela tõhustamiseks parima tava levitamise ja keskkonnategevuse tulemuslikkuse võrdlusaluste kasutamise kaudu.
Iga jaemüüja suudab kindlaks teha kõige mõjusamad tarneahela täiustamise mehhanismid. Oma kaubamärki kandvaid tooteid pakkuvad suured jaemüüjad saavad rakendada selle parima keskkonnajuhtimise tava kõiki aspekte.
Väikeettevõtjate puhul on see meetod piiratud esmatähtsate toodete kindlakstegemisega valikuliseks kõrvaldamiseks või kolmanda isiku sertifitseerimisel põhinevaks keskkonnasäästlikuks hankeks. Järjepideva ja kindla eesmärgiga lähenemisviisi järgimine aja jooksul ei too kaasa olulisi kulutusi.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
|
3.2.3. Valikuline kõrvaldamine ja esmatähtsate tooterühmade keskkonnasäästlik hange kolmanda isiku sertifitseerimise alusel
Parim keskkonnajuhtimise tava on välja jätta kõige jätkusuutmatumad tooted (nt ohustatud liigid) ja nõuda laialdast (eesmärgiks on 100 % müügist) kolmanda isiku keskkonnastandardite kohast sertifitseerimist toodete puhul, mis on keskkonnasäästlikumaks muutmise seisukohast määratletud kui prioriteetsed. Keskkonnastandardeid kohaldatakse toodete ja/või tarnijate suhtes ja need on üldjoontes liigitatud põhi-, täiustatud või kõrgstandardiks vastavalt keskkonnanõuete rangusele ja üldisusele (vt illustratiivsed ja mitteammendavad näited tabelis 3.8). Parim keskkonnajuhtimise tava on kohaldada laialdaselt tunnustatud kättesaadavaid kõrgeima tasemega keskkonnastandardeid.
Tabel 3.8
Selgitavad ja mitteammendavad näited parimast tavast, millel põhineb käesoleva parima keskkonnajuhtimise tava kohane tooterühmade tipptaseme võrdlusalus
Tooterühm |
Parima tava näited (tegelik või taotletav müügiosa erinevate standardite puhul) |
Kohv, tee |
100 % õiglane kaubandus; 100 % 4C |
Puuvili ja köögivili |
100 % vastavus standardile Global GAP |
Rasvad ja õlid |
100 % RSPO; 100 % RTRS |
Mereannid |
100 % MSC |
Suhkur |
100 % õiglane kaubandus |
Tekstiilitooted |
100 % BCI |
Puit ja paber |
100 % FSC |
See parim keskkonnajuhtimise tava on kohaldatav kõikide jaemüüjate suhtes. Tipptaseme võrdlusalus avaldatakse suuremate jaemüüjate müüdud oma kaubamärgiga toodete suhtes.
Väikeettevõtjad, kellel puudub oma kaubamärki kandvate toodete valik, peaksid vältima kõige rohkem keskkonda kahjustavaid tooteid (nt ohustatud kalaliigid) ja varuma kvaliteetkaupu, mis on sertifitseeritud asjakohaste keskkonnastandardite alusel (nt tabel 3.3).
Kolmanda isiku keskkonnastandardid ei tarvitse hõlmata tarneahela kõiki asjakohaseid keskkonnaaspekte ja protsesse ning laialdaselt kohaldatavaid rangete keskkonnanõuetega standardeid ei ole kehtestatud kõikide tooterühmade jaoks. Tabelis 3.8 kajastamata tooterühmade tarneahelat saab täiustada tootele/tarnijale esitatavate nõuete jõustamise kaudu, jaemüüja sekkumise kaudu (nt tarnijate võrdlusaluste kasutamine) ja uuenduslike mahetoodete edendamise kaudu, nagu kirjeldatakse järgmiste parimate keskkonnajuhtimise tavade raames.
Kui keskkonnaalane sertifitseerimine on määratletud kriteeriumina, mis peab toote tellimiseks olema täidetud, kannavad vastavustõendamise ja sertifitseerimise kulud tarnijad ja kulusid ei kanta üle jaemüüjatele. Kui aga parim tava näeb ette, et jaemüüjad toetavad olemasolevaid tarnijaid sertifitseerimise saavutamisel, kulud jagatakse. Tarnijate vastavustõendamise kulusid võib vaadelda kui investeeringut nende toodete turule vastuvõetavuse suurendamiseks ja võimaluse korral kõrgema hinnaga müümiseks. Jaemüüjate puhul on võimalik selle meetodiga seonduvad lisakulud tasakaalustada tarneahela riski vähendamisega ning hinnakujunduse ja turustamise võimalike eelistega.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||
|
|
3.2.4. Esmatähtsate tooterühmade tarnijate suhtes kehtivate keskkonnanõuete jõustamine
Parim keskkonnajuhtimise tava on kehtestada esmatähtsatele toodetele ja nende tarnijatele keskkonnanõuete kriteeriumid, mis on suunatud kindlaksmääratud keskkonnaohtlikele punktidele, ning täita ja jõustada neid kriteeriume toote ja tarnija auditeerimise kaudu.
See parim keskkonnajuhtimise tava on kohaldatav suurtele jaemüüjatele ja esmatähtsatele oma kaubamärki kandvatele toodetele. Tarnija keskkonnategevuse tulemuslikkuse kontrollimise võib ühendada sotsiaalse auditeerimise ja tootekvaliteedi kontrollisüsteemidega, et muuta lisakulud võimalikult väikeseks. Tarnijatel on võimalik vastavuskulud tasakaalustada suurenenud nõudluskindluse ning oma toodete suurenenud turustatavuse ja kõrgema hinna kaudu, millega saab toodet tänu sellele müüa. Jaemüüjatel on võimalik kulud tasakaalustada jätkusuutmatute tavadega seotud mainelanguse ja keskpika perspektiiviga tarneahela ärialaste riskide vähendamisega ning edaspidi saadava kõrgema hinna ja turustamislisatasu arvel.
See parim keskkonnajuhtimise tava ei ole väikeettevõtjate suhtes kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||
|
|
3.2.5. Tarnija suunamine tulemuslikkuse suurendamisele võrdlusaluste kasutamise ja parimate tavade levitamise kaudu
Parim keskkonnajuhtimise tava on suunata tarnijat tulemuslikkuse suurendamisele teabevahetussüsteemide loomisega, mida saab kasutada tarnijate võrdlemiseks, ja paremate juhtimistavade levitamisega. Viimane aspekt võib aidata tarnijatel täita kolmanda isiku standardite nõudeid ja jaemüüja määratletud tingimusi.
See parim keskkonnajuhtimise tava on kohaldatav suurte jaemüüjate ja esmatähtsate oma kaubamärki kandvate toodete suhtes. Jaemüüjad võivad pakkuda tarnijatele väikest hinnalisa, et innustada neid parandamiskavas osalema, ja maksta parema juhtimistava meetodeid käsitlevate andmete võrdlemise ja levitamise eest. Need kulud tuleks tasakaalustada jätkusuutmatute tavadega seotud mainelanguse ja keskpika perspektiiviga tarneahela äriliste riskide vähendamisega ning kõrgemate hindadega, mida jaemüüjad edaspidi saada võivad. Kindlaks tehtud tõhususe kasvu tulu võib jaemüüjatega jagada lepinguliste kokkulepete kaudu.
See parim keskkonnajuhtimise tava ei ole väikeettevõtjate suhtes kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||
|
|
3.2.6. Teadus- ja arenduskoostöö tarneahela ulatusliku täiustamise ja uuendamise suunamiseks
Parim keskkonnajuhtimise tava on strateegiline koostöö teiste sidusrühmadega, et määratleda ja arendada innovaatilisi tarneahela täiustamise võimalusi ja välja töötada laialdaselt tunnustatavad keskkonnastandardid.
Kõik suured, oma kaubamärki kandvate toodete tarneahelatega jaemüüjad võivad tarneahela säästlikkuse suurendamiseks teha koostööd teaduslike uurimisasutustega või konsultatsiooniettevõtetega. Jaemüüjad võiksid keskenduda tooterühmade teaduslikule uurimisele ja arendamisele sellistes valdkondades, kus praegu puuduvad kaubanduslikult elujõulised ja laialdaselt kohaldatavad täiustamisvõimalused. Seda tava võib vaadelda kui investeeringut säästvate ja majanduslikult konkurentsivõimeliste tarneahelate kindlustamiseks.
See parim keskkonnajuhtimise tava ei ole väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||
|
— |
3.2.7. Uuenduslike mahetoodete edendamine
Parim keskkonnajuhtimise tava on edendada uuenduslikke sertifitseeritud mahetooteid. Selle meetodi tähtsad komponendid on teadlikkuse suurendamise kampaaniad, tarneallikate valik, hinnakujunduspoliitika, väljapanek kaupluses ja reklaamimine, mida saab mõjusalt rakendada oma kaubamärki kandvate mahetoodete valiku täiustamise kaudu.
Kõik jaemüüjad saavad uuenduslikke mahetooteid varuda ja nende tarbimist ergutada. Suured jaemüüjad saavad seda meetodit ulatuslikumalt rakendada oma kaubamärki kandvate mahetoodete valiku täiustamise kaudu. Uuendusliku toote sertifitseerimisega seonduvad tarnija kulud on võimalik kanda edasi jaemüüjatele. Sertifitseeritud uuenduslikud mahetooted on seotud oluliste hinnalisadega ja kõrgemate kasumimarginaalidega. Oma kaubamärki kandvate mahetoodete valikud suurendavad eeldatavalt ka jaemüüja märgiga toodete üldist müüki positiivse „haloefekti” tõttu.
See parim keskkonnajuhtimise tava on väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||
|
|
3.3. Kaubavedu ja logistika
3.3.1. Keskkonnasäästlik hange ja keskkonnanõuded veoteenuse osutajatele
Parim keskkonnajuhtimise tava on lisada kolmanda isiku pakutavate veo- ja logistikateenuste hanke tingimustesse keskkonnategevuse tulemuslikkus ja vastavad aruandluskriteeriumid, kaasa arvatud käesolevas dokumendis kirjeldatud parimate keskkonnajuhtimise tavade rakendamise nõuded.
Kõik jaemüüjad ostavad vähemalt osa oma veo- ja logistikateenustest kolmandast isikust teenusepakkujatelt ning võivad teha ostuotsuseid tõhususe või keskkonnakriteeriumide alusel. Sealjuures vähendab veo- ja logistikateenuste tõhususe suurendamine tegevuskulusid ning nõuab toimivat seiret ja aruandlust. Tõhusad kolmandast isikust veoteenuse osutajad võivad pakkuda jaemüüjatele madalamate kuludega teenuseid.
Väikesed jaemüüjad sõltuvad tavaliselt kolmandast isikust teenusepakkujatest.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||
|
|
3.3.2. Veo- ja logistikategevuse tõhususe üleüldine seire ja aruandlus
Parim keskkonnajuhtimise tava on aruandlus kogu esmatasandi tarnijate, jaotuskeskuste, jaemüüjate ja jäätmekäitlusrajatiste vahel toimuva veo- ja logistikategevuse tõhususe ja keskkonnategevuse tulemuslikkuse kohta, võttes aluseks ettevõttesisese tegevuse seire ja kolmandate isikute tegevuse kohta saadud andmed.
See tava on kohaldatav kõikide jaemüüjate suhtes. Ettevõttesisese veo- ja logistikategevuse aruandluse nõuet kohaldatakse ainult suurematele jaemüüjatele. Tõhus seire ja aruandlus nõuab väikesi investeeringuid vajalikesse infotehnoloogilistesse süsteemidesse ja haldusesse, kuid aitab kindlaks teha veo- ja logistikategevuse tõhususe suurendamise võimalused.
Väikeettevõtjate jaoks on heitkoguste hindamiseks saadaval põhiandmed erinevate transpordiliikide keskmiste heitekoefitsientide kohta.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||||||||||||||||||
|
|
3.3.3. Vedude tõhususega arvestamine allhankeotsuste tegemisel ja pakendi kavandamisel
Parim keskkonnajuhtimise tava on kaasata vedude tõhusus hankeotsuste tegemisse ja pakendi kavandamisse, võttes aluseks erinevatest piirkondadest hangitud toodete olelusringi hindamise ja kujundades tootepakendid nii, et saavutataks veoühikute võimalikult suur tihedus.
See tava on kohaldatav suurtele, oma kaubamärki kandvate toodete valikuga jaemüüjatele. Kohaldamine sõltub suurel määral toote ja tarneallika asukohast, olenevalt mitmesugustest hankimisega seotud teguritest. Seoses pakendiga võib pakendatud kaupade tiheduse suurendamine märgatavalt suurendada kaubaveo tõhusust ja sel viisil vähendada veokulusid.
See parim keskkonnajuhtimise tava ei ole väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||
|
|
3.3.4. Üleminek tõhusamatele transpordiliikidele
Parim keskkonnajuhtimise tava on üleminek tõhusamate transpordiliikide, eriti raudteevedude, veetranspordi ja suuremate veokite kasutamisele ning õhuvedude osa võimalikult suur vähendamine nii suure veokauguse puhul kui võimalik. Selliste üleminekute teostatavus võib piirduda esmase kaubaveoga tarnija jaotuskeskustest jaemüüja jaotuskeskustesse, arvestades, et alg- ja lõppkilomeetritel on sageli vaja kasutada maanteetransporti. Seetõttu nõuab üleminek teistele transpordiliikidele jaotusvõrkude optimeerimist, et võimaldada ümberlaadimist ühelt transpordiliigilt teisele (nt rajada jaotuskeskused juurdepääsuga raudtee- ja veeteevõrgustikele). Üleminekut väikestelt veokitelt suurematele, kaasa arvatud kahekorruseliste haagistega veokid, soovitatakse selle meetodi raames seepärast, et suured veokid on väikestest palju tõhusamad. Muude transpordiliikide kasutamine võib mõjutada ka toodete hankeotsuste tegemist, kui veoteenus moodustab toote olelusringi keskkonnamõju suure osa (võttes arvesse kõik olelusringi asjakohased mõjud).
Tabel 3.9
Transpordiliikide järjestus keskkonnasõbralikkuse alusel (kõige sõbralikum esimesena)
Koht järjestuses |
Transpordiliik |
1 |
Kaubarong |
2 |
Ookeanilaev |
3 |
Siseveetee |
4 |
Suur veok |
5 |
Keskmine veok |
6 |
Väike veok |
7 |
Kaubalennuk |
Kõik jaemüüjad saavad võtta meetmeid toodete veo ümbersuunamiseks vähem saastavatele transpordiliikidele, vähemalt sõiduki suuruse alusel, ja kõige suuremad jaemüüjad saavad vähemalt osa esmasest kaubajaotusest suunata maanteelt raudteele või siseveeteedele. Siiski nõuab jaekaubanduse kaubavedude ulatuslik ümbersuunamine maanteelt raudteele ja siseveeteedele riiklike raudtee- ja veeteede taristute täiustamist ning vedusid tegevate äriühingute suuremat piiriülest koordineerimist. Seetõttu võib riiklik transporditaristu ja -poliitika (nt teede maksustamine) oluliselt mõjutada jaemüüjate võimalusi parandada transpordiliikide kasutamist ja langetada sellega seotud otsuseid.
Tava ei ole väikeettevõtjatele kohaldatav, välja arvatud juhul, kui olemasolevad hankealased valikud võimaldavad valida konkreetsete toodete jaoks tõhusamat transpordiliiki.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||
|
|
3.3.5. Jaotusvõrgu optimeerimine
Parim keskkonnajuhtimise tava on optimeerida jaotusvõrku, rakendades järjepidevalt järgmistest alternatiividest kõige tõhusamat: i) strateegilised tsentraliseeritud terminalid, mis ühendavad raudtee- ja veetranspordi, ii) konsolideeritud platvormid ja iii) otsemarsruudid.
Tava on kohaldatav suurtele jaemüüjatele, kellel on ettevõttesisene veo- ja logistikategevus, ja kolmandast isikust veoteenuse osutajatele, eriti kui tooted hangitakse pikkade vahemaade tagant. See tava ei nõua suuri investeeringuid. Küll aga nõuab olulisi investeeringuid uute tsentraalsete terminalide ehitamine, mis oleksid ühendatud raudtee- ja veetranspordi võrgustikega. Mõlemal juhul võib veokite koormamise suurenenud tõhusus ja tõhusamate transpordiliikide kasutamine pikematel marsruutidel oluliselt vähendada tegevuskulusid.
See tava ei ole väikeettevõtjate suhtes kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||
|
|
3.3.6. Marsruudi kavandamise optimeerimine telemaatika kasutamise ja veokijuhtide koolitamise abil
Parim keskkonnajuhtimise tava on optimeerida tegevuse tõhusust säästva marsruutide kavandamise, telemaatika kasutamise ja veokijuhtide koolitamise abil. Säästev marsruudi kavandamine hõlmab kauplustesse kaupa tarnivate veokite laadimist tagasiteel jäätmetega ja tarnijatele tagastatavate jaotuskeskustesse veetavate kaupadega ning vedude sooritamist öisel ajal, et vältida liiklusummikuid
Tava on kohaldatav kõikide toodete puhul, mida tarnitakse suurtele jaemüüjatele ettevõttesisese veo- ja logistikategevuse raames, ja kolmandast isikust veoteenuse osutajate suhtes. Veokijuhtide koolitamine aitab tavaliselt säästa 5 % kütust. Marsruudi optimeerimine võib nõuda olulisi investeeringuid infotehnoloogiasse, kuid see vähendaks kapitaliinvesteeringute kulusid (vajatakse vähem veokeid) ja alandaks märgatavalt käitamiskulusid (kütus).
Tava on kohaldatav väikeettevõtjatele, kellel on oma veokid (nt kaubikud).
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||||||
|
|
3.3.7. Maanteesõidukite keskkonnamõju võimalikult ulatuslik vähendamine ostuotsuste ja moderniseerimise kaudu
Parim keskkonnajuhtimise tava on maanteesõidukite keskkonnamõju võimalikult ulatuslik vähendamine ostuotsuste ja moderniseerimise kaudu. See hõlmab alternatiivse energiaallikaga sõidukite, säästlike ja vähesaastavate sõidukite ning madala müratasemega sõidukite soetamist, aerodünaamilisi täiendusi ja väikese veeretakistusega rehvide kasutamist.
Tava on kohaldatav kõikide toodete suhtes, mida tarnitakse suurtele, ettevõttesiseseid veo- ja logistikateenuseid kasutavatele jaemüüjatele, ja kolmandast isikust veoteenuse osutajate suhtes. Pikkadel vahemaadel suurematel kiirustel (> 80 km/h) vedusid tegevate sõidukite puhul on aerodünaamilisteks täiendusteks tehtavate väikeste investeeringute ning vedukite ja haagiste aerodünaamilisemaks muutmiseks tehtavate suuremate investeeringute tasuvusaeg kuni kaks aastat. Sama pikk on väikese veeretakistusega rehvide kasutuselevõtmise tasuvusaeg. Alternatiivse energiaallikaga sõidukite puhul on investeerimiskulud oluliselt suuremad.
Tava on väikeettevõtjatele kohaldatav, kui neil on oma veokid (näiteks kaubikud).
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||||||||||||
|
|
3.4. Jäätmekäitlus
3.4.1. Toidujäätmete tekke minimeerimine
Parim keskkonnajuhtimise tava on kasutada toidujäätmete tekke ärahoidmiseks selliseid keskkonnasõbralikke tavasid nagu seire, auditeerimine, tähtsusjärjekorda seadmine, logistilised lahendused, paremad säilitusmehhanismid, kaupluste temperatuuri ja niiskuse kontroll, jaotuskeskused ja tarneveokid, töötajate koolitus, annetamine, tarbijate nõustamine jms ning toidujäätmete prügilasse ladestamise või kääritamisprotsesse hõlmava põletamise vältimine.
Tegemist on kulutõhusa meetmega, mida saab kohaldada mis tahes suurusega toiduainete jaemüüjate suhtes ja igas liikmesriigis. Siiski võivad kehtida toidu annetamist takistavad meetmed.
Kõik väikeettevõtjad saavad kohaldada ennetavaid meetmeid toidujäätmete tekke vältimiseks. Käitluskulud hüvitatakse kulude kokkuhoiuga, mis saavutatakse tootekadude vähenemise ja väiksema jäätmekoguse arvelt.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||
|
|
3.4.2. Jäätmekäitluse ühitamine jaemüüjate tegevusega
Parim keskkonnajuhtimise tava on kasutada jäätmekäitlustavasid, mille puhul seatakse esikohale ennetamine. Parimate tavade hulgas on:
— |
ettevõttesised juhtimistavad:
|
— |
organisatsiooni juhtimistavad:
|
Kirjeldatud meetodid on kohaldatavad iga jaemüüja suhtes. Parimad tavad peaksid sobima jaemüüjatele, kes haldavad suurt arvu kauplusi ja jaotuskeskusi. Vahendite eraldamine jäätmete hulga tõhusaks vähendamiseks oleks majanduslikult põhjendatud. Pakendamata kujul tagasivedu jaotuskeskustesse võimaldab vähendada töötlemiskulu, kui seda võrreldakse kokkulepitud kuludega kohalikul või kaupluse tasandil.
Väikeettevõtted, kus toodetakse suuri jäätmekoguseid, peaksid eraldama vahendeid ja koolitama töötajaid jäätmekäitluse heade tavade alal.
Seonduv keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||
|
|
3.4.3. Plastpudelite ning kasutatud toodete tagastamise süsteemid
Parim keskkonnajuhtimise tava on luua tagastamissüsteemid ja need ühitada ettevõtte logistikaga, nagu näiteks plastpudelite (PET või PE) puhul.
Seda parimat keskkonnajuhtimise tava saavad rakendada toidukaupade jaemüüjad, eriti suured ketid. See nõuab vahendite eraldamist, hooldust ja seadmeid. Teatud riikides on tava juba kohustuslik (nt Madalmaades, Rootsis ja Saksamaal).
Väikeettevõtjatelt nõuab tagastamissüsteemi igapäevane käigushoidmine täiendavaid vahendeid.
Seonduv keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||
|
|
3.5. Väiksemas koguses ja sertifitseeritud/ringlussevõetud paberi kasutamine trükiste valmistamiseks
Parim keskkonnajuhtimise tava on vähendada keskkonnamõju tarbitava materjalikoguse vähendamisega, nagu paberi tarbimise optimeerimine kaubanduslike trükiste valmistamiseks või keskkonnasõbralikuma paberi kasutamine.
Selle parima keskkonnajuhtimise tava rakendamisest võivad kasu saada kõik jaemüüjad, eriti suured ketid, kes valmistavad väga suurtes kogustes kaupu tutvustavaid pabertrükiseid. Paberi tarbimist vähendav hästi rakendatud tava võib aidata kulusid kokku hoida.
See parim keskkonnajuhtimise tava on väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduvad keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||||||||||||||
|
|
3.6. Vihmavee kogumine ja taaskasutamine
Parim keskkonnajuhtimise tava on koguda ja taaskasutada ja/või imada vihmavett katustelt ja parklatest kohapeal.
Seda tava saavad rakendada jaemüüjad, kellel on oma hooned ja/või parklaid ja sobivad tingimused kohapeal. Ilmastikutingimused ja kohalikus omavalitsuses kasutatav standardne vihmavee kogumise süsteem võivad mõjutada selle meetodi kasutamist. Tegemist on kulumahuka meetmega.
See parim keskkonnajuhtimise tava on väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduv keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||
|
|
3.7. Ühekordselt kasutatavate kilekottide vältimine või muud tarbija käitumist mõjutavad meetmed
Parim keskkonnajuhtimise tava on suunata tarbijaid oma keskkonnamõju vähendama, korraldades kilekottide kasutusest kõrvaldamise ja vastutustundliku reklaamimise kampaaniaid ning pakkudes tarbijatele parimaid tegevusjuhiseid.
Kõik jaemüüjad saavad seda tava rakendada. Tavaliselt on rakendamise peamisteks ajenditeks õigusaktid.
See parim keskkonnajuhtimise tava on väikeettevõtjatele kohaldatav.
Seonduv keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja ja tipptaseme võrdlusalus
Keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitaja |
Tipptaseme võrdlusalus |
||||
|
|
4. SEKTORI SOOVITUSLIKUD OLULISED KESKKONNANÄITAJAD
Näitaja |
Mõõtühikud |
Lühikirjeldus |
Soovituslik seire miinimumtase |
Seonduv põhinäitaja määruse (EÜ) nr 1221/2009 IV lisa kohaselt (punkti C alapunkt 2) |
Tipptaseme võrdlusalus ja seonduv parim keskkonnajuhtimise tava |
||||||||||||||||||||||||
ENERGIATÕHUSUS |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
kWh/m2 aastas |
Energiatarbimine (elekter, soojus, muud kütused) müügipinna ühiku ja aasta kohta. Soovitused
|
Kauplus (kohapeal), jaotuskeskus või muu ning organisatsiooni tasand (liidetud väärtus) Peamiste energiat tarbivate protsesside kaupa: küte, jahutamiseks kasutatav elekter (kui kohaldatakse) ja muul viisil kasutatav elekter |
Energiatõhusus |
Konkreetne energiatarbimine müügipinna m2 kohta kütte-, jahutus- ja kliimaseadmetes on kuni 0 kWh/m2 aastas, kui toodete külmashoidmise jääksoojust on võimalik taaskasutada. Muul juhul kuni 40 kWh/m2 aastas uute hoonete puhul ja 55 kWh/m2 aastas olemasolevate hoonete puhul. (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.1.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4) |
||||||||||||||||||||||||
|
kWh/m aastas |
Külmashoidmissüsteemi energiatarbimine külmleti jooksva meetri ja aasta kohta. Soovitused
|
Kauplus (kohapeal) |
Energiatõhusus |
Tsentraalse toodete külmas hoidmise konkreetne (lineaarne) energiatarbimine 3 000 kWh/m aastas. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.1.6) |
||||||||||||||||||||||||
|
W/m2 |
Paigaldatud valgustusvõimsus valgustusvajaduse rahuldamiseks (põhitegevuseks ja toodete väljapanekuks) müügipinna ühiku ja aasta kohta. Soovitused
|
Kauplus (kohapeal), jaotuskeskus või muu Kauplusepind ja päevaajad, asjakohasel juhul |
Energiatõhusus |
Paigaldatud valgustuse võimsustihedus on alla 12 W/m2 selvehallides ja alla 30 W/m2 erikauplustes. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.1.7) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Kaupluste protsent, mida energiajuhtimissüsteemis seiratakse. Soovitused
|
Kauplus (kohapeal) Protsess |
Energiatõhusus |
Seire 100 % jaekaupluste ja protsesside üle. Rakendatakse võrdlusmehhanisme. (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.1.5, 3.1.8) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Külmaainete kadu seadme külmaaine kogukoormuse kohta. Soovitused
|
Kauplus (kohapeal), jaotuskeskus või muu ning organisatsiooni tasand (liidetud väärtus) Külmaaine liik |
Heitkogused |
— (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.1.6) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Selliste kaupluste protsent, kus kasutatakse looduslikke külmaaineid, jahutuskappidega kaupluste koguarvust. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand |
Heitkogused |
Üldine looduslike külmaainete kasutamine. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.1.6) |
||||||||||||||||||||||||
TARNEAHELA TULEMUSLIKKUS |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
(jah/ei) |
See näitaja osutab, kas tarneahela täiustamise kavasid rakendatakse järjepidevalt esmatähtsates tooterühmades. Soovitused:
|
Organisatsiooni tasand, toote tarneahel |
Tarneahela keskkonnategevuse tulemuslikkuse suurendamine hõlmab järgmisi aspekte:
|
Tarneahela täiustamise kavade järjepidev rakendamine esmatähtsates tooterühmades. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.2.1) |
||||||||||||||||||||||||
|
(jah/ei) |
See näitaja viitab tarneahela keskkonnamõju hindamisele ja tõhusate toote tarneahela täiustamise mehhanismide määratlemisele. Soovitused:
|
Organisatsiooni tasand, toote tarneahel |
Tarneahela keskkonnategevuse tulemuslikkuse suurendamine hõlmab järgmisi aspekte:
|
Põhitoodete tarneahelate järjepidev hindamine (sõltumatu või konsortsiumi kaudu). (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.2.2) |
||||||||||||||||||||||||
|
Täpsustatud keskkonnategevuse tulemuslikkuse tasemel sertifitseeritud toodete müügi protsent |
Kaaluda tuleks järgmisi määrasid. Müügi protsent:
|
Organisatsioon tasand, tooterühm |
Keskkonnastandardid hõlmavad järgmisi aspekte:
|
100 % tooteid tooterühma piires sertifitseeritud kolmanda isiku keskkonnastandardite kohaselt. 100 % tooterühmas müüdud oma kaubamärki kandvatest toodetest vastab jaemüüja määratletud keskkonnastandarditele. 10 % toiduainete tooterühmades müüdud toodetest on sertifitseeritud mahetootena. 50 % müüdud puuvillast on sertifitseeritud mahetootena. 10 % muudes kui toiduks kasutatavate toodete rühmades müüdud toodetest on sertifitseeritud ametlike (ISO I tüüpi) ökomärgiste nõuete kohaselt (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4, 3.2.5, 3.2.6, 3.2.7) |
||||||||||||||||||||||||
KAUBAVEO JA LOGISTIKA TULEMUSLIKKUS |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
MJ/tkm |
Otsene kütuseenergia tarbimine kaubaveo tonnkilomeetri kohta, kogu kaubaveo arvestuses ja transpordiliigi arvestuses, et võrrelda transpordiliikide valiku võimalusi. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand Transpordiliik ja peamine marsruut |
Energiatõhusus Materjalitõhusus |
— (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7) |
||||||||||||||||||||||||
|
kg CO2 ekvivalenti/tkm |
Näitab veotegevuse keskkonnatõhusust. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand Transpordiliik ja peamine marsruut Kütuse tüüp |
Materjalitõhusus Heitkogused |
— (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7) |
||||||||||||||||||||||||
|
kg CO2 ekvivalenti/tarnitud m3 (või kaubaaluse) kohta kg CO2 ekvivalenti/tarnitud toote tonni kohta |
Kajastab veotegevuse lõplikku keskkonnamõju. Kajastab toote veokaugust. Näitaja on väiksem, kui tooted hangitakse samast paikkonnast/piirkonnast. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand Transpordiliik ja peamine marsruut Tooterühm |
Materjalitõhusus Heitkogused |
— (Vt parimad keskkonnajuhtimise tavad 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6, 3.3.7) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Näitaja kajastab tõhusamate transpordiliikide osakaalu jaemüüja kogu veotegevuses. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand Peamine marsruut või vähemalt maismaatransport ja ülemere kaubavedu eraldi |
Energiatõhusus Materjalitõhusus |
Üle 50 % kaupade maismaatranspordist esmatasandi tarnijate ja jaemüügi jaotuskeskuste vahel (tkm või müügiväärtuse alusel) toimub siseveeteel/raudteel (kui taristu seda võimaldab). Üle 99 % ülemere kaubaveost müügiväärtuse alusel toimub laevaga. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.3.4) |
||||||||||||||||||||||||
|
(jah/ei) |
Näitaja osutab, kas jaemüüja on oma jaotusvõrku järjepidevalt optimeerinud terminalide strateegiliste asukohtade valiku, konsolideeritud platvormide ja otsemarsruutide abil. See hõlmab jäätmete vedu ja kauba tagastamist tarnijale tagasiteel pärast kauba kauplusse tarnimist, telemaatika kasutamist ning suuremaid kättetoimetamise ajavahemikke. |
Organisatsiooni tasand |
Energiatõhusus Materjalitõhusus |
Marsruudi kavandamise järjepidev optimeerimine. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.3.5, 3.3.6) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Soovitused
|
Organisatsiooni tasand |
Heitkogused |
100 % veokitest vastab EURO V standarditele. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.3.7) |
||||||||||||||||||||||||
JÄÄTMEKÄITLUS |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
kg/aastas tonni/aastas kg/m2 aastas |
Aastas tekkinud jäätmete kaal. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand Jäätmeliikide kaupa: näiteks toidujäätmed, plast, paber ja papp, puit, metall, ohtlikud materjalid jms. Lõppsihi alusel: taaskasutamine, ettevõtteväline ringlussevõtt, kääritamine, annetamine jms. |
Jäätmed |
— (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.4.1, 3.4.2) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Taaskasutamistoimingule (nt kääritamine) mitte saadetavate toidujäätmete protsent kõikidest tekkinud toidujäätmetest. |
Organisatsiooni tasand |
Jäätmed |
0 % toidujäätmetest on saadetud prügilasse või põletamiseks. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.4.1) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Ringlussevõetud materjalide kaal jagatud kogu tekkinud jäätmekogusega. Soovitused
|
Organisatsiooni tasand |
Materjalitõhusus Jäätmed |
Jäätmekäitlussüsteem on ühitatud kaupluse käitamisega ja selle eesmärk on ringlusse võtta või taaskasutada 100 % teisestest pakendamismaterjalidest. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.4.2) |
||||||||||||||||||||||||
|
% |
Tarbijate tagastatavate tootepakendite (nt plastpudelid) ning kasutatud toodete (nt patareid ja elektroonikaseadmed), osakaal selliste toodete kogumüügis. Soovitused
|
Tagastatava pakendi liik/toote liik |
Materjalitõhusus Jäätmed |
Tarbijad tagastavad 80 % tagatisrahata pakenditest. Tarbijad tagastavad 95 % tagatisrahaga pakenditest. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.4.3) |
||||||||||||||||||||||||
MATERJALIDE TARBIMINE, VÄLJA ARVATUD KÜLMAAINED |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
% |
Kaubanduslike trükiste valmistamiseks kasutatud sertifitseeritud paberi (nt metsahoolekogu märgisega) või ringlussevõetud paberi protsent |
— |
Materjalitõhusus Jäätmed |
100 % ulatuses sertifitseeritud või ringlussevõetud paber. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.5) |
||||||||||||||||||||||||
VEEMAJANDUS |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
% |
Selliste kaupluste protsent, millel on vihmavee kogumise süsteem ja/või vihmavee imamise süsteemid |
— |
Vesi |
Vihmavee kogumine ja/või imamine kohapeal on ühitatud veemajandussüsteemiga. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.6) |
||||||||||||||||||||||||
TARBIJA KÄITUMINE |
|||||||||||||||||||||||||||||
|
# |
Kassades jagatavate või müüdavate kilekottide arv. Soovitused
|
Tasuta ühekordselt kasutatavad kilekotid, tasuta ühekordselt kasutatavad biolagunevad kilekotid, tasulised ühekordselt kasutatavad kilekotid, tasulised korduvkasutatavad kotid |
Materjalitõhusus Jäätmed |
Kassades kättesaadav null ühekordselt kasutatavat kotti. (Vt parim keskkonnajuhtimise tava 3.7) |
(1) Teadus- ja poliitikaaruanne on üldsusele kättesaadav Teadusuuringute Ühiskeskuse/Tulevikutehnoloogiate Instituudi kodulehel järgmisel aadressil: http://susproc.jrc.ec.europa.eu/activities/emas/documents/RetailTradeSector.pdf. Käesolevas sektori võrdlusdokumendis esitatud järeldused parimate keskkonnajuhtimise tavade ja nende kohaldatavuse kohta, samuti kindlaksmääratud konkreetsed keskkonnategevuse tulemuslikkuse näitajad ja tipptaseme võrdlusalused põhinevad selles teadus- ja poliitikaaruandes avaldatud tulemustel. Dokumendis on ära toodud ka kogu taustateave ja tehnilised üksikasjad.
(2) Nõukogu määrus (EMÜ) nr 1836/93, 29. juuni 1993, tööstussektori ettevõtetele vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EÜT L 168, 10.7.1993, lk 1).
(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 761/2001, 19. märts 2001, organisatsioonidele vabatahtliku osalemise võimaldamise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) (EÜT L 114, 24.4.2001, lk 1).
(4) Komisjoni otsus 2013/131/EL, 4. märts 2013, millega kehtestatakse juhend keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis osalemiseks vajalike sammude kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EÜ) nr 1221/2009 organisatsioonide vabatahtliku osalemise kohta ühenduse keskkonnajuhtimis- ja -auditeerimissüsteemis (EMAS) (ELT L 76, 19.3.2013, lk 1).
(5) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1893/2006, 20. detsember 2006, millega kehtestatakse majanduse tegevusalade statistiline klassifikaator NACE Revision 2 ning muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 3037/90 ja teatavaid EÜ määrusi, mis käsitlevad konkreetseid statistikavaldkondi (ELT L 393, 30.12.2006, lk 1).
(6) See on keskkonnaaspektide üldistav liigitus määruses (EÜ) nr 1221/2009 esitatud määratluste alusel. Keskkonnaaspekti otsest või kaudset mõju tuleks hinnata igal konkreetsel juhul eraldi.
(7) Ühe ettevõtte valmistatud tooted, mida müüakse teise ettevõtte (nt jaemüüja) kaubamärgi all. Oma kaubamärki kandvaid tooteid kutsutakse ka jaekaupmehe märgiga toodeteks.
(8) Väikeettevõtja all mõistetakse ettevõtet, millel on alla 50 töötaja ja mille aastakäive ja/või aasta kogubilanss ei ületa 10 miljonit eurot (komisjoni 6. mai 2003. aasta soovitus 2003/361/EÜ (ELT L 124, 20.5.2003, lk 36)).
(9) Selle võrdlusaluse puhul võiks arvesse võtta ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta direktiivi 2010/31/EL hoonete energiatõhususe kohta (ELT L 153, 18.6.2010, lk 13) ja liginullenergiahoonete mõiste riiklikke määratlusi. Selle näiteks on künnisväärtus 20 kWh/m2 aastas (http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52013DC0483).
Märkus: energiatõhususe direktiivi kohaselt on suured ettevõtted kohustatud korraldama energiaauditid, mida kvalifitseeritud eksperdid viivad läbi iga nelja aasta järel, esimest korda 5. detsembriks 2015.
(10) Selle võrdlusaluse puhul tuleks arvesse võtta ka ELi keskkonnahoidlike riigihangete kriteeriume jaekaupluste siseruumide valgustuse jaoks, mis on 3,5 W/m2/100 lx (põhikriteerium) või 3,2 W/m2/100 lx (täielik kriteerium). Vt http://ec.europa.eu/environment/gpp/pdf/criteria/indoor_lighting.pdf.
(11) Energiajuhtimissüsteem võib olla EMASi osa.
(12) Teise võimalusena kohapeal või lähiümbruses toodetud taastuvenergia suhtarv vastavalt standardile prEN15603.
(13) Põhitoodete all mõistetakse suure müügimahuga (väärtuse alusel) tooteid.
Esmatähtsatel toodetel seevastu on nii kõrge müügimaht (väärtuse alusel) kui ka keskkonnamõju: niipea kui jaemüüja on kindlaks määranud oma põhitooted, hinnatakse nende keskkonnajalajälge ning kaalutakse ainult kõige asjakohasemaid tooteid.
(14) I tüüpi keskkonnamärgised: kolmanda isiku sertifitseeritud keskkonnamärgistus (ISO 14024).
(15) Komisjoni määrus (EÜ) nr 889/2008, 5. september 2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 (mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise kohta) üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses mahepõllumajandusliku tootmise, märgistamise ja kontrolliga (ELT L 250, 18.9.2008, lk 1).
(16) Nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007, 28. juuni 2007, mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 189, 20.7.2007, lk 1).
(17) Sõidukite heitele kehtestatud EURO VI standard jõustus 2012. aasta lõpus, seetõttu võib seda pidada eelseisvate aastate tipptaseme võrdlusaluseks.