ISSN 1977-0634 |
||
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78 |
|
![]() |
||
Dansk udgave |
Retsforskrifter |
59. årgang |
|
|
|
(1) Denne betegnelse indebærer ingen stillingtagen til Kosovos status, og den er i overensstemmelse med UNSCR 1244/1999 og ICJ's udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring. |
|
(2) EØS-relevant tekst |
DA |
De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode. Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter
INTERNATIONALE AFTALER
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/1 |
Meddelelse om ikrafttrædelse af stabiliserings- og associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab på den ene side og Kosovo (*) på den anden side
Da de procedurer, der er nødvendige for ikrafttrædelsen af ovennævnte aftale blev afsluttet den 26. februar 2016, træder aftalen i kraft den 1. april 2016 i overensstemmelse med aftalens artikel 144.
(*) Denne betegnelse indebærer ingen stillingtagen til Kosovos status, og den er i overensstemmelse med UNSCR 1244/1999 og ICJ's udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring.
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/2 |
RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/437
af 10. marts 2016
om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Peru om visumfritagelse for kortvarige ophold
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 (1) blev henvisningen til Republikken Peru overført fra bilag I til bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2). |
(2) |
Denne henvisning til Republikken Peru ledsages af en fodnote, hvoraf det fremgår, at fritagelsen for visumpligten finder anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af en aftale om visumfritagelse, der skal indgås med Den Europæiske Union. |
(3) |
I medfør af forordning (EU) nr. 509/2014 vurderede Kommissionen situationen i Republikken Peru på grundlag af kriterierne i nævnte forordning. Den 29. oktober 2014 vedtog Kommissionen en rapport, hvori den konkluderede, at de betydelige forbedringer i Republikken Perus økonomiske og sociale situation de senere år kan begrunde, at colombianske statsborgere fritages for visumkravet ved rejser til Den Europæiske Union. |
(4) |
Rådet vedtog den 19. maj 2015 en afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Peru om en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Peru om visumfritagelse for kortvarige ophold (»aftalen«). |
(5) |
Forhandlingerne om aftalen blev indledt den 20. maj 2015 og blev afsluttet ved paraferingen af aftalen den 9. juni 2015. |
(6) |
Aftalen bør undertegnes og de erklæringer, der er knyttet til aftalen, bør godkendes på vegne af Unionen. Aftalen bør anvendes midlertidigt fra dagen efter datoen for dens undertegnelse indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse. |
(7) |
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (3); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige. |
(8) |
Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (4); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Peru om visumfritagelse for kortvarige ophold (»aftalen«) med forbehold af indgåelse af nævnte aftale.
Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
De erklæringer, der er knyttet til denne afgørelse, godkendes på Unionens vegne.
Artikel 3
Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
Artikel 4
Aftalen anvendes midlertidigt fra dagen efter datoen for dens undertegnelse (5) indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse.
Artikel 5
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. marts 2016.
På Rådets vegne
K.H.D.M. DIJKHOFF
Formand
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1).
(3) Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).
(4) Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).
(5) Datoen for aftalens undertegnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/4 |
AFTALE
mellem Den Europæiske Union og Republikken Peru om visumfritagelse for kortvarige ophold
DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«, og
REPUBLIKKEN PERU, i det følgende benævnt »Peru«,
i det følgende under ét benævnt »de kontraherende parter«,
ER MED HENBLIK PÅ at fremme venskabsforbindelserne mellem de kontraherende parter og ud fra ønsket om at gøre det lettere for deres borgere at rejse ved at sikre dem ret til visumfri indrejse og kortvarigt ophold,
UNDER HENVISNING TIL Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 509/2014 af 15. maj 2014 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (1), hvorved 19 tredjelande, herunder Peru, overføres til listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for visumkravet ved kortvarige ophold i medlemsstaterne,
I BETRAGTNING AF, at visumfritagelsen i henhold til artikel 1 i forordning (EU) nr. 509/2014 for disse 19 lande først gælder fra datoen for ikrafttrædelsen af en aftale om visumfritagelse, som skal indgås med Unionen,
UD FRA ØNSKET OM at fastholde princippet om ligebehandling af alle unionsborgere,
UNDER HENSYNTAGEN TIL, at personer, som indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse under deres kortvarige ophold, ikke er omfattet af denne aftale, og at de relevante bestemmelser i EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning og Perus nationale lovgivning derfor fortsat finder anvendelse på disse personers visumpligt eller -fritagelse og adgang til beskæftigelse,
UNDER HENSYNTAGEN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, bekræftes det, at denne aftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland —
BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
Artikel 1
Formål
Denne aftale indeholder bestemmelser om visumfritagelse for unionsborgere og statsborgere i Peru ved indrejse i den anden kontraherende parts område med henblik på ophold i en periode på højst 90 dage i løbet af en periode på 180 dage.
Artikel 2
Definitioner
I denne aftale forstås ved:
a) »medlemsstat«: enhver af Unionens medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland
b) »unionsborger«: en statsborger i en medlemsstat som defineret i litra a)
c) »statsborger i Peru«: enhver, som har statsborgerskab i Peru
d) »Schengenområdet«: det område uden indre grænser, der omfatter områder tilhørende de i litra a) definerede medlemsstater, som i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
Artikel 3
Anvendelsesområde
1. Unionsborgere, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas udstedt af en medlemsstat, har ret til visumfri indrejse og ophold i Peru i den i artikel 4, stk. 1, fastlagte opholdsperiode.
Statsborgere i Peru, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas, tjenestepas, officielt pas eller særligt pas udstedt af Peru, har ret til visumfri indrejse og ophold i medlemsstaterne i den i artikel 4, stk. 2, fastlagte opholdsperiode.
2. Stk. 1 i denne artikel finder ikke anvendelse på personer, der indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse.
For denne kategori af personer kan hver medlemsstat selv indføre visumpligt eller ophæve den for statsborgere i Peru, jf. artikel 4, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2).
For denne kategori af personer kan Peru i medfør af sin nationale lovgivning indføre eller ophæve visumpligt for statsborgere i hver enkelt medlemsstat.
3. Visumfritagelse efter denne aftale finder anvendelse, uden at dette berører de kontraherende parters lovgivning om betingelser for indrejse og kortvarigt ophold. Medlemsstaterne og Peru forbeholder sig ret til at nægte indrejse og kortvarige ophold på deres område, hvis en eller flere af sådanne betingelser ikke er opfyldt.
4. Visumfritagelsen gælder, uanset hvilket transportmiddel der anvendes til at passere de kontraherende parters grænser.
5. Spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, skal afgøres i henhold til EU-retten, medlemsstaternes nationale lovgivning eller Perus nationale lovgivning.
Artikel 4
Opholdets varighed
1. Unionsborgere må opholde sig på Perus område i højst 90 dage i en periode på 180 dage.
2. Statsborgere i Peru må opholde sig på de medlemsstaters område, som fuldt ud anvender Schengenreglerne, i højst 90 dage i hver periode på 180 dage. Ved beregning af denne periode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
Statsborgere i Peru må højst opholde sig i 90 dage i en periode på 180 dage på hver af de medlemsstaters område, som endnu ikke fuldt ud anvender Schengenreglerne, uden at der tages hensyn til beregningen af opholdsperioden på de medlemsstaters område, der fuldt ud anvender Schengenreglerne.
3. Denne aftale berører ikke Perus og medlemsstaternes mulighed for at forlænge opholdsperioden ud over de 90 dage i overensstemmelse med deres respektive nationale lovgivning og EU-retten.
Artikel 5
Territorial anvendelse
1. Denne aftale finder for Den Franske Republiks vedkommende kun anvendelse på Den Franske Republiks europæiske område.
2. Denne aftale finder for Kongeriget Nederlandenes vedkommende kun anvendelse på Kongeriget Nederlandenes europæiske område.
Artikel 6
Blandet udvalg til forvaltning af aftalen
1. De kontraherende parter nedsætter et blandet ekspertudvalg (i det følgende benævnt »udvalget«) bestående af repræsentanter for Unionen og repræsentanter for Peru. Unionen repræsenteres af Europa-Kommissionen.
2. Udvalget har bl.a. til opgave at:
a) |
føre tilsyn med gennemførelsen af denne aftale |
b) |
fremsætte forslag til ændringer af eller tilføjelser til denne aftale |
c) |
bilægge tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale. |
3. Udvalget indkaldes efter behov på anmodning af en af de kontraherende parter.
4. Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
Artikel 7
Forholdet mellem denne aftale og eksisterende bilaterale visumfritagelsesaftaler mellem medlemsstaterne og Peru
Denne aftale har forrang for enhver bilateral aftale eller ordning indgået mellem enkelte medlemsstater og Peru, for så vidt disse omhandler spørgsmål, der falder inden for denne aftales anvendelsesområde.
Artikel 8
Afsluttende bestemmelser
1. Denne aftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter efter deres respektive interne procedurer og træder i kraft den første dag i den anden måned efter datoen for den sidste af de meddelelser, hvorved de kontraherende parter underretter hinanden om, at disse procedurer er afsluttet.
Denne aftale anvendes midlertidigt fra dagen efter datoen for dens undertegnelse.
2. Denne aftale indgås på ubestemt tid, men kan opsiges efter bestemmelserne i stk. 5.
3. Denne aftale kan ændres efter skriftlig aftale mellem de kontraherende parter. Ændringer træder i kraft, efter at de kontraherende parter har givet hinanden meddelelse om, at de interne procedurer, der er nødvendige herfor, er gennemført.
4. Hver af de kontraherende parter kan suspendere denne aftale eller dele af den, navnlig når hensyn til den offentlige orden, den nationale sikkerhed eller folkesundheden tilsiger det, eller på grund af irregulær indvandring eller en kontraherende parts genindførelse af visumpligt. Afgørelsen herom meddeles den anden part senest to måneder før dens planlagte ikrafttræden. Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter omgående den anden kontraherende part, hvis grundene til suspensionen ikke længere består, og hæver suspensionen.
5. Hver kontraherende part kan opsige denne aftale med skriftligt varsel til den anden part. Denne aftale ophører 90 dage efter dette varsel.
6. Peru kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle medlemsstaters vedkommende.
7. Unionen kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle sine medlemsstaters vedkommende.
Udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
Съставено в Брюксел на четиринадесети март през две хиляди и шестнадесета година.
Hecho en Bruselas, el catorce de marzo de dos mil dieciséis.
V Bruselu dne čtrnáctého března dva tisíce šestnáct.
Udfærdiget i Bruxelles den fjortende marts to tusind og seksten.
Geschehen zu Brüssel am vierzehnten März zweitausendsechzehn.
Kahe tuhande kuueteistkümnenda aasta märtsikuu neljateistkümnendal päeval Brüsselis.
Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τέσσερις Μαρτίου δύο χιλιάδες δεκαέξι.
Done at Brussels on the fourteenth day of March in the year two thousand and sixteen.
Fait à Bruxelles, le quatorze mars deux mille seize.
Sastavljeno u Bruxellesu četrnaestog ožujka godine dvije tisuće šesnaeste.
Fatto a Bruxelles, addì quattordici marzo duemilasedici.
Briselē, divi tūkstoši sešpadsmitā gada četrpadsmitajā martā.
Priimta du tūkstančiai šešioliktų metų kovo keturioliktą dieną Briuselyje.
Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhatodik év március havának tizennegyedik napján.
Magħmul fi Brussell, fl-erbatax-il jum ta’ Marzu fis-sena elfejn u sittax.
Gedaan te Brussel, veertien maart tweeduizend zestien.
Sporządzono w Brukseli dnia czternastego marca roku dwa tysiące szesnastego.
Feito em Bruxelas, em catorze de março de dois mil e dezasseis.
Întocmit la Bruxelles la paisprezece martie două mii șaisprezece.
V Bruseli štrnásteho marca dvetisícšestnásť.
V Bruslju, dne štirinajstega marca leta dva tisoč šestnajst.
Tehty Brysselissä neljäntenätoista päivänä maaliskuuta vuonna kaksituhattakuusitoista.
Som skedde i Bryssel den fjortonde mars år tjugohundrasexton.
За Европейския съюз
Рог la Unión Europea
Za Evropskou unii
For Den Europæiske Union
Für die Europäische Union
Euroopa Liidu nimel
Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
For the European Union
Pour l'Union européenne
Za Europsku uniju
Per l'Unione europea
Eiropas Savienības vārdā –
Europos Sąjungos vardu
Az Európai Unió részéről
Għall-Unjoni Ewropea
Voor de Europese Unie
W imieniu Unii Europejskiej
Pela União Europeia
Pentru Uniunea Europeană
Za Európsku úniu
Za Evropsko unijo
Euroopan unionin puolesta
För Europeiska unionen
За Република Перу
Por la República del Perú
Za Peruánskou Republikudo
For Republikken Peru
Für die Republik Peru
Peruu Vabariigi nimel
Για τη Δημοκρατία του Περού
For the Republic of Peru
Pour la république du pérou
Za Republiku Peru
Per la Republica del Perù
Peru Republikas vārdā –
Peru Respublikos vardu
A Perui Köztársaság részéről
Għar-Repubblika tal-Perù
Voor de Republiek Peru
W imieniu Peru
Pela República do Peru
Pentru Republica Peru
Za Peruánsku Republiku
Za Republiko Peru
Perun Tasavallan puolesta
För Republiken Peru
(1) EUT L 149 af 20.5.2014, s. 67.
(2) Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1).
FÆLLESERKLÆRING VEDRØRENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ OG LIECHTENSTEIN
De kontraherende parter noterer sig de tætte forbindelser mellem Den Europæiske Union og Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein, navnlig i henhold til aftalerne af 18. maj 1999 og 26. oktober 2004 om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne.
Under disse omstændigheder er det ønskeligt, at myndighederne i Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein på den ene side og myndighederne i Peru på den anden side snarest indgår bilaterale aftaler om visumfritagelse for kortvarige ophold svarende til denne aftale.
FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN DEN PERSONKATEGORI, DER INDREJSER MED DET FORMÅL AT UDØVE LØNNET BESKÆFTIGELSE, JF. DENNE AFTALES ARTIKEL 3, STK. 2, SKAL AFGRÆNSES
Ud fra ønsket om at sikre en fælles afgrænsning af denne personkategori er de kontraherende parter enedes om, at den kategori af personer, der udøver lønnet beskæftigelse, ved anvendelsen af denne aftale omfatter personer, der indrejser i den anden kontraherende parts område med det formål at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse eller drive virksomhed mod betaling som lønmodtager eller tjenesteyder.
Denne kategori bør ikke omfatte:
— |
forretningsrejsende, dvs. personer, der indrejser i forretningsanliggender (uden at være ansat i den anden kontraherende parts land) |
— |
sportsfolk eller kunstnere, der udøver en aktivitet lejlighedsvis |
— |
journalister udsendt af medier i deres opholdsland og |
— |
praktikanter på udvekslingsophold. |
Gennemførelsen af denne erklæring overvåges af det blandede udvalg inden for rammerne af dets opgaver i henhold til denne aftales artikel 6, og udvalget kan foreslå ændringer, når det — i lyset af de kontraherende parters erfaringer — skønner det nødvendigt.
Denne erklæring påvirker ikke definitionen af kategorierne af arbejdstagere i Perus nationale lovgivning med henblik på indrejse i, udrejse fra, transit gennem og ophold på Perus område.
FÆLLESERKLÆRING OM, HVORDAN PERIODEN PÅ 90 DAGE I LØBET AF EN PERIODE PÅ 180 DAGE, JF. DENNE AFTALES ARTIKEL 4, SKAL FORTOLKES
De kontraherende parter forstår, at maksimumsperioden på 90 dage inden for en periode på 180 dage som fastsat i denne aftales artikel 4, betyder enten et sammenhængende ophold eller flere på hinanden følgende ophold, hvis samlede varighed ikke overstiger 90 dage inden for hver periode på 180 dage.
Der tages udgangspunkt i en »glidende« periode på 180 dage, hvor der ses tilbage på hver opholdsdag inden for den seneste periode på 180 dage for at kontrollere, om kravet om højst 90 dage inden for hver periode på 180 dage fortsat er opfyldt. Det betyder bl.a., at et fravær i en uafbrudt periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.
FÆLLESERKLÆRING OM INFORMATION AF BORGERNE OM VISUMFRITAGELSESAFTALEN
I erkendelse af behovet for åbenhed over for unionsborgere og statsborgere i Peru er de kontraherende parter enedes om at sikre fuld formidling af information om visumfritagelsesaftalens indhold og konsekvenser og om dertil knyttede spørgsmål, bl.a. indrejsebetingelser.
FÆLLES ERKLÆRING OM REPUBLIKKEN PERUS INDFØRELSE AF BIOMETRISKE PAS
Republikken Peru erklærer som kontraherende part, at den har tildelt en kontrakt om fremstilling af biometriske pas, og forpligter sig til senest den 31. juli 2016 udelukkende at udstede biometriske pas til sine borgere. Disse pas vil fuldt ud overholde ICAO's krav som fastsat i ICAO-dokument 9303.
De kontraherende parter er enige om, at hvis der senest den 31. juli 2016 ikke udelukkende udstedes biometriske pas, udgør dette en tilstrækkelig grund til at suspendere denne aftale i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i denne aftales artikel 8, stk. 4.
FÆLLES ERKLÆRING OM SAMARBEJDE OM IRREGULÆR MIGRATION
De kontraherende parter erindrer om deres forpligtelse til at tilbagetage irregulære migranter i henhold til artikel 49, stk. 3, i aftalen om politisk dialog og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Andinske Fællesskab og dets medlemslande på den anden side.
De kontraherende parter vil nøje overvåge, at denne forpligtelse overholdes. De er enige om på anmodning af den ene kontraherende part at indgå en tilbagetagelsesaftale, som regulerer begge parters specifikke forpligtelser hvad angår tilbagetagelse af irregulære migranter, navnlig i tilfælde af en stigning i den irregulære migration og i tilfælde af problemer med tilbagetagelse af irregulære migranter, efter at nærværende aftale er trådt i kraft.
De kontraherende parter er enige om, at manglende indgåelse af en sådan tilbagetagelsesaftale efter anmodning herom fra den ene kontraherende part udgør tilstrækkelig grund til at suspendere nærværende aftale, jf. procedurerne i nærværende aftales artikel 8, stk. 4.
FORORDNINGER
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/11 |
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2016/438
af 17. december 2015
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF for så vidt angår depositarers forpligtelser
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (1), særlig artikel 26b, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Det er vigtigt at sikre, at målene i direktiv 2009/65/EF opfyldes på ensartet vis i alle medlemsstater med henblik på at styrke integriteten i det indre marked og give dets deltagere retssikkerhed, herunder detailinvestorer, institutionelle investorer, kompetente myndigheder og andre interessenter. En forordning sikrer en sammenhængende ramme for alle markedsaktører og er den bedst mulige garanti for lige vilkår, ensartede konkurrencevilkår og en fælles velegnet standard for investorbeskyttelse. Derudover sikres den umiddelbare anvendelighed af detaljerede ensartede regler om UCITS'ers og depositarers aktiviteter, som pr. definition anvendes umiddelbart og derfor ikke kræver gennemførelse på nationalt niveau. Når der vedtages en forordning, sikres det også, at de relevante ændringer af direktiv 2009/65/EF, som blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/91/EU (2), alle kan anvendes fra den samme dato i samtlige medlemsstater. |
(2) |
Ved direktiv 2009/65/EF stilles der en lang række krav til depositarers opgaver, delegeringsordninger og ansvarsordningen vedrørende UCITS'ers aktiver, som opbevares i depot, for at sikre en høj standard for investorbeskyttelse, som tager hensyn til, at UCITS'er er detailinvesteringsordninger. Depositarens, administrationsselskabets og investeringsselskabets særlig rettigheder og forpligtelser bør derfor fremstå klart. Den skriftlige aftale bør omfatte alle de oplysninger, der er nødvendige for en passende opbevaring af alle UCITS-aktiverne hos depositaren eller en tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til direktiv 2009/65/EF, således at depositaren kan varetage sine overvågnings- og kontrolfunktioner korrekt. |
(3) |
For at sætte depositaren i stand til at vurdere og overvåge depot- og insolvensrisikoen bør den skriftlige aftale give tilstrækkelige oplysninger om de kategorier af finansielle instrumenter, som UCITS'en kan investere i, og omfatte de geografiske regioner, hvor UCITS'en planlægger at investere. Aftalen bør også indeholde oplysninger om en eskaleringsprocedure for at præcisere omstændighederne, underretningsforpligtelserne og de foranstaltninger, som en af depositarens medarbejdere skal træffe, på alle niveauer i den organisatoriske struktur, i forhold til konstaterede uoverensstemmelser, herunder underretning af administrationsselskabet eller investeringsselskabet og/eller de kompetente myndigheder, som krævet i denne forordning. Depositaren bør således advare administrationsselskabet eller investeringsselskabet om enhver væsentlig risiko, som identificeres i et bestemt markeds afregningssystem. Det bør afspejles, at ophævelse af aftalen er depositarens sidste udvej, når det ikke godtgøres, at aktiver er tilstrækkeligt beskyttet. Ophævelse af aftalen bør også forebygge moralsk hasard, hvor UCITS'en træffer investeringsbeslutninger uafhængigt af depotrisici, idet depositaren ville være ansvarlig. Med henblik på at opretholde en høj standard for investorbeskyttelse bør kravet om oplysninger med hensyn til overvågning af tredjeparter anvendes i relation til hele opbevaringskæden. |
(4) |
Med henblik på at sikre, at depositaren kan udføre sine opgaver, er det nødvendigt at præcisere de opgaver, der foreskrives i artikel 22, stk. 3, i direktiv 2009/65/EF, og især de kontroller i »andet lag«, der skal foretages af depositaren. Sådanne opgaver bør ikke forhindre depositaren i at foretage forhåndskontroller, hvor denne anser det for relevant og efter aftale med UCITS'en. Med henblik på at sikre, at depositaren kan udføre sine opgaver, kan denne fastlægge sin egen eskaleringsprocedure for at tackle situationer, hvor der er konstateret uoverensstemmelser. Denne procedure bør sikre, at de kompetente myndigheder underrettes om eventuelle væsentlige overtrædelser. Depositarens overvågningsansvar i forhold til tredjeparter bør ikke berøre de ansvarsområder, der påhviler UCITS'en i henhold til direktiv 2009/65/EF. |
(5) |
Depositaren bør kontrollere, om der er sammenhæng mellem antallet af udstedte andele og det modtagne tegningsprovenu. For at sikre, at betalinger fra investorer i forbindelse med tegning er modtaget, bør depositaren også sikre, at der foretages en anden afstemning mellem tegningsordrerne og tegningsprovenuet. Den samme afstemning bør foretages for så vidt angår indløsningsordrer. Depositaren bør også kontrollere, om antallet af andele på UCITS'ens konti svarer til antallet af cirkulerende andele i UCITS'ens register. Depositaren bør tilpasse sine procedurer i overensstemmelse hermed under hensyntagen til tegnings- og indløsningsstrømmen. |
(6) |
Depositaren bør træffe alle fornødne foranstaltninger for at sikre, at de relevante værdiansættelsesmetoder og -procedurer i relation til UCITS'ens aktiver gennemføres effektivt ved hjælp af stikprøvekontroller eller ved at sammenligne sammenhængen mellem ændringen i beregningen af nettoaktivværdien over tid med en given referenceværdi. Ved fastlæggelsen af sine procedurer bør depositaren have en klar forståelse af de værdiansættelsesmetoder, som UCITS'en anvender, for at kunne værdiansætte UCITS'ens aktiver. Hyppigheden af disse kontroller bør svare til hyppigheden af UCITS'ens aktivværdiansættelse. |
(7) |
Som følge af sin overvågningsforpligtelse i henhold til direktiv 2009/65/EF bør depositaren indføre en procedure for efterfølgende at kontrollere UCITS'ens overholdelse af gældende love og bestemmelser og dens bestemmelser og vedtægter. Dette bør f.eks. omfatte kontrol af, hvorvidt UCITS'ens investeringer er i overensstemmelse med dens investeringsstrategier som beskrevet i UCITS'ens bestemmelser og udbudsdokumenter, og sikring af, at UCITS'en ikke overtræder sine investeringsbegrænsninger. Depositaren bør overvåge UCITS'ens transaktioner og undersøge eventuelle usædvanlige transaktioner. Hvis der sker overskridelse af de lofter eller begrænsninger, der er fastsat i de gældende love og bestemmelser eller i UCITS'ens fondsbestemmelser og vedtægter, bør depositaren straks tilbageføre den pågældende transaktion. |
(8) |
Depositaren bør sikre, at UCITS'ens indtægter beregnes nøjagtigt i henhold til direktiv 2009/65/EF. Med henblik herpå skal depositaren sikre, at indtægtsberegningen og -fordelingen er passende og, hvis denne konstaterer en fejl, at UCITS'en træffer hensigtsmæssige afhjælpende foranstaltninger. Når depositaren har sørget for dette, bør denne kontrollere fuldstændigheden og nøjagtigheden af indtægtsfordelingen. |
(9) |
For at depositaren har et klart overblik over alle UCITS'ens ind- og udgående pengestrømme i alle tilfælde bør UCITS'en sikre, at depositaren uden unødig forsinkelse modtager nøjagtige oplysninger om alle pengestrømme, herunder fra enhver tredjepart, hos hvem der oprettes en UCITS-kontantkonto. |
(10) |
For at UCITS'ens pengestrømme kan overvåges korrekt, bør depositaren sikre, at der er procedurer til rådighed, og at de er gennemført effektivt, for i passende grad at kunne overvåge UCITS'ens pengestrømme, og at der foretages en periodisk gennemgang af disse procedurer. Depositaren bør navnlig undersøge afstemningsproceduren for at sikre, at proceduren er egnet til UCITS'en og anvendes med passende intervaller under hensyntagen til UCITS'ens art, omfang og kompleksitet. Denne procedure bør eksempelvis indebære, at hver enkelt pengestrøm, der figurerer på kontoudtogene, sammenlignes med de pengestrømme, der registreres på UCITS'ens konti. Hvis der foretages afstemning dagligt, som det er tilfældet for de fleste åbne UCITS'er, bør depositaren også gennemføre sin afstemning dagligt. Depositaren bør navnlig overvåge de uoverensstemmelser, der fremhæves i forbindelse med afstemningsprocedurerne, og de korrigerende foranstaltninger, der træffes for uden unødig forsinkelse at underrette UCITS'en om enhver uregelmæssighed, der ikke er afhjulpet, og at gennemføre en fuldstændig gennemgang af afstemningsprocedurerne. En sådan gennemgang bør foretages mindst én gang årligt. Depositaren bør også rettidigt identificere væsentlige pengestrømme og især dem, som kan være uforenelige med UCITS'ens drift, f.eks. ændringer i positioner i UCITS'ens aktiver eller tegninger og indløsninger, og denne bør med jævne mellemrum modtage kontoudtog og kontrollere overensstemmelsen mellem sine egne registreringer af likvide positioner og UCITS'ens. Depositaren skal sørge for, at registrene er ajourførte i overensstemmelse med artikel 22, stk. 5, litra b), i direktiv 2009/65/EF. |
(11) |
Depositaren skal sikre, at alle betalinger, som foretages af eller på vegne af investorer i forbindelse med tegning af kapitalandele eller andele i en UCITS, er modtaget og bogført på en eller flere kontantkonti i henhold til direktiv 2009/65/EF. UCITS'en bør derfor sørge for, at depositaren får de relevante oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge modtagelsen af investorernes betalinger korrekt. UCITS'en skal sikre, at depositaren modtager disse oplysninger uden unødig forsinkelse, når tredjeparten modtager en ordre om at indløse eller udstede andele i en UCITS. Oplysningerne bør derfor overføres ved afslutningen af hver bankdag fra den enhed, der er ansvarlig for tegning og indløsning af andele i en UCITS, til depositaren med henblik på at undgå forkert anvendelse af investorernes betalinger. |
(12) |
Depositaren bør opbevare alle UCITS'ens finansielle instrumenter, der kan registreres eller opbevares på en konto direkte eller indirekte i depositarens navn eller i navn af den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, navnlig på værdipapircentralniveau. Endvidere bør depositaren opbevare de finansielle instrumenter, der udelukkende er registreret direkte hos udstederen eller dennes agent i depositarens navn eller i navn af den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret. De finansielle instrumenter, som i henhold til gældende national lovgivning udelukkende er registreret i UCITS'ens navn hos udstederen eller dennes agent, bør ikke opbevares i depot. Alle finansielle instrumenter, der kan leveres fysisk til depositaren, bør opbevares i depot. Under forudsætning af at betingelserne for opbevaring af finansielle instrumenter er opfyldt, skal finansielle instrumenter, der stilles som sikkerhed til en tredjepart eller tilvejebringes af en tredjepart til fordel for UCITS'en, også opbevares af depositaren selv eller af en tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, så længe de er ejet af UCITS'en. |
(13) |
I forbindelse med finansielle instrumenter, der opbevares i depot, bør der til enhver tid udvises fornøden omhu og beskyttelse. Med henblik på at vurdere opbevaringsrisikoen korrekt ved udvisningen af fornøden omhu bør der opstilles klare forpligtelser for depositaren, som især bør vide, hvilke tredjeparter der indgår i opbevaringskæden, sikre, at forpligtelsen til at udvise due diligence og forpligtelsen til adskillelse er bevaret gennem hele opbevaringskæden, sikre, at denne har en passende adgangsret til regnskaber og registre hos tredjeparter, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, sikre overholdelsen af kravet om at udvise due diligence og kravet om adskillelse, dokumentere alle disse opgaver og gøre disse dokumenter tilgængelige for administrationsselskabet eller investeringsselskabet. |
(14) |
Depositaren bør til enhver tid have et komplet overblik over alle aktiver, som ikke er finansielle instrumenter, der skal opbevares i depot. Disse aktiver vil være underlagt forpligtelsen vedrørende kontrol af ejendomsret og registrering i henhold til direktiv 2009/65/EF. Eksempler på sådanne aktiver er fysiske aktiver, der ikke anses for at være finansielle instrumenter i henhold til direktiv 2009/65/EF eller ikke kunne leveres til depositaren, samt finansielle kontrakter såsom visse derivater og kontante deposita. |
(15) |
For at sikre en tilstrækkelig grad af sikkerhed for, at UCITS'en rent faktisk er ejeren af aktiverne, bør depositaren sørge for at få alle de oplysninger, som denne anser for nødvendige til at godtgøre, at UCITS'en har ejendomsretten til aktiverne. Disse oplysninger kan være en kopi af et officielt dokument, som godtgør, at UCITS'en er ejeren af aktivet, eller enhver formel og pålidelig dokumentation, som depositaren finder relevant. Om nødvendigt bør depositaren anmode om yderligere dokumentation fra UCITS'en og/eller fra en tredjepart. |
(16) |
Depositaren bør også registrere alle aktiver, for hvilke det er godtgjort, at UCITS'en har ejendomsretten. Denne kan indføre en procedure for modtagelse af oplysninger fra tredjeparter, hvor procedurer, der sikrer, at aktiverne ikke kan overføres, uden at depositaren eller den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, er blevet informeret om sådanne transaktioner. |
(17) |
Når depositaren delegerer opbevaringsfunktioner til en tredjepart i overensstemmelse med artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, skal denne gennemføre og anvende en hensigtsmæssig og dokumenteret procedure for at sikre, at den, til hvem ansvaret er overdraget, til enhver tid overholder kravene i artikel 22a, stk. 3, i nævnte direktiv. For at sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for aktiverne er det nødvendigt at fastsætte en række principper, der bør anvendes i forbindelse med delegering af opbevaringsfunktioner. |
(18) |
Disse principper bør ikke betragtes som udtømmende, hverken med hensyn til fastlæggelsen af alle detaljer om depositarens udvisning af fornøden dygtighed, fornøden omhu og due diligence, eller med hensyn til fastlæggelsen af alle de foranstaltninger, som en depositar bør træffe i forbindelse med selve disse principper. Forpligtelsen til løbende at overvåge den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, bør bestå i at kontrollere, om tredjeparten udfører alle delegerede funktioner korrekt og overholder delegeringsaftalen og alle andre lovgivningsmæssige krav såsom kravet om uafhængighed og forbud mod genanvendelse. Depositaren bør også gennemgå elementer vurderet i løbet af udvælgelses- og udpegningsprocessen og sammenligne dem med markedsudviklingen. Depositaren bør til enhver tid være i stand til på passende måde at vurdere de risici, der er forbundet med at delegere opbevaringen af aktiver til tredjeparten. Hyppigheden af gennemgangen bør tilpasses, således at den altid er i overensstemmelse med markedsvilkårene og dertil knyttede risici. Med henblik på at sikre, at depositaren kan reagere effektivt på tredjepartens eventuelle insolvens, bør denne udarbejde nødplaner, herunder den mulige udvælgelse af alternative leverandører, hvis det er relevant. Mens sådanne foranstaltninger kan mindske depositarens risiko i forbindelse med opbevaringen, mindsker de ikke forpligtelsen til at erstatte de finansielle instrumenter eller betale det tilsvarende beløb, hvis de skulle gå tabt, hvilket afhænger af, hvorvidt kravene i artikel 24 i direktiv 2009/65/EF er opfyldt. |
(19) |
For at sikre sig, at UCITS-aktiverne og UCITS'ens rettigheder er beskyttet mod en tredjeparts insolvens, skal depositaren forstå insolvenslovgivningen i det tredjeland, hvor en tredjepart er hjemmehørende, og sikre, at kontraktforholdet er eksigibelt. Før depositaren delegerer opbevaringsfunktionerne til en tredjepart, som er hjemmehørende uden for Unionen, skal denne modtage en uafhængig juridisk udtalelse om eksigibiliteten af den kontraktmæssige ordning med tredjeparten i henhold til den gældende insolvenslovgivning og retspraksis i det land, hvor tredjeparten er hjemmehørende, for at sikre, at den kontraktmæssige ordning også er eksigibel i tilfælde af tredjepartens insolvens. Depositarens pligt til at vurdere de tilsynsmæssige og retlige rammer i tredjelandet omfatter også modtagelse af den uafhængige juridiske udtalelse med en vurdering af insolvenslovgivningen og retspraksis i det tredjeland, hvor den pågældende tredjepart er hjemmehørende. Disse udtalelser kan eventuelt kombineres eller afgives for de enkelte jurisdiktioner af relevante brancheforeninger eller advokatfirmaer til fordel for flere depositarer. |
(20) |
Den kontraktmæssige ordning med den udvalgte tredjepart, til hvem opbevaringsfunktionerne er delegeret, bør indeholde en bestemmelse, som giver mulighed for ophævelse, da det er nødvendigt for depositaren at kunne ophæve kontraktforholdet, hvis lovgivningen eller retspraksis i et tredjeland ændres, således at det ikke længere er muligt at sikre beskyttelsen af UCITS-aktiverne. Depositaren skal i sådanne tilfælde underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet herom. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal underrette de kompetente myndigheder og træffe alle nødvendige foranstaltninger, som er i UCITS'ens og investorernes interesse. Underretningen af de kompetente myndigheder om den øgede depot- og insolvensrisiko for UCITS-aktiver i et tredjeland bør ikke fritage depositaren eller administrationsselskabet eller investeringsselskabet for deres opgaver og forpligtelser i henhold til direktiv 2009/65/EF. |
(21) |
Ved delegering af opbevaringsfunktioner bør depositaren sikre, at kravene i artikel 22a, stk. 3, litra c), i direktiv 2009/65/EF er opfyldt, og at depositarens UCITS-kunders aktiver holdes korrekt adskilt. Denne forpligtelse bør navnlig sikre, at UCITS-aktiverne ikke går tabt på grund af insolvens hos den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret, og at UCITS-aktiverne ikke genanvendes af tredjeparten for egen regning. Desuden bør depositaren kunne forbyde en forbigående manko i kundeaktiver, gøre brug af buffere eller indføre ordninger, der forbyder anvendelsen af en debetbalance for en kunde til at udligne en kreditbalance for en anden. Mens sådanne foranstaltninger kan mindske depositarens depotrisiko i forbindelse med delegering af opbevaringsfunktioner, ændrer de ikke ved forpligtelsen til at erstatte de finansielle instrumenter eller betale det tilsvarende beløb, hvis de skulle gå tabt, hvilket afhænger af, om kravene i direktiv 2009/65/EF er opfyldt. |
(22) |
Før og under delegeringen af opbevaringsfunktioner bør depositaren ved hjælp af forudgående kontraktmæssige ordninger og kontraktmæssige ordninger sikre, at tredjeparten træffer foranstaltninger og indfører ordninger, som sikrer, at UCITS-aktiverne beskyttes mod udlodning til eller realisering til fordel for tredjepartens kreditorer. I henhold til direktiv 2009/65/EF skal alle medlemsstaterne bringe den relevante insolvenslovgivning på linje med dette krav. Det er derfor nødvendigt, at depositaren indhenter uafhængige oplysninger om den gældende insolvenslovgivning og retspraksis i et tredjeland, hvor UCITS-aktiverne skal opbevares. |
(23) |
Depositarens ansvar i henhold til artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2009/65/EF udløses i tilfælde af tab af et finansielt instrument, der opbevares af depositaren selv eller af en tredjepart, til hvem opbevaringen er delegeret, forudsat at depositaren ikke kan bevise, at tabet skyldes en ekstern hændelse, som depositaren ikke med rimelighed kan forventes at have kontrol over, og hvis konsekvenser ville have været uundgåelige, også selv om depositaren havde truffet alle rimelige forholdsregler. Der bør skelnes mellem dette tab og et investeringstab for investorer, som skyldes et fald i værdien af aktiverne på grund af en investeringsbeslutning. |
(24) |
Depositaren er ansvarlig for tab, hvis tabet er definitivt, uden at der er nogen udsigt til at kunne tilvejebringe det finansielle aktiv. Situationer, hvor et finansielt instrument kun er midlertidigt utilgængeligt eller indefrosset, bør således ikke tælle som tab i henhold til artikel 24 i direktiv 2009/65/EF. I modsætning hertil kan der identificeres tre typer af situationer, hvor tabet bør anses for definitivt: hvis det finansielle instrument ikke længere findes eller aldrig har eksisteret, hvis det finansielle instrument eksisterer, men UCITS'en endeligt har mistet ejendomsretten til det, og hvis UCITS'en har ejendomsretten, men ikke længere kan overdrage ejendomsretten til eller skabe begrænsede ejendomsrettigheder vedrørende det finansielle instrument på et permanent grundlag. |
(25) |
Et finansielt instrument anses for ikke længere at eksistere, hvis det f.eks. er forsvundet som følge af en regnskabsfejl, der ikke kan korrigeres, eller hvis det aldrig har eksisteret, eller hvis UCITS'ens ejendomsret blev registreret på basis af forfalskede dokumenter. Situationer, hvor tabet af finansielle instrumenter forårsages af svigagtig adfærd, bør betragtes som tab. |
(26) |
Der kan ikke fastslås et tab, hvis det finansielle instrument er blevet udskiftet med eller konverteret til et andet finansielt instrument i situationer, hvor kapitalandele er annulleret og erstattet ved udstedelsen af nye kapitalandele i forbindelse med en restrukturering af selskabet. UCITS'en bør ikke anses for permanent at være frataget sin ejendomsret til det finansielle instrument, hvis den har overdraget ejendomsretten lovligt til en tredjepart. Hvis der sondres mellem den juridiske ejendomsret og den egentlige ejendomsret til aktiver, bør definitionen af tab derfor henvise til tab af den egentlige ejendomsret. |
(27) |
Kun i tilfælde af en ekstern hændelse, som depositaren ikke kan forventes at have kontrol over, og hvis konsekvenser ville have været uundgåelige, også selv om depositaren har truffet alle rimelige forholdsregler, kan depositaren undgå at blive gjort ansvarlig i henhold til artikel 24 i direktiv 2009/65/EF. Den kumulative opfyldelse af disse betingelser bør godtgøres af depositaren for at blive frigjort for ansvar, og der bør indføres en procedure til dette formål. |
(28) |
Det bør først bestemmes, hvorvidt det var en ekstern hændelse, der medførte tabet. Depositarens ansvar bør ikke blive påvirket af delegering, og derfor bør en hændelse anses for ekstern, hvis den ikke forekommer som et resultat af en handling eller undladelse, der kan tilskrives depositaren eller den tredjepart, til hvem opbevaringen af finansielle instrumenter er delegeret. Der bør således foretages en vurdering af, om hændelsen ligger uden for depositarens kontrol, ved at undersøge, om en depositar under iagttagelse af forsigtighedsprincippet med rimelighed kunne have truffet forholdsregler og dermed have undgået hændelsen. I forbindelse hermed kan både naturlige hændelser og offentlige myndigheders handlinger anses for at være eksterne hændelser, der ligger uden for rimelig kontrol. Til forskel herfra kan et tab forårsaget af manglende anvendelse af adskillelseskravene i artikel 21, stk. 11, litra d), nr. iii), i direktiv 2009/65/EF eller tabet af aktiver som følge af en afbrydelse i tredjepartens aktiviteter i forbindelse med dennes insolvens ikke anses for at være eksterne hændelser, der ligger uden for rimelig kontrol. |
(29) |
Endelig bør depositaren bevise, at tabet var uundgåeligt, også selv om depositaren havde truffet alle rimelige forholdsregler. I den sammenhæng bør depositaren informere administrationsselskabet eller investeringsselskabet og træffe relevante foranstaltninger afhængigt af omstændighederne. I en situation, hvor depositaren eksempelvis mener, at den eneste hensigtsmæssige foranstaltning er at afhænde de finansielle instrumenter, bør depositaren på behørig vis informere administrationsselskabet eller investeringsselskabet herom, som derefter giver depositaren skriftlig besked om, hvorvidt denne skal beholde de finansielle instrumenter eller afhænde dem. Enhver besked til depositaren om at beholde aktiverne bør straks rapporteres til UCITS'ens investorer. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet bør tage behørigt hensyn til depositarens anbefalinger. Hvis depositaren stadig er bekymret over, at standarden for investorbeskyttelse ikke er tilstrækkelig til trods for gentagne advarsler, bør denne afhængigt af omstændighederne overveje eventuelle yderligere foranstaltninger, f.eks. ophævelse af aftalen, under forudsætning af at UCITS'en får tid til at finde en anden depositar i overensstemmelse med den nationale lovgivning. |
(30) |
I forbindelse med foranstaltninger til investorbeskyttelse inden for depositarordningen skal der tages højde for mulige indbyrdes forbindelser mellem depositaren og administrationsselskabet eller investeringsselskabet, f.eks. som følge af fælles eller tilknyttet ledelse eller krydsejerskab af kapitalandele. Disse indbyrdes forbindelser kunne, hvis og i det omfang de er tilladt i henhold til national lovgivning, give anledning til interessekonflikter i form af risiko for svig (manglende indberetning af uregelmæssigheder til de kompetente myndigheder for at undgå et dårligt omdømme), risiko for så vidt angår sagsanlæg (utilbøjelighed til eller undladelse af at træffe retlige foranstaltninger mod depositaren), forudindtagethed ved udvælgelse (valget af depositar ikke baseret på kvalitet og pris), risiko for insolvens (lavere standarder ved adskillelse af aktiver eller hensyn til depositarens solvens) eller risiko vedrørende eksponering over for en enkelt koncern (koncerninterne investeringer). |
(31) |
Den operationelle uafhængighed, som administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren har, herunder i situationer, hvor opbevaringsfunktionerne er delegeret, er en yderligere sikkerhedsforanstaltning, som tilvejebringer investorbeskyttelse uden urimelige omkostninger ved at hæve de adfærdsmæssige standarder for enheder, som tilhører den samme koncern, eller som på anden måde er forbundne. I forbindelse med kravene om operationel uafhængighed bør der tages højde for væsentlige elementer som f.eks. identitet eller personlige forbindelser for ledere, ansatte eller personer, som varetager tilsynsfunktioner i forhold til andre enheder eller selskaber i koncernen, herunder i situationer, hvor sådanne personer er tilknyttede. |
(32) |
Hvis administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren tilhører den samme koncern, bør mindst en tredjedel af medlemmerne af de organer, der varetager tilsynsfunktionerne, eller af de ledelsesorganer, som også varetager tilsynsfunktionerne — eller to personer, alt efter hvilket antal der er mindst — være uafhængige, for at sikre en rimelig behandling. |
(33) |
For så vidt angår corporate governance bør der både tages højde for de særlige kendetegn ved det enstrengede system, hvor selskabet ledes af et enkelt selskabsorgan, som både varetager ledelses- og tilsynsfunktionerne, og ved det tostrengede system, hvor bestyrelsen eksisterer side om side med tilsynsrådet. |
(34) |
For at give de kompetente myndigheder, UCITS'er og depositarer mulighed for at tilpasse sig de nye bestemmelser i denne forordning, således at disse bestemmelser kan anvendes på en effektiv og hensigtsmæssig måde, bør datoen for denne forordnings anvendelse udskydes seks måneder i forhold til ikrafttrædelsesdatoen. |
(35) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra ekspertgruppen under Det Europæiske Værdipapirudvalg — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL 1
DEFINITIONER OG INDHOLDET AF DEN SKRIFTLIGE AFTALE
(artikel 22, stk. 2, i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) |
»forbindelse«: en situation, hvor to eller flere fysiske eller juridiske personer er knyttet til hinanden enten gennem en direkte eller indirekte besiddelse af mindst 10 % af kapitalen eller stemmerettighederne i et selskab eller en besiddelse, som giver mulighed for at udøve en betydelig indflydelse på ledelsen af det selskab, hvori der besiddes en kapitalinteresse |
b) |
»koncernforbindelse«, som er en situation, hvor to eller flere selskaber eller enheder tilhører samme koncern i den betydning, der er fastlagt i artikel 2, nr. 11), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (3), eller i henhold til internationale regnskabsstandarder, der finder anvendelse inden for Unionen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (4). |
Artikel 2
Aftale om udpegelse af en depositar
1. Aftalen om udpegelse af depositaren i henhold til artikel 22, stk. 2, i direktiv 2009/65/EF indgås mellem på den ene side depositaren og på den anden side investeringsselskabet eller administrationsselskabet for hver af de investeringsfonde, som administrationsselskabet forvalter.
2. Aftalen skal som minimum indeholde følgende elementer:
a) |
en beskrivelse af de tjenesteydelser, som depositaren skal levere, og de procedurer, der af depositaren skal fastsættes for hver aktivtype, som UCITS'en kan investere i, og som er overdraget til depositaren |
b) |
en beskrivelse af, hvordan opbevarings- og overvågningsfunktionerne skal udføres afhængigt af aktivtyperne og de geografiske områder, hvor UCITS'en planlægger at investere, herunder hvad angår opbevaringsopgaverne, landelisterne og procedurerne for tilføjelse af lande til eller fjernelse af lande fra listen. Dette skal være i overensstemmelse med oplysningerne i UCITS'ens fondsbestemmelser, vedtægter og udbudsdokumenter, for så vidt angår de aktiver, som UCITS'en kan investere i |
c) |
aftalens gyldighedsperiode og dens betingelser for ændring og ophævelse, herunder de situationer, der kan føre til aftalens ophævelse, og oplysninger om ophævelsesproceduren samt de procedurer, depositaren skal benytte til at sende alle relevante oplysninger til sin efterfølger |
d) |
fortrolighedsforpligtelserne, der gælder for parterne, i henhold til relevante love og forskrifter. Disse forpligtelser må ikke svække de kompetente myndigheders mulighed for at få adgang til de relevante dokumenter og oplysninger |
e) |
de metoder og procedurer, hvormed depositaren til administrationsselskabet eller investeringsselskabet fremsender alle relevante oplysninger, som disse har brug for for at kunne udføre deres opgaver, herunder udøvelsen af eventuelle rettigheder forbundet med aktiver, og som giver administrationsselskabet eller investeringsselskabet mulighed for at have et rettidigt og nøjagtigt overblik over UCITS'ens konti |
f) |
de metoder og procedurer, hvormed administrationsselskabet eller investeringsselskabet fremsender alle relevante oplysninger eller sikrer, at depositaren har adgang til alle de oplysninger, der er nødvendige til udførelsen af dennes opgaver, herunder procedurer, der sikrer, at depositaren modtager oplysninger fra andre parter udpeget af administrationsselskabet eller investeringsselskabet |
g) |
de procedurer, der skal følges, når der overvejes en ændring af UCITS'ens fondsbestemmelser, vedtægter eller udbudsdokumenter med oplysninger om de situationer, hvor depositaren skal informeres, eller hvor depositarens forudgående samtykke er nødvendigt for at gå videre med ændringen |
h) |
alle nødvendige oplysninger, der skal udveksles mellem investeringsselskabet eller administrationsselskabet eller en tredjepart, der handler på UCITS'ens vegne, på den ene side og depositaren på den anden side, vedrørende salg, tegning, indløsning, udstedelse, annullering og tilbagekøb af andele i UCITS'en |
i) |
alle nødvendige oplysninger, der skal udveksles mellem investeringsselskabet eller administrationsselskabet eller en tredjepart, der handler på UCITS'ens vegne, og depositaren i forbindelse med udøvelsen af depositarens opgaver |
j) |
i situationer, hvor aftaleparterne forudser udpegelse af tredjeparter til at udføre dele af deres respektive opgaver, skal der være en forpligtelse til regelmæssigt at give oplysninger om eventuelle tredjeparter, der er udpeget, og efter anmodning oplysninger om de kriterier, der er anvendt til at vælge tredjeparten, og de foranstaltninger, der tænkes anvendt til at overvåge de aktiviteter, der udføres af den valgte tredjepart |
k) |
oplysninger om aftaleparternes opgaver og ansvarsområder i forhold til kravet om at forebygge hvidvaskning af penge og bekæmpe finansiering af terrorisme |
l) |
oplysninger om alle kontantkonti oprettet i investeringsselskabets navn eller i navn af det administrationsselskab, der handler på UCITS'ens vegne, og procedurerne, der skal sikre, at depositaren informeres, når der oprettes en ny konto |
m) |
oplysninger om depositarens eskaleringsprocedurer, herunder angivelse af de personer, som depositaren skal kontakte inden for administrationsselskabet eller investeringsselskabet, når depositaren iværksætter en sådan procedure |
n) |
en forpligtelse fra depositarens side til at give meddelelse om, at adskillelsen af aktiver ikke længere er tilstrækkelig til at sikre beskyttelse mod insolvens hos en tredjepart, hvortil opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, i en bestemt jurisdiktion |
o) |
de procedurer, der sikrer, at depositaren, for så vidt angår dennes opgaver, er i stand til at undersøge administrationsselskabets eller investeringsselskabets adfærd og vurdere de modtagne oplysningers kvalitet, bl.a. ved hjælp af adgang til administrationsselskabets eller investeringsselskabets regnskaber og ved hjælp af besøg på stedet |
p) |
de procedurer, der sikrer, at administrationsselskabet eller investeringsselskabet kan vurdere depositarens resultater i forhold til dennes kontraktmæssige forpligtelser. |
Oplysningerne om metoderne og procedurerne fastsat i litra a)-p) skal beskrives i den aftale, hvori depositaren udpeges, og i enhver efterfølgende ændring af aftalen.
3. Parterne kan aftale at fremsende alle eller dele af de oplysninger, der udveksles mellem dem, elektronisk, forudsat at det sikres, at sådanne oplysninger registreres korrekt.
4. Der er ingen forpligtelse til at indgå er særskilt skriftlig aftale for hver investeringsfond, medmindre andet er fastlagt i national lovgivning.
Administrationsselskabet og depositaren kan indgå en samlet aftale vedrørende de investeringsfonde, som administreres af det administrationsselskab, som aftalen finder anvendelse på.
5. Aftalen om udpegelse af depositaren og eventulle efterfølgende aftaler skal indeholde bestemmelser om lovvalg.
KAPITEL 2
DEPOSITARFUNKTIONER, FORPLIGTELSE TIL AT UDVISE DUE DILIGENCE, FORPLIGTELSE TIL ADSKILLELSE OG INSOLVENSBESKYTTELSE
(artikel 22, stk. 3, 4 og 5, og artikel 22a, stk. 2, litra c) og litra d), i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 3
Overvågningsopgaver — generelle krav
1. På tidspunktet for udpegelsen skal depositaren vurdere de risici, der er forbundet med arten, omfanget og kompleksiteten af UCITS'ens investeringspolitik og -strategi og med administrationsselskabets eller investeringsselskabets organisation. På grundlag af denne vurdering skal depositaren planlægge overvågningsprocedurer, som er passende for UCITS'en og de aktiver, hvori den investerer, hvorefter disse procedurer gennemføres og anvendes. Procedurerne skal ajourføres løbende.
2. Under udførelsen af overvågningsopgaverne i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2009/65/EF skal depositaren foretage efterfølgende kontroller og verificeringer af de processer og procedurer, der er administrationsselskabets eller investeringsselskabets eller en udpeget tredjeparts ansvar. Depositaren skal under alle omstændigheder sikre, at der findes en passende verificerings- og afstemningsprocedure, som gennemføres og anvendes, og som kontrolleres med hyppige mellemrum. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at alle instruktioner i forbindelse med UCITS'ens aktiver og transaktioner sendes til depositaren, så denne er i stand til at udføre sin egen verificerings- eller afstemningsprocedure.
3. Depositaren skal indføre en klar og fyldestgørende eskaleringsprocedure til at afhjælpe situationer, hvor depositaren konstaterer potentielle uoverensstemmelser under udførelsen af sine overvågningsopgaver; oplysningerne herom skal stilles til rådighed for administrationsselskabets eller investeringsselskabets kompetente myndigheder efter anmodning.
4. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at depositaren ved påbegyndelsen af dennes opgaver og løbende derefter modtager alle relevante oplysninger, som er nødvendige, for at denne kan opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 22, stk. 3, i direktiv 2009/65/EF, herunder oplysninger fra tredjeparter til depositaren.
Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal navnlig sikre, at depositaren har adgang til regnskaberne og kan udføre besøg på stedet hos administrationsselskabet eller investeringsselskabet og hos enhver tjenesteyder, der er udpeget af administrationsselskabet eller investeringsselskabet, eller kan gennemgå rapporter og anerkendte eksterne certificeringer foretaget af kvalificerede uafhængige revisorer eller andre eksperter for at sikre, at de benyttede procedurer er tilstrækkelige og relevante.
Artikel 4
Opgaver i forbindelse med tegning og indløsning
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 3, litra a), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne sikrer, at administrationsselskabet eller investeringsselskabet har indført, gennemfører og anvender en egnet og konsekvent procedure til:
a) |
at afstemme tegningsordrerne med tegningsprovenuet og antallet af udstedte andele med det af UCITS'en modtagne tegningsprovenu |
b) |
at afstemme indløsningsordrerne med de udbetalte indløsningsbeløb og antallet af annullerede andele med de af UCITS'en udbetalte indløsningsbeløb |
c) |
regelmæssigt at verificere, at afstemningsproceduren er hensigtsmæssig. |
Med henblik på litra a), b) og c) skal depositaren navnlig regelmæssigt kontrollere, at der er overensstemmelse mellem det samlede antal andele på UCITS'ens konti og det samlede antal cirkulerende andele, som fremgår af UCITS'ens register.
2. Depositaren skal sikre og regelmæssigt kontrollere, at procedurerne vedrørende salg, udstedelse, tilbagekøb, indløsning og annullering af UCITS'ens andele overholder gældende national lovgivning og UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter, og verificere, at disse procedurer gennemføres effektivt.
3. Hyppigheden af depositarens kontroller skal svare til tegnings- og indløsningsstrømmen.
Artikel 5
Opgaver vedrørende værdiansættelse af andele
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 3, litra b), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne indfører procedurer til:
a) |
løbende at verificere, at der findes og anvendes passende og konsekvente procedurer til at værdiansætte UCITS'ens aktiver i overensstemmelse med gældende national lovgivning, jf. artikel 85 i direktiv 2009/65/EF, og i overensstemmelse med UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter |
b) |
at sikre, at værdiansættelsespolitikken og -procedurerne gennemføres effektivt og tages op til revision med jævne mellemrum. |
2. Depositaren skal foretage den i stk. 1 omhandlede verifikation med en hyppighed, der svarer til den hyppighed, der er fastlagt i UCITS'ens værdiansættelsespolitik, som fastsat i national lovgivning, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 85 i direktiv 2009/65/EF, og i overensstemmelse med UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter.
3. Hvis depositaren finder, at værdien af UCITS'ens andele ikke er beregnet i overensstemmelse med gældende lovgivning eller UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter, skal depositaren underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet og sikre, at der træffes rettidige afhjælpende foranstaltninger i UCITS-investorernes interesse.
Artikel 6
Opgaver vedrørende udførelsen af UCITS'ens instruktioner
En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 3, litra c), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne indfører og gennemfører som minimum:
a) |
passende procedurer til at verificere, at administrationsselskabets eller investeringsselskabets instruktioner overholder gældende love og bestemmelser samt UCITS'ens fondsbestemmelser og vedtægter |
b) |
en eskaleringsprocedure, hvis UCITS'en har overskredet et af lofterne eller en af begrænsningerne omhandlet i stk. 2. |
For så vidt angår litra a) skal depositaren navnlig overvåge, at UCITS'en overholder de investeringsbegrænsninger og gearingslofter, som gælder for UCITS'en. De i litra a) omhandlede procedurer skal stå i et rimeligt forhold til arten, omfanget og kompleksiteten af UCITS'en.
Artikel 7
Opgaver i forbindelse med den rettidige afvikling af transaktioner
1. En depositar anses for at overholde kravene i artikel 22, stk. 3, litra d), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne indfører en procedure til at afdække enhver situation, hvor en modydelse i forbindelse med transaktioner, der omfatter UCITS'ens aktiver, ikke tilsendes UCITS'en inden for sædvanlige frister, underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet herom og, hvis situationen ikke afhjælpes, anmode om tilbageføring af aktiverne fra modparten, hvor det er muligt.
2. Hvis transaktionerne ikke finder sted på et reguleret marked, skal depositaren udføre sine opgaver i henhold til stk. 1 under hensyn til betingelserne for disse transaktioner.
Artikel 8
Opgaver i forbindelse med UCITS'ens indtægtsberegning og -udlodning
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 3, litra e), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne:
a) |
sikrer, at beregningen af nettoindtægten sker i overensstemmelse med UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter og gældende national lovgivning, hver gang der skal ske indtægtsudlodning |
b) |
sikrer, at der træffes passende foranstaltninger, hvis UCITS'ens revisorer har udtrykt forbehold i årsregnskabet. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal give depositaren alle oplysninger om forbehold anført i regnskaberne |
c) |
kontrollerer fuldstændigheden og nøjagtigheden af udbytteudbetalingen, hver gang der skal ske indtægtsudlodning. |
2. Hvis depositaren finder, at indtægtsberegningen ikke er udført i overensstemmelse med gældende lovgivning eller med UCITS'ens fondsbestemmelser eller vedtægter, skal depositaren underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet og sikre, at der træffes rettidige afhjælpende foranstaltninger i UCITS-investorernes interesse.
Artikel 9
Overvågning af kontanter — generelle krav
1. Når en kontantkonto opretholdes eller oprettes hos en af de enheder, der er omhandlet i artikel 22, stk. 4, litra b), i direktiv 2009/65/EF, i investeringsselskabets navn eller i navn af det administrationsselskab, der handler på UCITS'ens vegne, skal administrationsselskabet eller investeringsselskabet sikre, at depositaren ved påbegyndelsen af sine opgaver og løbende modtager alle relevante oplysninger, som er nødvendige for at have et klart overblik over alle UCITS'ens pengestrømme, således at depositaren kan opfylde sine forpligtelser.
2. Efter udpegelsen af depositaren skal investeringsselskabet eller administrationsselskabet oplyse depositaren om alle eksisterende kontantkonti, der er åbnet i investeringsselskabets navn eller i navn af det administrationsselskab, der handler på UCITS'ens vegne.
3. Investeringsselskabet eller administrationsselskabet skal sikre, at depositaren modtager alle oplysninger vedrørende nye kontantkonti, der oprettes af investeringsselskabet eller det administrationsselskab, der handler på UCITS'ens vegne.
Artikel 10
Overvågning af UCITS'ens pengestrømme
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 4, i direktiv 2009/65/EF, hvis denne sikrer effektiv og korrekt overvågning af UCITS'ens pengestrømme og navnlig som minimum:
a) |
sikrer, at alle UCITS'ens kontanter bogføres på konti, der er oprettet enten i en centralbank eller i et kreditinstitut, der er godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (5), eller i et kreditinstitut, der er godkendt i et tredjeland, hvor kontantkonti er påkrævede med henblik på UCITS'ens drift, på betingelse af at de tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for kreditinstitutter i det pågældende tredjeland, af den kompetente myndighed i UCITS'ens hjemland anses for som minimum at svare til dem, der gælder i Unionen. |
b) |
gennemfører effektive og egnede procedurer til at afstemme alle pengestrømme og udfører disse afstemninger dagligt eller i tilfælde af ikke særligt hyppige kontantbevægelser, når sådanne pengestrømme finder sted |
c) |
gennemfører passende procedurer til ved hver bankdags afslutning at kunne identificere væsentlige pengestrømme og især sådanne, som kan være uforenelige med UCITS'ens drift |
d) |
regelmæssigt tager disse procedurers egnethed op til revision, herunder via en fuldstændig gennemgang af afstemningsproceduren mindst en gang om året, og sikrer, at kontantkonti oprettet i investeringsselskabets navn eller i navn af det administrationsselskab der handler på UCITS'ens vegne, eller i navn af den depositar, der handler på UCITS'ens vegne, er omfattet af afstemningsproceduren |
e) |
løbende overvåger resultaterne af afstemningerne og de foranstaltninger, der træffes som følge af eventuelle uoverensstemmelser, der konstateres ved hjælp af afstemningsprocedurerne, og underretter administrationsselskabet eller investeringsselskabet, hvis en uoverensstemmelse ikke er blevet afhjulpet uden unødig forsinkelse, og også de kompetente myndigheder, hvis situationen ikke kan afhjælpes |
f) |
kontrollerer, at der er overensstemmelse mellem depositarens egne registreringer af likvide positioner og UCITS'ens registreringer. |
Ved vurderingen af, hvorvidt tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for kreditinstitutter i et tredjeland, svarer til de i Unionen gældende, jf. litra a), skal de kompetente myndigheder tage hensyn til de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 107, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6).
2. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at alle instruktioner og oplysninger i forbindelse med en kontantkonto oprettet hos en tredjepart sendes til depositaren, så denne er i stand til at udføre sin egen afstemningsprocedure.
Artikel 11
Opgaver i forbindelse med betalinger ved tegning
Et administrationsselskab eller investeringsselskab skal sikre, at depositaren får oplysninger om betalinger foretaget af eller på vegne af investorer i forbindelse med tegning af andele i en UCITS ved afslutningen af hver bankdag, på hvilken investeringsselskabet eller det administrationsselskab, der handler på UCITS'ens vegne, eller en part, der handler på UCITS'ens vegne, f.eks. en overførselsagent, modtager sådanne betalinger eller en ordre fra investoren. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at depositaren modtager alle andre relevante oplysninger, som er nødvendige for at sikre, at betalingerne bogføres på kontantkonti, der er oprettet i investeringsselskabets navn eller i navn af det administrationsselskab, som handler på UCITS'ens vegne, eller i depositarens navn, i overensstemmelse med artikel 22, stk. 4, i direktiv 2009/65/EF.
Artikel 12
Finansielle instrumenter, der opbevares i depot
1. Finansielle instrumenter, der tilhører UCITS'en, og som ikke fysisk kan leveres til depositaren, skal indgå i depositarens opbevaringsopgaver, hvis alle følgende krav er opfyldt:
a) |
de er finansielle instrumenter som omhandlet i artikel 50, stk. 1, litra a)-e) og h), i direktiv 2009/65/EF eller værdipapirer, som omfatter afledte instrumenter (derivater), jf. artikel 51, stk. 3, fjerde afsnit, i direktiv 2009/65/EF |
b) |
de kan registreres eller opbevares på en depotkonto direkte eller indirekte i depositarens navn. |
2. Finansielle instrumenter, som i henhold til gældende national lovgivning kun er registreret direkte i UCITS'ens navn, hos en udsteder selv eller dennes agent, f.eks. en registrator eller en overførselsagent, må ikke opbevares i depot.
3. Finansielle instrumenter, der tilhører UCITS'en, og som fysisk kan leveres til depositaren, skal altid indgå i depositarens opbevaringsopgaver.
Artikel 13
Opbevaringsopgaver i forbindelse med aktiver, der opbevares i depot
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 5, litra a), i direktiv 2009/65/EF med hensyn til finansielle instrumenter, der skal opbevares i depot, hvis denne sikrer, at:
a) |
de finansielle instrumenter er korrekt registreret i henhold til artikel 22, stk. 5, litra a), nr. ii), i direktiv 2009/65/EF |
b) |
registre og adskilte konti føres på en måde, der sikrer, at de er korrekte og navnlig registrerer overensstemmelsen med de finansielle instrumenter og kontanter, som opbevares for UCITS'er |
c) |
der regelmæssigt foretages afstemninger mellem depositarens interne konti og registre og konti og registre hos en tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF |
d) |
der udøves fornøden omhu i forbindelse med de finansielle instrumenter, der opbevares i depot, for at sikre en høj grad af investorbeskyttelse |
e) |
alle relevante opbevaringsrisici i hele opbevaringskæden vurderes og overvåges, og at administrationsselskabet eller investeringsselskabet informeres om alle konstaterede væsentlige risici |
f) |
der er indført passende organisatoriske ordninger for mest muligt at begrænse risikoen for tab eller forringelse af de finansielle instrumenter eller af rettigheder, der er knyttet til disse finansielle instrumenter, som følge af svig, dårlig administration, utilstrækkelig registrering eller forsømmelighed |
g) |
UCITS'ens ejendomsret eller ejendomsretten tilhørende det administrationsselskab, som handler på UCITS'ens vegne, til aktiverne er verificeret. |
2. Hvis depositaren har delegeret sine opbevaringsfunktioner vedrørende aktiver, der opbevares i depot, til en tredjepart i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, er denne fortsat underlagt kravene i stk. 1, litra b)-e), i nærværende artikel. Depositaren skal også sikre, at tredjeparten opfylder kravene i stk. 1, litra b)-g), i nærværende artikel.
Artikel 14
Opbevaringsopgaver i forbindelse med kontrol af ejendomsret og registrering
1. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal, når depositaren påbegynder sine opgaver, og løbende give denne alle relevante oplysninger, som er nødvendige, for at depositaren kan opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 22, stk. 5, litra b), i direktiv 2009/65/EF, samt sikre, at depositaren modtager alle relevante oplysninger fra tredjeparter.
2. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22, stk. 5, litra b), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne som minimum:
a) |
uden unødig forsinkelse har adgang til alle relevante oplysninger, der er nødvendige for at kunne udføre opgaverne i forbindelse med kontrol af ejendomsret og registrering, herunder relevante oplysninger til depositaren fra tredjeparter |
b) |
er i besiddelse af tilstrækkelige og pålidelige oplysninger til at forvisse sig om UCITS'ens ejendomsret til aktiverne |
c) |
registrerer alle aktiver, for hvilke det er godtgjort, at UCITS'en har ejendomsretten, ved:
|
Med henblik på litra c), nr. ii), skal depositaren sikre, at denne har procedurer, så registrerede aktiver ikke kan overdrages, overføres, udveksles eller leveres, uden at depositaren eller den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, er blevet informeret om sådanne transaktioner. Depositaren skal uden unødig forsinkelse have adgang til dokumentation om hver transaktion og position fra den relevante tredjepart. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at den relevante tredjepart uden unødig forsinkelse og mindst en gang om året giver depositaren certifikater og anden dokumentation, hver gang der forekommer et salg eller køb af aktiver eller en corporate action, der fører til udstedelse af finansielle instrumenter.
3. En depositar skal sikre, at administrationsselskabet eller investeringsselskabet har og gennemfører passende procedurer til at kontrollere, at de aktiver, der erhverves af UCITS'en, registreres behørigt i UCITS'ens navn, og skal kontrollere overensstemmelsen mellem positionerne i UCITS'ens registre og de aktiver, for hvilke depositaren har godtgjort, at UCITS'en har ejendomsretten. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal sikre, at alle instruktioner og relevante oplysninger i forbindelse med UCITS'ens aktiver sendes til depositaren, så denne er i stand til at gennemføre sin egen verificerings- eller afstemningsprocedure.
4. En depositar skal indføre og gennemføre en eskaleringsprocedure til situationer, hvor der konstateres en uoverensstemmelse, herunder til underretning af administrationsselskabet eller investeringsselskabet og de kompetente myndigheder, hvis situationen ikke kan afhjælpes.
Artikel 15
Due diligence
1. En depositar anses for at opfylde kravene i artikel 22a, stk. 2, litra c), i direktiv 2009/65/EF, hvis denne gennemfører og anvender en passende dokumenteret due diligence-procedure vedrørende udvælgelse og løbende overvågning af den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner skal delegeres eller er delegeret, jf. artikel 22a i nævnte direktiv. Denne procedure skal tages op til revision med regelmæssige mellemrum og mindst en gang om året.
2. Depositaren skal ved udvælgelsen og udpegelsen af en tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner skal delegeres i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, udvise passende dygtighed og due diligence for at sikre, at overdragelse af finansielle instrumenter til denne tredjepart tilvejebringer tilstrækkelig beskyttelse. Depositaren skal som minimum:
a) |
vurdere de tilsynsmæssige og retlige rammer, herunder risikoen forbundet med landet, depotrisikoen og eksigibiliteten af den aftale, der indgås med den pågældende tredjepart. Denne vurdering skal især sætte depositaren i stand til at tage stilling til konsekvenserne af tredjepartens potentielle insolvens for UCITS'ens aktiver og rettigheder. |
b) |
når tredjeparten er hjemmehørende i et tredjeland, sikre, at den i litra a) omhandlede vurdering af eksigibiliteten af de kontraktlige bestemmelser er baseret på juridisk rådgivning fra en fysisk eller juridisk person, der er uafhængig af depositaren eller den pågældende tredjepart |
c) |
vurdere, hvorvidt tredjepartens praksis, procedurer og interne kontroller er tilstrækkelige til at sikre, at UCITS'ens aktiver er underlagt en høj grad af omhu og beskyttelse |
d) |
vurdere, hvorvidt tredjepartens finansielle styrke og omdømme svarer til de delegerede opgaver. Denne vurdering skal baseres på oplysninger fra den potentielle tredjepart samt andre data og oplysninger |
e) |
sikre, at tredjeparten operationelt og teknologisk er i stand til at udføre de delegerede opbevaringsopgaver med en høj grad af beskyttelse og sikkerhed. |
3. Depositaren skal udvise passende dygtighed og due diligence ved den regelmæssige kontrol og løbende overvågning for at sikre, at tredjeparten fortsat opfylder de i stk. 2 nævnte kriterier og betingelserne fastsat i artikel 22a, stk. 3, litra a)-e), i direktiv 2009/65/EF, og skal som minimum:
a) |
overvåge tredjepartens varetagelse og overholdelse af depositarens standarder |
b) |
sikre, at tredjeparten udviser en høj grad af omhu, forsigtighed og hurtighed ved udførelsen af sine opbevaringsopgaver, og især at tredjeparten effektivt holder de finansielle instrumenter adskilt i overensstemmelse med kravene i artikel 16 i denne forordning |
c) |
kritisk vurdere opbevaringsrisiciene forbundet med beslutningen om at overdrage aktiverne til tredjeparten og uden unødig forsinkelse underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet om ændringer i disse risici. Denne vurdering skal baseres på oplysninger fra tredjeparten samt andre data og oplysninger. Under uro på markederne, eller når der konstateres en risiko, skal hyppigheden og omfanget af den kritiske vurdering øges |
d) |
overvåge overholdelsen af begrænsningerne i artikel 22, stk. 7, i direktiv 2009/65/EF |
e) |
overvåge overholdelsen af begrænsningerne i artikel 25 i direktiv 2009/65/EF og kravene i artikel 21-24 i nærværende forordning. |
4. Stk. 1, 2 og 3 finder tilsvarende anvendelse, når den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, har besluttet at videredelegere alle eller dele af sine opbevaringsfunktioner til en anden tredjepart i henhold til artikel 22a, stk. 3, tredje afsnit, i direktiv 2009/65/EF.
5. Depositaren skal udarbejde beredskabsplaner for hvert marked, hvor denne udpeger en tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner delegeres i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF. I en sådan beredskabsplan skal være nævnt en alternativ leverandør, hvis det er relevant.
6. Depositaren skal træffe foranstaltninger, herunder ophævelse af aftalen, der er i UCITS'ens og dens investorers interesse, hvis den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, ikke længere opfylde kravene i denne forordning.
7. Hvis depositaren har delegeret sine opbevaringsfunktioner i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF til en tredjepart hjemmehørende i et tredjeland, skal depositaren sikre, at aftalen med tredjeparten giver mulighed for ophævelse, under hensyn til nødvendigheden af at handle i UCITS'ens og dens investorers interesse, hvis det i den gældende insolvenslovgivning og retspraksis ikke længere anerkendes, at UCITS'ens aktiver holdes adskilt i tilfælde af tredjepartens insolvens, eller betingelserne i lovgivningen eller retspraksis ikke længere er opfyldt.
8. Hvis det i den gældende insolvenslovgivning og retspraksis ikke længere anerkendes, at UCITS'ens aktiver holdes adskilt i tilfælde af insolvens hos den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, eller ikke længere sikres, at aktiverne tilhørende depositarens UCITS-kunder ikke indgår i tredjepartens bo i tilfælde af insolvens og ikke kan udloddes til eller realiseres til fordel for den tredjeparts kreditorer, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, skal depositaren straks underrette administrationsselskabet eller investeringsselskabet.
9. Efter modtagelsen af de i stk. 8 omhandlede oplysninger skal administrationsselskabet eller investeringsselskabet straks underrette sin kompetente myndighed herom og træffe alle nødvendige foranstaltninger vedrørende de pågældende aktiver tilhørende UCITS'en, herunder afhændelse af aktiverne, under hensyn til nødvendigheden af at handle i UCITS'ens og dens investorers interesse.
Artikel 16
Forpligtelse til adskillelse
1. Hvis opbevaringsfunktionerne helt eller delvis er delegeret til en tredjepart, skal depositaren sikre, at den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktionerne er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, handler i overensstemmelse med forpligtelsen til adskillelse fastsat i artikel 22a, stk. 3, litra c), i direktiv 2009/65/EF, ved at kontrollere, at tredjeparten:
a) |
fører alle registre og regnskaber, der er nødvendige for at sætte depositaren i stand til når som helst og uden forsinkelse at skelne mellem depositarens UCITS-kunders aktiver og egne aktiver, andre kunders aktiver, aktiver, som depositaren besidder for egen regning, og aktiver, der opbevares for depositarens kunder, som ikke er UCITS'er |
b) |
fører registre og regnskaber på en måde, som sikrer deres nøjagtighed og navnlig deres overensstemmelse med de aktiver, der opbevares for depositarens kunder |
c) |
regelmæssigt foretager afstemning mellem depositarens interne konti og registre og interne konti og registre hos den tredjepart, til hvem depositaren har videredelegeret opbevaringsfunktioner i henhold til artikel 22a, stk. 3, tredje afsnit, i direktiv 2009/65/EF |
d) |
indfører passende organisatoriske ordninger for mest muligt at begrænse risikoen for tab eller forringelse af de finansielle instrumenter eller af rettigheder, der er knyttet til disse finansielle instrumenter, som følge af misbrug af de finansielle instrumenter, svig, dårlig administration, utilstrækkelig registrering eller forsømmelighed |
e) |
har UCITS'ens kontanter på en konto eller på konti i en centralbank i et tredjeland eller et kreditinstitut, der er godkendt i et tredjeland, på betingelse af at de tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for kreditinstitutter i det pågældende tredjeland, af den kompetente myndighed i UCITS'ens hjemland anses for som minimum at svare til dem, der gælder i Unionen, jf. artikel 22, stk. 4, litra c), i direktiv 2009/65/EF. |
2. Stk. 1 finder tilsvarende anvendelse, når den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, har besluttet at videredelegere alle eller dele af sine opbevaringsfunktioner til en anden tredjepart i henhold til artikel 22a, stk. 3, tredje afsnit, i direktiv 2009/65/EF.
Artikel 17
Insolvensbeskyttelse af UCITS-aktiver i forbindelse med delegering af opbevaringsfunktioner
1. En depositar skal sikre, at en tredjepart, der er hjemmehørende i et tredjeland, og til hvem opbevaringsfunktioner skal delegeres eller er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at en UCITS' aktiver, der opbevares i depot af tredjeparten, i tilfælde af tredjepartens insolvens, ikke kan udloddes til eller realiseres til fordel for tredjepartens kreditorer.
2. Depositaren skal sikre, at tredjeparten træffer følgende foranstaltninger:
a) |
indhenter juridisk rådgivning fra en uafhængig fysisk eller juridisk person, der bekræfter, at det i den gældende insolvenslovgivning anerkendes, at aktiver tilhørende depositarens UCITS-kunder holdes adskilt fra depositarens egne aktiver og fra depositarens øvrige kunders aktiver, fra aktiver, som depositaren besidder for egen regning, og fra aktiver, der opbevares for de af depositarens kunder, der ikke er UCITS'er, jf. artikel 16 i nærværende forordning, og at aktiverne tilhørende depositarens UCITS-kunder ikke indgår i tredjepartens bo i tilfælde af insolvens og ikke kan udloddes til eller realiseres til fordel for den tredjeparts kreditorer, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF |
b) |
sikrer, at betingelserne i den gældende insolvenslovgivning og retspraksis i det pågældende tredjeland, i henhold til hvilke det anerkendes, at aktiverne tilhørende depositarens UCITS-kunder holdes adskilt og ikke kan udloddes til eller realiseres til fordel for kreditorer, jf. litra a), er opfyldt, ved indgåelsen af aftalen om delegering med depositaren samt løbende i hele delegeringens varighed |
c) |
straks underretter depositaren, hvis en eller flere af de i litra b) omhandlede betingelser ikke længere er opfyldt |
d) |
fører nøjagtige og ajourførte registre og regnskaber over UCITS'ens aktiver, på grundlag af hvilke depositaren til enhver tid nøjagtigt kan fastslå arten og placeringen af disse aktiver, og hvem der har ejendomsret til dem |
e) |
regelmæssigt, og under alle omstændigheder hver gang der sker en ændring, forsyner depositaren med en oversigt over de aktiver, der tilhører depositarens UCITS-kunder |
f) |
underretter depositaren om ændringer i den gældende insolvenslovgivning og dens praktiske anvendelse. |
3. Hvis depositaren har delegeret sine opbevaringsfunktioner i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF til en tredjepart hjemmehørende i Unionen, skal den pågældende tredjepart regelmæssigt, og under alle omstændigheder hver gang der sker en ændring, forsyne depositaren med en oversigt over de aktiver, der tilhører depositarens UCITS-kunder.
4. Depositaren skal sikre, at de opgaver, der er omhandlet i stk. 1 og 2, finder tilsvarende anvendelse, når den tredjepart, til hvem opbevaringsfunktioner er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, har besluttet at videredelegere alle eller dele af sine opbevaringsfunktioner til en anden tredjepart i henhold til artikel 22a, stk. 3, tredje afsnit, i direktiv 2009/65/EF.
KAPITEL 3
TAB AF FINANSIELLE INSTRUMENTER OG ANSVARSFRIGØRELSE
(artikel 24, stk. 1, i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 18
Tab af finansielle instrumenter opbevaret i depot
1. Tab af finansielle instrumenter opbevaret i depot, jf. artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2009/65/EF, anses for at have fundet sted, hvis en eller flere af følgende betingelser er opfyldt i forbindelse med et finansielt instrument opbevaret i depot af depositaren eller af en tredjepart, til hvem opbevaringen af finansielle instrumenter er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF:
a) |
UCITS'ens erklærede ejendomsret er påvist ikke at være gyldig, fordi den enten er ophørt med at eksistere eller aldrig har eksisteret |
b) |
UCITS'en er definitivt blevet frataget sin ejendomsret til det finansielle instrument |
c) |
UCITS'en er definitivt ude af stand til direkte eller indirekte at afhænde det finansielle instrument. |
2. Administrationsselskabets eller investeringsselskabets konstatering af tabet af et finansielt instrument skal følge en dokumenteret procedure, som er fuldt tilgængelig for de kompetente myndigheder. Når et tab er konstateret, skal det omgående meddeles til investorerne på et varigt medium.
3. Finansielle instrumenter opbevaret i depot betragtes ikke som tabte, jf. artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2009/65/EF, hvis en UCITS endeligt er frataget sin ejendomsret med hensyn til et bestemt instrument, men dette instrument er erstattet af eller konverteret til et andet finansielt instrument eller andre finansielle instrumenter.
4. I tilfælde af insolvens hos den tredjepart, til hvem opbevaring af finansielle instrumenter er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, skal tabet af finansielle instrumenter opbevaret i depot fastslås af administrationsselskabet eller investeringsselskabet, så snart en af betingelserne anført i stk. 1 med sikkerhed er opfyldt.
Det skal senest ved afslutningen af insolvensbehandlingen fastslås med sikkerhed, om nogen af betingelserne fastsat i stk. 1 er opfyldt. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren skal omhyggeligt overvåge insolvensbehandlingen for at fastslå, hvorvidt alle eller nogle af de finansielle instrumenter, der er overdraget til den tredjepart, til hvem opbevaringen af finansielle instrumenter er delegeret i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF, i realiteten er tabt.
5. Tabet af finansielle instrumenter opbevaret i depot skal fastslås, uanset om betingelserne anført i stk. 1 er resultatet af svig, forsømmelighed eller anden tilsigtet eller utilsigtet adfærd.
Artikel 19
Ansvarsfrigørelse
1. Depositarens ansvar som omhandlet i artikel 24, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2009/65/EF udløses ikke, hvis depositaren kan bevise, at alle følgende betingelser er opfyldt:
a) |
den hændelse, der medførte tabet, er ikke resultatet af en handling eller undladelse fra depositarens side eller fra den tredjeparts side, til hvem opbevaringen af finansielle instrumenter er delegeret i henhold til artikel 22, stk. 5, litra a), i direktiv 2009/65/EF |
b) |
depositaren kunne ikke med rimelighed have forhindret forekomsten af den hændelse, der medførte tabet, trods indførelsen af alle forholdsregler, der påhviler en omhyggelig depositar som afspejlet i branchens almindelige praksis |
c) |
depositaren kunne ikke have forhindret tabet trods stringente og omfattende due diligence-procedurer som dokumenteret ved:
|
2. De i stk. 1, litra a) og b), omhandlede krav kan anses som opfyldt under følgende omstændigheder:
a) |
naturlige hændelser, som er uden for menneskelig kontrol og indflydelse |
b) |
nye love, anordninger, beslutninger, bekendtgørelser eller andre bestemmelser vedtaget af en regering eller et statsligt organ, herunder enhver domstol, som har indflydelse på de finansielle instrumenter opbevaret i depot |
c) |
krig, oprør og andre alvorlige omvæltninger. |
3. De i stk. 1, litra a) og b), omhandlede krav betragtes ikke som opfyldt i tilfælde såsom bogføringsfejl, operationelt svigt, svig, manglende anvendelse af kravene om adskillelse hos depositaren eller hos en tredjepart, til hvem opbevaring af finansielle instrumenter opbevaret i depot i henhold til artikel 22, stk. 5, litra a), i direktiv 2009/65/EF er delegeret.
KAPITEL 4
UAFHÆNGIGHEDSKRAV OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
(artikel 25 i direktiv 2009/65/EF)
Artikel 20
Ledelsesorgan
I dette kapitel forstås ved »administrationsselskabets ledelsesorgan« administrationsselskabets ledelsesorgan eller investeringsselskabets ledelsesorgan.
Artikel 21
Fælles ledelse
Administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren skal til enhver tid opfylde samtlige følgende krav:
a) |
ingen person må på samme tid være både medlem af administrationsselskabets ledelsesorgan og medlem af depositarens ledelsesorgan |
b) |
ingen person må på samme tid være både medlem af administrationsselskabets ledelsesorgan og ansat hos depositaren |
c) |
ingen person må på samme tid være både medlem af depositarens ledelsesorgan og ansat hos administrationsselskabet eller investeringsselskabet |
d) |
hvis administrationsselskabets ledelsesorgan ikke varetager tilsynsfunktionerne i selskabet, må ikke over en tredjedel af medlemmerne af det organ, der varetager tilsynsfunktionerne, være medlemmer, der samtidig er medlemmer af depositarens ledelsesorgan, depositarens organ til varetagelse af tilsynsfunktionerne eller ansat hos depositaren |
e) |
hvis depositarens ledelsesorgan ikke varetager tilsynsfunktionerne hos depositaren, må ikke over en tredjedel af medlemmerne af det organ, der varetager tilsynsfunktionerne, være medlemmer, der samtidig er medlemmer af administrationsselskabets ledelsesorgan, administrationsselskabets eller investeringsselskabets organ til varetagelse af tilsynsfunktionerne eller ansat hos administrationsselskabet eller investeringsselskabet. |
Artikel 22
Udpegelse af en depositar og delegering af opbevaringsfunktioner
1. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal have en beslutningsprocedure til udvælgelse og udpegelse af depositaren; denne procedure skal være baseret på objektive og på forhånd fastsatte kriterier og udelukkende være i UCITS'ens og UCITS-investorernes interesse.
2. Hvis administrationsselskabet eller investeringsselskabet udpeger en depositar, til hvem det har en forbindelse eller en koncernforbindelse, skal det opbevare dokumentation for følgende:
a) |
en vurdering med en sammenligning af fordelene ved at udpege en depositar med en forbindelse eller en koncernforbindelse med fordelene ved at udpege en depositar, der ikke har nogen forbindelse eller koncernforbindelse med administrationsselskabet eller investeringsselskabet, idet der tages hensyn til som minimum omkostningerne, ekspertisen, den finansielle formåen og kvaliteten af de leverede tjenesteydelser i forbindelse med alle vurderede depositarer |
b) |
en rapport, baseret på den i litra a) omhandlede vurdering, der beskriver, hvordan udpegelsen opfylder de i stk. 1 omhandlede objektive og på forhånd fastsatte kriterier, og hvordan den udelukkende er i UCITS'ens og UCITS-investorernes interesse. |
3. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal over for den kompetente myndighed i UCITS'ens hjemland dokumentere, at det er tilfreds med udpegelsen af depositaren, og at udpegelsen udelukkende er UCITS'ens og UCITS-investorernes interesse. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal stille den i stk. 1 omhandlede dokumentation til rådighed for den kompetente myndighed i UCITS'ens hjemland.
4. Administrationsselskabet eller investeringsselskabet skal efter anmodning over for UCITS-investorerne kunne begrunde valget af depositar.
5. Depositaren skal have en beslutningsprocedure til udvælgelse af tredjeparter, til hvem depositaren kan delegere opbevaringsfunktioner i henhold til artikel 22a i direktiv 2009/65/EF; denne procedure skal være baseret på objektive og på forhånd fastsatte kriterier og udelukkende være i UCITS'ens og UCITS-investorernes interesse.
Artikel 23
Interessekonflikter
Hvis der er en forbindelse eller en koncernforbindelse mellem dem, skal administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren indføre politikker og procedurer, der sikrer, at de:
a) |
identificerer alle interessekonflikter, der opstår som følge af den pågældende forbindelse |
b) |
træffer alle rimelige foranstaltninger til at undgå sådanne interessekonflikter. |
Hvis en interessekonflikt som omhandlet i stk. 1 ikke kan undgås, skal administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren forvalte, overvåge og offentliggøre denne interessekonflikt for at forebygge negative konsekvenser for UCITS'ens og UCITS-investorernes interesser.
Artikel 24
Ledelsesorganers og tilsynsfunktioners uafhængighed
1. Hvis der er en koncernforbindelse mellem dem, skal administrationsselskabet eller investeringsselskabet og depositaren sikre, at:
a) |
hvis administrationsselskabets ledelsesorgan og depositarens ledelsesorgan også varetager tilsynsfunktionerne i de respektive selskaber, mindst en tredjedel af medlemmerne af administrationsselskabets ledelsesorgan og af depositarens ledelsesorgan — eller to personer, alt efter hvilket antal der er mindst — er uafhængige |
b) |
hvis administrationsselskabets ledelsesorgan og depositarens ledelsesorgan ikke varetager tilsynsfunktionerne i de respektive selskaber, mindst en tredjedel af medlemmerne af det organ i administrationsselskabet og hos depositaren, der varetager tilsynsfunktionerne — eller to personer, alt efter hvilket antal der er mindst — er uafhængige. |
2. Ved anvendelsen af stk. 1 anses medlemmer af administrationsselskabets ledelsesorgan, medlemmer af depositarens ledelsesorgan eller medlemmer af det organ i ovennævnte selskaber, der varetager tilsynsfunktionen, for at være uafhængige, hvis de hverken er medlemmer af ledelsesorganet eller det organ, der varetager tilsynsfunktionen, eller er ansat hos nogen af de andre selskaber, mellem hvilke der består en koncernforbindelse, og ikke har nogen forretningsmæssig, familiemæssig eller anden forbindelse med administrationsselskabet eller investeringsselskabet, depositaren eller et andet selskab i koncernen, som giver anledning til en interessekonflikt, der kan svække deres dømmekraft.
Artikel 25
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 13. oktober 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2015.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 302 af 17.11.2009, s. 32.
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/91/EU af 23. juli 2014 om ændring af direktiv 2009/65/EF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) for så vidt angår depositarfunktioner, aflønningspolitik og sanktioner (EUT L 257 af 28.8.2014, s. 186).
(3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).
(4) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (EFT L 243 af 11.9.2002, s. 1).
(5) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).
(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/31 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2016/439
af 23. marts 2016
om ændring af bilag IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår Cydia pomonella Granulovirus (CpGV), calciumcarbid, kaliumiodid, natriumhydrogencarbonat, rescalure samt Beauveria bassiana stamme ATCC 74040 og Beauveria bassiana stamme GHA
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 5, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
For Cydia pomonella Granulovirus (CpGV), calciumcarbid, natriumhydrogencarbonat, rescalure, Beauveria bassiana stamme ATCC 74040 og Beauveria bassiana stamme GHA er der ikke fastsat specifikke maksimalgrænseværdier. Standardværdien på 0,01 mg/kg, der er fastsat i artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005, finder anvendelse, eftersom disse stoffer ikke var opført i bilag IV til samme forordning. Kaliumiodid er opført i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(2) |
For så vidt angår Cydia pomonella Granulovirus (CpGV) konkluderede Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (2) (»autoriteten«), at disse virus ikke er patogene for mennesker, og at de ikke vil producere nogen toksiner. Stoffet bør derfor opføres i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(3) |
Hvad angår calciumcarbid konkluderede autoriteten (3), at dette stof ikke indgår i fødevarekæden. Stoffet bør derfor opføres i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(4) |
Kaliumiodid er et mineral, der kan anvendes ved fremstillingen af kosttilskud i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF (4). På baggrund af dette bør fodnoten om krav om en vurdering af stoffet i henhold til artikel 12 forordning (EF) nr. 396/2005, udgå. |
(5) |
Natriumhydrogencarbonat godkendes som basisstof i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (5). I lyset af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2069 (6) finder Kommissionen, at det pågældende stof bør opføres i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(6) |
For så vidt angår rescalure konkluderede autoriteten (7), at dette stof bør opføres i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(7) |
For så vidt angår Beauveria bassiana stamme ATCC 74040 og Beauveria bassiana stamme GHA (8) kunne autoriteten ikke tage stilling til vurderingen af risikoen for forbrugerne via kosten, da der manglede oplysninger, og da det var nødvendigt, at de ansvarlige for risikostyringen gjorde sig yderligere overvejelser. Disse yderligere overvejelser blev afspejlet i de respektive vurderingsrapporter (9) (10), hvori det konkluderes, at risikoen for mennesker ved metabolitter fra disse stoffer er ubetydelig. I lyset af disse konklusioner finder Kommissionen, at stofferne bør opføres i bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005. |
(8) |
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
(9) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1.
(2) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance Cydia pomonellagranulovirus. EFSA Journal 2012;10(4):2655. [40 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2655.
(3) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance calcium carbide. EFSA Journal 2011;9(10):2419. [48 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2011.2419.
(4) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/46/EF af 10. juni 2002 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om kosttilskud (EFT L 183 af 12.7.2002, s. 51).
(5) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1).
(6) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/2069 af 17. november 2015 om godkendelse af basisstoffet natriumhydrogencarbonat, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT L 301 af 18.11.2015, s. 42).
(7) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, 2015. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance rescalure. EFSA Journal 2015;13(2):4031, 40 pp.
(8) Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, 2013. Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substances Beauveria bassiana strains ATCC-74040 and GHA. EFSA Journal 2013;11(1):3031. 44 pp.
(9) Vurderingsrapport om aktivstoffet Beauveria bassiana stamme ATCC 74040, som blev færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed på dets møde den 11. juli 2008 med henblik på optagelse af Beauveria bassiana stamme ATCC 74040 i bilag I til direktiv 91/414/EØF. SANCO/1546/08 — rev. 5, af 11. juli 2014.
(10) Vurderingsrapport om aktivstoffet Beauveria bassiana stamme GHA, som blev færdigbehandlet i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed på dets møde den 11. juli 2008 med henblik på optagelse af Beauveria bassiana stamme GHA i bilag I til direktiv 91/414/EØF. SANCO/1547/08 — rev. 5, af 11. juli 2014.
BILAG
I bilag IV til forordning (EF) nr. 396/2005 foretages følgende ændringer:
1) |
Linjerne »Cydia pomonella Granulovirus (CpGV)«, »calciumcarbid«, »natriumhydrogencarbonat«, »rescalure«, »Beauveria bassiana stamme ATCC 74040« og »Beauveria bassiana stamme GHA« indsættes i alfabetisk rækkefølge. |
2) |
Henvisningen til fodnote 1 efter linjen »Kaliumiodid« udgår. |
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/34 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2016/440
af 23. marts 2016
om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for atrazin i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 17 og artikel 49, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Der er i bilag II og i del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af atrazin. |
(2) |
Alle eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder atrazin, er blevet kaldt tilbage. Maksimalgrænseværdierne for dette aktivstof i bilag II og III bør derfor udgå i henhold til artikel 17 i forordning (EF) nr. 396/2005. |
(3) |
Kommissionen anmodede i henhold til artikel 43 i forordning (EF) nr. 396/2005 Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) om en videnskabelig udtalelse om de midlertidige maksimalgrænseværdier fastsat for korn efter en anmodning om importtolerance fra Argentina. Autoriteten konkluderede (2) på baggrund af restkoncentrationstest indsendt af ansøgeren, der støttede anvendelsen af atrazin i overensstemmelse med god landbrugspraksis i Argentina, at maksimalgrænseværdierne for atrazin i korn burde sænkes til 0,05 mg/kg. Dette niveau svarer til den gældende relevante bestemmelsesgrænseværdi for atrazin i vegetabilske produkter. De foreslåede maksimalgrænseværdier udgør ikke nogen sundhedsrisiko for de europæiske forbrugere. |
(4) |
Unionens handelspartnere er gennem Verdenshandelsorganisationen blevet hørt om de nye maksimalgrænseværdier, og deres bemærkninger er taget i betragtning. |
(5) |
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres. |
(6) |
For at gøre det muligt, at produkter kan markedsføres, forarbejdes og forbruges normalt, bør der i nærværende forordning fastsættes overgangsforanstaltninger for de produkter, der er produceret inden ændringen af maksimalgrænseværdierne ved nærværende forordning, og for hvilke der foreligger data om, at der er opretholdt et højt forbrugerbeskyttelsesniveau. |
(7) |
Før de ændrede maksimalgrænseværdier træder i kraft, bør medlemsstaterne, tredjelande og fødevarevirksomhedsledere have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, som ændringen af maksimalgrænseværdierne medfører. |
(8) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II, III og V til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 396/2005 finder stadig anvendelse i den ordlyd, den havde, før den blev ændret ved nærværende forordning, på produkter, der er produceret senest den 13. oktober 2016.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 13. oktober 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1.
(2) Reasoned opinion on the setting of a new maximum residue level for atrazine in cereals. EFSA Journal 2015;13(6):4126 (21 s.).
BILAG
I bilag II, III og V til forordning (EF) nr. 396/2005 foretages følgende ændringer:
1) |
Kolonnen vedrørende atrazin i bilag II udgår. |
2) |
I del B i bilag III udgår kolonnen for atrazin. |
3) |
I bilag V tilføjes følgende kolonne vedrørende atrazin: »Pesticidrester og maksimalgrænseværdier (mg/kg)
|
(*) Angiver bestemmelsesgrænseværdien.
(1) Bilag I indeholder en fuldstændig liste over vegetabilske og animalske produkter, som der er fastsat maksimalgrænseværdier for.
(F) |
= |
Fedtopløselig« |
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/47 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2016/441
af 23. marts 2016
om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af steviolglycosider (E 960) som sødestof i sennep
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 (1) af 16. december 2008 om fødevaretilsætningsstoffer, særlig artikel 10, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
I bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 er der fastlagt en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendelsesbetingelser. |
(2) |
Denne liste kan opdateres i overensstemmelse med den fælles procedure, jf. artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1331/2008 (2), enten på Kommissionens initiativ eller som følge af en ansøgning. |
(3) |
Den 23. januar 2015 blev der indgivet en ansøgning om tilladelse til at anvende steviolglycosider (E 960) som sødestof i sennep. Medlemsstaterne fik efterfølgende adgang til ansøgningen i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EF) nr. 1331/2008. |
(4) |
Steviolglycosider er kaloriefrie, sødt smagende indholdsstoffer, som kan anvendes som erstatning for saccharose i sennepsproduktion, hvilket gør det muligt at forlænge senneppens holdbarhed og mikrobiologiske stabilitet (en reduktion af sukkerindholdet hindrer gæringsprocessen, for hvilken sukker er et substrat), samtidig med at produktets efterspurgte organoleptiske egenskaber bevares. Hvis steviolglycosider tillades i sennep, vil det være muligt at udvide udvalget af dette produkt med et produkt, der indeholder et andet sødestof end dem, som hidtil har været anvendt, og med en smule anderledes smagsmæssige egenskaber. |
(5) |
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) har evalueret sikkerheden ved steviolglycosider, der er udvundet af bladene af planten Stevia rebaudiana Bertoni, som sødestof og afgav udtalelse herom den 14. april 2010 (3). Autoriteten fastsatte et acceptabelt dagligt indtag (ADI) for steviolglycosider, udtrykt som steviol-ækvivalenter, på 4 mg/kg kropsvægt pr. dag. |
(6) |
Hvis dette sødestof tillades i sennep med 120 mg/kg (som steviol-ækvivalenter), ville det medføre en stigning i indtaget af E 960 inden for følgende grænser: mellem 0 og op til 0,133 % af ADI, når der er tale om gennemsnitsforbrug, og mellem 0 og op til 1,143 % af ADI, når der er tale om højt forbrug. Dette anses for at være en yderligere ubetydelig eksponering af forbrugeren og giver derfor ikke anledning til sikkerhedsmæssige betænkeligheder. |
(7) |
I henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1331/2008 skal Kommissionen indhente en udtalelse fra autoriteten, inden den opdaterer EU-listen over fødevaretilsætningsstoffer i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008, undtagen hvis den pågældende opdatering ikke kan få virkninger for menneskers sundhed. Eftersom tilladelsen til at anvende steviolglycosider (E 960) som sødestof i sennep udgør en opdatering af nævnte liste, som ikke kan få virkninger for menneskers sundhed, er det ikke nødvendigt at anmode om en udtalelse fra autoriteten. |
(8) |
Anvendelsen af steviolglycosider (E 960) som tilsat sødestof i sennep (fødevarekategori 12.4) med en maksimumsgrænse på 120 mg/kg bør derfor tillades. |
(9) |
Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 bør derfor ændres. |
(10) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16.
(2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1331/2008 af 16. december 2008 om en fælles godkendelsesprocedure for fødevaretilsætningsstoffer, fødevareenzymer og fødevarearomaer (EUT L 354 af 31.12.2008, s. 1).
(3) EFSA Journal 2010;8(4):1537.
BILAG
I del E i bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 foretages følgende ændringer:
1) |
I fødevarekategori 12.4 »Sennep« indsættes følgende oplysninger efter E 959:
|
2) |
Følgende fodnote indsættes:
|
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/49 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/442
af 23. marts 2016
om gennemførelse af forordning (EU) nr. 170/2013 om overgangsforanstaltninger for sukker som følge af Kroatiens tiltrædelse
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Kroatiens tiltrædelse,
under henvisning til akten vedrørende Kroatiens tiltrædelse (1), særlig artikel 41 og artikel 16 sammenholdt med bilag IV, afdeling 3, litra a), punkt 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 (2) fastsættes overgangsforanstaltninger for sukker som følge af Kroatiens tiltrædelse af Unionen. Kapitel II, afdeling 2, i forordningen omhandler fastsættelse og fjernelse af overskudsmængder af sukker, der forefindes i Kroatien på datoen for tiltrædelsen. Der angives navnlig tidsfrister for fastsættelsen af overskudsmængder af sukker, fjernelsen af disse og bevis for fjernelsen, der skal fremlægges af de identificerede erhvervsdrivende i Kroatien. Endvidere fastsættes de referenceperioder, der skal anvendes til beregning af de afgifter, som Kroatien skal betale, hvis overskudsmængderne ikke fjernes. |
(2) |
Ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1345/2014 (3) fastsættes overskudsmængderne af sukker, som blev oplagret i Kroatien forud for landets tiltrædelse, og som skal fjernes fra EU-markedet for Kroatiens regning i overensstemmelse med tidsfristerne i gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 som ændret ved gennemførelsesforordning (EU) 2015/1407 (4). |
(3) |
Ved brev af 26. januar 2016 meddelte Kroatien Kommissionen, at landet ikke sætter spørgsmålstegn ved forpligtelsen til at fjerne de overskudsmængder af sukker, som Kommissionen har fastsat, fra markedet, men at de uforudsete proceduremæssige vanskeligheder, Kroatien har haft i forbindelse med gennemførelsen af forpligtelsen til at tvinge de involverede erhvervsdrivende til at fjerne de overskudsmængder, der førte til forlængelsen af fristen for fjernelse, ikke har kunnet løses fuldstændigt, og at der er brug for en smule ekstra tid til at løse disse vanskeligheder. Det er derfor passende at forlænge fristerne i gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 med fire måneder. |
(4) |
Gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 bør ændres. |
(5) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 foretages følgende ændringer:
1) |
I artikel 9, stk. 1, ændres »31. marts 2016« til »31. juli 2016«. |
2) |
Artikel 10 ændres således:
|
3) |
Artikel 11 ændres således:
|
4) |
Artikel 12 ændres således:
|
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 112 af 24.4.2012, s. 10.
(2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 af 25. februar 2013 om overgangsforanstaltninger for sukker som følge af Kroatiens tiltrædelse (EUT L 55 af 27.2.2013, s. 1).
(3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1345/2014 af 17. december 2014 om fastsættelse af overskudsmængderne af sukker, isoglucose og fruktose i Kroatien (EUT L 363 af 18.12.2014, s. 80).
(4) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1407 af 19. august 2015 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 170/2013 om overgangsforanstaltninger for sukker som følge af Kroatiens tiltrædelse (EUT L 219 af 20.8.2015, s. 1).
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/51 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/443
af 23. marts 2016
om ændring af bilag I til forordning (EF) nr. 669/2009 for så vidt angår listen over foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse, der skal underkastes en mere intensiv offentlig kontrol
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (1), særlig artikel 15, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 (2) er der fastsat bestemmelser om den mere intensive offentlige importkontrol af foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse, der er opført på listen i bilag I til samme forordning (i det følgende benævnt »listen«), som skal foretages på indgangsstederne til de områder, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 882/2004. |
(2) |
I henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 669/2009 skal listen revideres regelmæssigt og mindst én gang i kvartalet, idet der som minimum skal anvendes de informationskilder, der er nævnt i samme artikel. |
(3) |
I lyset af forekomsten og betydningen af nylige fødevarehændelser, som er meddelt i det hurtige varslingssystem for fødevarer og foder, de resultater af revisioner af tredjelande, som er udført af direktoratet for audit og analyse på sundheds- og fødevareområdet (under Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Fødevaresikkerhed), samt de rapporter om sendinger af foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse, som medlemsstaterne hvert kvartal forelægger Kommissionen i henhold til artikel 15 i forordning (EF) nr. 669/2009, er der indikationer på, at listen bør ændres. |
(4) |
I forbindelse med sendinger af jordnødder og produkter fremstillet heraf med oprindelse i Madagaskar, palmeolie med oprindelse i Ghana og citroner fra Tyrkiet er der ifølge de relevante informationskilder tegn på fremkomsten af nye risici, der gør det nødvendigt at indføre en mere intensiv offentlig kontrol. Der bør derfor på listen indsættes rækker vedrørende sådanne sendinger. |
(5) |
Listen bør også ændres, så varerne, for hvilke de tilgængelige informationskilder viser en generelt tilfredsstillende grad af opfyldelse af de relevante sikkerhedskrav i EU-lovgivningen, og for hvilke, det derfor ikke længere er nødvendigt med en mere intensiv offentlig kontrol, udgår af listen. Oplysningerne på listen vedrørende auberginer og karela fra Den Dominikanske Republik bør derfor udgå. |
(6) |
For at sikre sammenhæng og klarhed bør bilag I til forordning (EF) nr. 669/2009 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning. |
(7) |
Forordning (EF) nr. 669/2009 bør derfor ændres. |
(8) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I til forordning (EF) nr. 669/2009 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. april 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1.
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 669/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 for så vidt angår en mere intensiv offentlig kontrol af visse foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse og om ændring af beslutning 2006/504/EF (EUT L 194 af 25.7.2009, s. 11).
BILAG
»BILAG I
Foderstoffer og fødevarer af ikke-animalsk oprindelse, der skal underkastes en mere intensiv offentlig kontrol på det udpegede indgangssted
Foderstoffer og fødevarer (påtænkt anvendelse) |
KN-kode (1) |
Taric-underopdeling |
Oprindelsesland |
Risiko |
Hyppighed af fysisk kontrol og identitetskontrol (%) |
||||
Tørrede druer (Fødevarer) |
0806 20 |
|
Afghanistan (AF) |
Ochratoksin A |
50 |
||||
|
|
|
Australien (AU) |
Aflatoksiner |
20 |
||||
|
|
||||||||
(Fødevarer) |
|
||||||||
|
|
10 10 |
Cambodja (KH) |
50 |
|||||
|
|
|
|||||||
ex 0710 80 95 |
72 |
||||||||
(Fødevarer — friske, kølede eller frosne grøntsager) |
|
|
|||||||
Kinesisk selleri (Apium graveolens) (Fødevarer — friske eller kølede urter) |
ex 0709 40 00 |
20 |
Cambodja (KH) |
50 |
|||||
Brassica oleracea (anden spiselig Brassica, »kailankål«) (5) (Fødevarer — friske eller kølede) |
ex 0704 90 90 |
40 |
Kina (CN) |
Pesticidrester (2) |
50 |
||||
Te, også aromatiseret (Fødevarer) |
0902 |
|
Kina (CN) |
10 |
|||||
|
|
10 10 |
Den Dominikanske Republik (DO) |
20 |
|||||
|
|
|
|||||||
(Fødevarer — friske, kølede eller frosne grøntsager) |
|
20 20 |
|||||||
Jordbær (Fødevarer — friske eller kølede) |
0810 10 00 |
|
Egypten (EG) |
10 |
|||||
Peberfrugter (søde og ikke-søde) (Capsicum spp.) |
|
|
Egypten (EG) |
10 |
|||||
(Fødevarer — friske, kølede eller frosne) |
|
20 20 |
|||||||
|
|
|
Gambia (GM) |
Aflatoksiner |
50 |
||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
(Foderstoffer og fødevarer) |
|
||||||||
Palmeolie (Fødevarer) |
1511 10 90 ; |
|
Ghana (GH) |
Sudan-farvestoffer (10) |
50 |
||||
1511 90 11 ; |
|
||||||||
1511 90 19 ; |
90 |
||||||||
1511 90 99 |
|
||||||||
Sesamfrø (Fødevarer — friske eller kølede) |
1207 40 90 |
|
Indien (IN) |
Salmonella (11) |
20 |
||||
Enzymer; tilberedte enzymer (Foderstoffer og fødevarer) |
3507 |
|
Indien (IN) |
Chlorampheniol |
50 |
||||
Ærter med bælg (Fødevarer — friske eller kølede) |
ex 0708 10 00 |
40 |
Kenya (KE) |
10 |
|||||
|
|
|
Madagaskar (MG) |
Aflatoksiner |
50 |
||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
(Foderstoffer og fødevarer) |
|
||||||||
Hindbær (Fødevarer — frosne) |
0811 20 31 ; |
|
Serbien (RS) |
Norovirus |
10 |
||||
ex 0811 20 11 ; |
10 |
||||||||
ex 0811 20 19 |
10 |
||||||||
Vandmelonfrø (Egusi, Citrullus spp.) og deraf afledte produkter (Fødevarer) |
ex 1207 70 00 ; ex 1106 30 90 ; ex 2008 99 99 |
10 30 50 |
Sierra Leone (SL) |
Aflatoksiner |
50 |
||||
|
|
|
Sudan (SD) |
Aflatoksiner |
50 |
||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
(Foderstoffer og fødevarer) |
|
||||||||
Peberfrugter (ikke-søde) (Capsicum spp.) (Fødevarer — friske eller kølede) |
ex 0709 60 99 |
20 |
Thailand (TH) |
10 |
|||||
|
|
10 10 |
Thailand (TH) |
20 |
|||||
|
|
|
|||||||
ex 0710 80 95 |
72 |
||||||||
(Fødevarer — friske, kølede eller frosne grøntsager) |
|
|
|||||||
|
|
|
Tyrkiet (TR) |
Sulfitter (15) |
10 |
||||
|
|
||||||||
(Fødevarer) |
|
||||||||
Citroner (Citrus limon, Citrus limonum) (Fødevarer — friske, kølede eller tørrede) |
0805 50 10 |
|
Tyrkiet (TR) |
Pesticidrester (2) |
10 |
||||
|
|
|
Tyrkiet (TR) |
10 |
|||||
(Fødevarer — friske, kølede eller frosne grøntsager) |
|
||||||||
Vinblade (Fødevarer) |
ex 2008 99 99 |
11; 19 |
Tyrkiet (TR) |
50 |
|||||
|
|
|
De Forenede Stater (US) |
Aflatoksiner |
20 |
||||
|
|
||||||||
(Fødevarer) |
|
||||||||
|
|
|
Usbekistan (UZ) |
Sulfitter (15) |
50 |
||||
|
|
||||||||
(Fødevarer) |
|
||||||||
|
|
72 |
Vietnam (VN) |
50 |
|||||
|
|
20 75 |
|||||||
|
|
30 70 |
|||||||
|
|
40 |
|||||||
(Fødevarer — friske eller kølede urter) |
|
|
|||||||
|
|
20 |
Vietnam (VN) |
50 |
|||||
|
|
20 |
|||||||
(Fødevarer — friske eller kølede) |
|
|
|||||||
|
|
10 |
Vietnam (VN) |
20 |
|||||
(Fødevarer — friske eller kølede) |
|
(1) Når det kun kræves, at visse produkter henhørende under en KN-kode skal undersøges, og der ikke findes nogen specifik underopdeling af koden, er KN-koden markeret med »ex«.
(2) Restkoncentrationer af som minimum de pesticider angivet i kontrolprogrammet, vedtaget i henhold til artikel 29, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (EUT L 70 af 16.3.2005, s. 1), der kan analyseres efter multirestmetoder baseret på GC-MS og LC-MS (pesticider, som udelukkende skal overvåges i/på vegetabilske produkter).
(3) Rester af chlorbufam.
(4) Rester af phenthoat.
(5) Arter af Brassica oleracea L. convar. Botrytis (L) Alef var. Italica Plenck, cultivar alboglabra. Også kendt som »Kai Lan«, »Gai Lan«, »Gailan«, »Kailan« og »Chinese bare Jielan«.
(6) Rester af trifluralin.
(7) Rester af acephat, aldicarb (summen af aldicarb og sulfoxid og sulfon heraf, udtrykt som aldicarb), amitraz (amitraz, herunder metabolitter heraf indeholdende 2,4-dimethylanilin, udtrykt som amitraz), diafenthiuron, dicofol (summen af p-, p′- og o,p′-isomerer), dithiocarbamater (dithiocarbamater, udtrykt som CS2, inkl. maneb, mancozeb, metiram, propineb, thiram og ziram) og methiocarb (summen af methiocarb og methiocarbsulfoxid og -sulfon, udtrykt som methiocarb).
(8) Rester af hexaflumuron, methiocarb (summen af methiocarb og methiocarbsulfoxid og -sulfon, udtrykt som methiocarb), phenthoat og thiophanat-methyl.
(9) Rester af dicofol (summen af p-, p′- og o,p′-isomerer), dinotefuran, folpet, prochloraz (summen af prochloraz og metabolitter heraf indeholdende 2,4,6-trichlorphenol, udtrykt som prochloraz), thiophanat-methyl og triforin.
(10) I dette bilag omfatter »Sudan-farvestoffer« følgende kemiske stoffer: i) Sudan I (CAS-nr. 842-07-9) ii) Sudan II (CAS-nr. 3118-97-6) iii) Sudan III (CAS-nr. 85-86-9) (iv) Scarlet Red eller Sudan IV (CAS-nr. 85-83-6).
(11) Referencemetode EN/ISO 6579 eller en metode, der er valideret i forhold til denne referencemetode, jf. artikel 5 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2005 af 15. november 2005 om mikrobiologiske kriterier for fødevarer (EUT L 338 af 22.12.2005, s. 1)
(12) Rester af acephat og diafenthiuron.
(13) Rester af formetanat: Summen af formetanat og salte heraf, udtrykt som formetanathydrochlorid, prothiofos og triforin.
(14) Rester af acephat, dicrotophos, prothiofos, quinalphos og triforin.
(15) Referencemetoder: EN 1988-1:1998, EN 1988-2:1998 eller ISO 5522:1981.
(16) Rester af diafenthiuron, formetanat: Summen af formetanat og salte heraf, udtrykt som formetanathydrochlorid og thiophanat-methyl.
(17) Rester af dithiocarbamater (dithiocarbamater, udtrykt som CS2, inkl. maneb, mancozeb, metiram, propineb, thiram og ziram) og metrafenon.
(18) Rester af dithiocarbamater (dithiocarbamater, udtrykt som CS2, inkl. maneb, mancozeb, metiram, propineb, thiram og ziram), phenthoat og quinalphos.«
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/58 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/444
af 23. marts 2016
om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),
under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
(2) |
Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
For formanden
Jerzy PLEWA
Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
(1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
(2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
BILAG
Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
(EUR/100 kg) |
||
KN-kode |
Tredjelandskode (1) |
Fast importværdi |
0702 00 00 |
EG |
109,3 |
IL |
125,9 |
|
MA |
94,8 |
|
SN |
144,4 |
|
TR |
104,6 |
|
ZZ |
115,8 |
|
0707 00 05 |
MA |
84,0 |
TR |
146,9 |
|
ZZ |
115,5 |
|
0709 91 00 |
EG |
241,9 |
ZZ |
241,9 |
|
0709 93 10 |
MA |
53,1 |
TR |
157,3 |
|
ZZ |
105,2 |
|
0805 10 20 |
EG |
46,7 |
IL |
70,5 |
|
MA |
56,0 |
|
TN |
65,7 |
|
TR |
72,0 |
|
ZZ |
62,2 |
|
0805 50 10 |
MA |
85,8 |
TR |
88,5 |
|
ZZ |
87,2 |
|
0808 10 80 |
BR |
87,5 |
CL |
130,3 |
|
CN |
70,5 |
|
US |
132,6 |
|
ZA |
110,3 |
|
ZZ |
106,2 |
|
0808 30 90 |
AR |
113,2 |
CL |
156,8 |
|
CN |
88,2 |
|
TR |
156,4 |
|
ZA |
95,0 |
|
ZZ |
121,9 |
(1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/60 |
DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) 2016/445
af 14. marts 2016
om udøvelsen af de valgmuligheder og skøn, der gives i henhold til EU-retten (ECB/2016/4)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, artikel 6 og artikel 9, stk. 1 og 2,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (2), navnlig artikel 89, stk. 3, artikel 178, stk. 1, artikel 282, stk. 6, artikel 327, stk. 2, artikel 380, artikel 395, stk. 1, artikel 400, stk. 2, artikel 415, stk. 3, artikel 420, stk. 2, artikel 467, stk. 3, artikel 468, stk. 3, artikel 471, stk. 1, artikel 473, stk. 1, artikel 478, stk. 3, artikel 479, stk. 1 og 4, artikel 480, stk. 3, artikel 481, stk. 1 og 5, artikel 486, stk. 6 og artikel 495, stk. 1,
under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 650/2014 af 4. juni 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for formatet, strukturen, indholdsfortegnelsen og den årlige offentliggørelsesdato for de oplysninger, der skal meddeles af de kompetente myndigheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (3), navnlig artikel 2 og Bilag II,
under henvisning til Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/61 af 10. oktober 2014 om supplerende regler til forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår likviditetsdækningskrav for kreditinstitutter (4), navnlig artikel 12, stk. 3, og artikel 23, stk. 2, samt artikel 24, stk. 4 og 5,
under henvisning til den offentlige høring og analyse, som er foretaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013,
under henvisning til forslag fra Tilsynsrådet, godkendt i overensstemmelse med artikel 26, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1024/2013, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Den Europæiske Centralbank (ECB) har beføjelse til at vedtage forordninger i henhold til artikel 132 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Endvidere er ECB tillagt lovgivningsmæssige beføjelser, i det omfang det er nødvendigt for at gennemføre specifikke opgaver vedrørende politikker hvad angår tilsyn med kreditinstitutter, i medfør af traktatens artikel 132 og artikel 34 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) ved en henvisning til ESCB-statuttens artikel 25.2. |
(2) |
For så vidt angår tilsynskrav for kreditinstitutter indeholder EU-lovgivningen bestemmelser om de valgmuligheder og skøn, som de kompetente myndigheder kan udøve. |
(3) |
ECB er den kompetente myndighed i de deltagende medlemsstater, som fastsat i relevant EU-ret, med henblik på udførelsen af sine mikroprudentielle opgaver inden for rammerne af Den Fælles Tilsynsmekanisme (SSM) i henhold til forordning (EU) nr. 1024/2013, for så vidt angår kreditinstitutter, der er klassificeret som signifikante i overensstemmelse med forordningens artikel 6, stk. 4, og del IV og artikel 147, stk. 1, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (5). ECB har derfor alle de beføjelser og forpligtelser, som tilkommer de kompetente myndigheder i henhold til relevant EU-ret. ECB har navnlig beføjelse til at udøve de valgmuligheder og skøn, der gives i henhold til EU-retten. |
(4) |
ECB udfører sine tilsynsmæssige opgaver inden for SSM, hvilket bør sikre, at Unionens politik vedrørende tilsyn med kreditinstitutter gennemføres på en konsekvent og effektiv måde, at det fælles regelsæt for finansielle tjenesteydelser anvendes på samme måde på kreditinstitutterne i alle berørte medlemsstater, og at de pågældende kreditinstitutter underkastes tilsyn af højeste kvalitet. ECB bør i forbindelse med udførelsen af sine tilsynsopgaver tage behørigt hensyn til de mange forskellige typer kreditinstitutter og deres størrelse og forretningsmodeller samt de systemiske fordele ved diversitet i Unionens banksektor. |
(5) |
For at sikre en gradvis konvergens mellem kapitalgrundlaget og de justeringer, der anvendes på definitionen af kapitalgrundlag i Unionen og på definitionen af kapitalgrundlag som fastsat i EU-lovgivningen, i en overgangsperiode, bør indfasningen af kapitalgrundlagskrav ske gradvist. |
(6) |
Opgaven med at sikre en konsekvent anvendelse af tilsynsmæssige krav på kreditinstitutter i de medlemsstater, der deltager i SSM, er et særligt mål med forordning (EU) nr. 1024/2013 og forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) og er overdraget til ECB. |
(7) |
I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1024/2013 anvender ECB al relevant EU-ret, og såfremt denne EU-ret består af direktiver, den nationale lovgivning til gennemførelse af disse direktiver. Hvis den relevante EU-ret består af forordninger, og hvis disse forordninger i øjeblikket udtrykkeligt giver medlemsstaterne valgmuligheder og skøn, anvender ECB også den nationale lovgivning om udøvelse af disse valgmuligheder og skøn. De nationale bestemmelser bør ikke påvirke den fælles tilsynsmekanismes smidige funktion, for hvilken ECB er ansvarlig. |
(8) |
Sådanne valgmuligheder og skøn omfatter ikke de valgmuligheder og skøn, som kun er til rådighed for de kompetente myndigheder, og som kun ECB har kompetence til at udøve og i givet fald bør udøve. |
(9) |
Under udøvelsen af valgmuligheder og skøn skal ECB som den kompetente myndighed iagttage de generelle principper i EU-retten, navnlig principperne om ligebehandling, proportionalitet og de berettigede forventninger, som kreditinstitutter under tilsyn har. |
(10) |
Hvad angår de berettigede forventninger, som kreditinstitutter under tilsyn har, anerkender ECB, at der er behov for overgangsperioder, hvorunder ECB's udøvelse af valgmuligheder og skøn afviger betydeligt fra den måde, hvorpå de kompetente nationale myndigheder har ageret, før denne forordning trådte i kraft. Navnlig i de tilfælde, hvor ECB udøver sine valgmuligheder og skøn i forbindelse med overgangsbestemmelser, som er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013, bør nærværende forordning fastsætte passende overgangsperioder. |
(11) |
I henhold til artikel 143, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (6) skal de kompetente myndigheder offentliggøre måden, hvorpå de i EU-retten disponible valgmuligheder og skøn kan udøves — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
I denne forordning fastsættes visse af de valgmuligheder og skøn i forbindelse med tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter, som er overdraget til de kompetente myndigheder i henhold til EU-lovgivningen, og som ECB udøver. Den finder udelukkende anvendelse på de kreditinstitutter, der er klassificeret som signifikante i henhold til artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013, og del IV og artikel 147, stk. 1, i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17).
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 575/2013, artikel 2 i forordning (EU) nr. 1024/2013, artikel 2 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) og artikel 3 i delegeret forordning (EU) 2015/61 anvendelse.
KAPITEL I
KAPITALGRUNDLAG
Artikel 3
Artikel 89, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013: Risikovægtning og forbud mod kvalificerende kapitalandele uden for finanssektoren
Uden at berøre artikel 90 i forordning (EU) nr. 575/2013 og med det formål at beregne kapitalkravet i henhold til del 3 i forordning (EU) nr. 575/2013 anvender kreditinstitutterne en risikovægt på 1 250 % på det største af følgende:
a) |
beløbet for kvalificerende kapitalandele i virksomheder som omhandlet i artikel 89, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, som udgør over 15 % af instituttets justerede kapitalgrundlag, og |
b) |
beløbet for kvalificerende kapitalandele i virksomheder som omhandlet i artikel 89, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, som udgør over 60 % af instituttets justerede kapitalgrundlag. |
KAPITEL II
KAPITALKRAV
Artikel 4
Artikel 178, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013: Låntageres misligholdelse
Uanset hvordan den nationale fremgangsmåde var før denne forordnings ikrafttrædelse, anvender kreditinstitutterne princippet om »mere end 90 dage i restance« på de kategorier af eksponeringer, som fremgår af artikel 178, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
Artikel 5
Artikel 282, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013: Risikoafdækningsgrupper
For de transaktioner, som fremgår af artikel 282, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013, anvender kreditinstitutterne den markedsværdimetode, der er fastsat i artikel 274 i forordning (EU) nr. 575/2013.
Artikel 6
Artikel 327, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013: Netting
1. Kreditinstitutter kan anvende netting mellem et konvertibelt værdipapir og en modsvarende position i det underliggende instrument, som omhandlet i artikel 327, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, såfremt en af følgende betingelser er opfyldt:
a) |
den kompetente nationale myndighed har fastsat en fremgangsmåde før den 4. november 2014, hvorunder sandsynligheden for, at et givet konvertibelt værdipapir ombyttes, tages i betragtning, eller |
b) |
den kompetente nationale myndighed før den 4. november 2014 har fastsat et kapitalgrundlagskrav, der dækker ethvert potentielt tab, som kunne forekomme ved ombytningen. |
2. Fremgangsmåderne i henhold til stk. 1, som de kompetente nationale myndigheder har vedtaget, anvendes, indtil ECB har vedtaget sin egen fremgangsmåde i henhold til artikel 327, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013.
Artikel 7
Artikel 380 i forordning (EU) nr. 575/2013: Dispensation
Hvis der sker et omfattende svigt i et system, som omhandlet i artikel 380 i forordning (EU) nr. 575/2013, som ECB bekræfter ved en offentlig meddelelse, gælder følgende bestemmelser, indtil ECB har offentliggjort en meddelelse om, at fejlen er udbedret:
a) |
kreditinstitutter behøver ikke at opfylde kapitalgrundlagskravet i henhold til artikel 378 og 379 i forordning (EU) nr. 575/2013, og |
b) |
undlader en modpart i denne situation at afvikle en handel, anses det ikke for en misligholdelse med hensyn til kreditrisikoen. |
KAPITEL III
STORE EKSPONERINGER
Artikel 8
Artikel 395, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013: Begrænsninger for store eksponeringer
Uanset hvordan den nationale fremgangsmåde var før nærværende forordnings ikrafttrædelse, må grænsen for størrelsen af en stor eksponering, som omhandlet i artikel 395, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, ikke være under 150 millioner EUR.
Artikel 9
Artikel 400, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013: Undtagelser
1. Eksponeringerne, som er anført i artikel 400, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013, er fritaget fra anvendelsen af forordningens artikel 395, stk. 1, for 80 % af den nominelle værdi af de dækkede obligationer, såfremt betingelserne i forordningens artikel 400, stk. 3, er opfyldt.
2. Eksponeringerne, som er anført i artikel 400, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, er fritaget fra anvendelsen af forordningens artikel 395, stk. 1, for 80 % af eksponeringsværdien, såfremt betingelserne i forordningens artikel 400, stk. 3, er opfyldt.
3. Eksponeringerne, som er anført i artikel 400, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013, og som et kreditinstitut har indgået mod de deri anførte virksomheder, er fuldt ud fritaget fra anvendelsen af forordningens artikel 395, stk. 1, såfremt betingelserne i forordningens artikel 400, stk. 3, som yderligere specificeret i forordningens Bilag I, er opfyldt, og såfremt disse virksomheder er omfattet af det samme tilsyn på et konsolideret grundlag i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 575/2013, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (7), eller tilsvarende standarder i et tredjeland, som yderligere specificeret i forordningens Bilag I.
4. Eksponeringerne, som er anført i artikel 400, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 575/2013, er fuldt ud fritaget fra anvendelsen af forordningens artikel 395, stk. 1, såfremt betingelserne i forordningens artikel 400, stk. 3, som yderligere specificeret i forordningens Bilag II, er opfyldt.
5. Eksponeringerne, som er anført i artikel 400, stk. 2, litra e) til k), i forordning (EU) nr. 575/2013, er fuldt ud fritaget, eller i tilfælde af artikel 400, stk. 2, litra i), fritaget op til det højest tilladte beløb, fra anvendelsen af forordningens artikel 395, stk. 1, såfremt betingelserne i forordningens artikel 400, stk. 3, er opfyldt.
6. Kreditinstitutterne vurderer, hvorvidt betingelserne, som er fastsat i artikel 400, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 samt i det relevante bilag til forordningen, som finder anvendelse på den specifikke eksponering, er opfyldt. ECB kan til enhver tid kontrollere denne vurdering og i den forbindelse kræve, at kreditinstitutterne fremlægger den dokumentation, hvortil der henvises i det pågældende bilag.
7. Denne artikel gælder kun for de medlemsstater, som ikke har gjort brug af valgmuligheden i henhold til artikel 493, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 om helt eller delvis at fritage en specifik eksponering.
KAPITEL IV
LIKVIDITET
Artikel 10
Artikel 415, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013: Indberetningsforpligtelse
Uden at det berører andre rapporteringskrav indberetter kreditinstitutterne i overensstemmelse med artikel 415, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 de oplysninger til ECB, som kræves i henhold til den nationale ret med det formål at overvåge overholdelsen af de nationale likviditetsstandarder, såfremt disse oplysninger ikke allerede er blevet fremsendt til de kompetente nationale myndigheder.
Artikel 11
Artikel 420, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 og artikel 23, stk. 2 i delegeret forordning (EU) 2015/61: Udgående pengestrømme
Ved vurderingen af de udgående pengestrømme fra ikke-balanceførte handelsfinansieringsposter, som omhandlet i artikel 420, stk. 2, og Bilag I til forordning (EU) nr. 575/2013, og indtil ECB har fastsat satserne for udgående pengestrømme i overensstemmelse med artikel 23, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2015/61, anvender kreditinstitutterne en udgående pengestrømssats på 5 %, som omhandlet i forordningens artikel 420, stk. 2, og artikel 23, stk. 2, i delegeret forordning (EU) 2015/61. De tilsvarende udgående strømme indberettes i overensstemmelse med Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (8).
Artikel 12
Artikel 12, stk. 3, i delegeret forordning (EU) 2015/61: Aktiver på niveau 2B
1. Kreditinstitutter, som i henhold til deres vedtægter ikke må besidde rentebærende aktiver af religiøse hensyn, kan indregne erhvervsobligationer som aktiver på niveau 2B i overensstemmelse med samtlige de betingelser, der er fastsat i artikel 12, stk. 1, litra b), herunder nr. ii) og iii), i delegeret forordning (EU) 2015/61.
2. For de i stk. 1 omhandlede kreditinstitutter kan ECB regelmæssigt revidere det i dette stykke fastsatte krav og indrømme en undtagelse fra artikel 12, stk. 1, litra b), nr. ii) og iii), i delegeret forordning (EU) 2015/61, såfremt betingelserne, der er fastsat i den delegerede forordnings artikel 12, stk. 3, er opfyldt.
Artikel 13
Artikel 24, stk. 4 og 5, i delegeret forordning (EU) 2015/61: Udgående pengestrømme fra stabile detailindskud
Kreditinstitutterne ganger de stabile detailindskud, som er dækket af en indskudsgarantiordning i overensstemmelse med artikel 24, stk. 4, i delegeret forordning (EU) 2015/61, med 3 %, forudsat at Kommissionen har givet sin forudgående godkendelse i overensstemmelse med artikel 24, stk. 5, i delegeret forordning (EU) 2015/61, og bekræfter, at betingelserne i artikel 24, stk. 4, er opfyldt.
KAPITEL V
OVERGANGSBESTEMMELSER I HENHOLD TIL FORORDNING (EU) Nr. 575/2013:
Artikel 14
Artikel 467, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013: Urealiserede tab opgjort til dagsværdi
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 indregner kreditinstitutter ved beregningen af deres egentlige kernekapital kun den relevante procentdel af deres urealiserede tab i overensstemmelse med artikel 467, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 og medtager tab på eksponeringer mod centralregeringer klassificeret i »besiddet med henblik på salg«-kategorien.
2. Den relevante procentdel med henblik på anvendelsen af stk. 1 er:
a) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 og |
b) |
80 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017. |
3. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter højere procentdele end de i stk. 2 specificerede.
Artikel 15
Artikel 468, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013: Urealiserede gevinster opgjort til dagsværdi
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 fjerner kreditinstitutter ved beregningen af deres egentlige kernekapitalposter den relevante procentdel af urealiserede gevinster, som omhandlet i artikel 468, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, og medtager gevinster på eksponeringer mod centralregeringer klassificeret i »besiddet med henblik på salg«-kategorien.
2. Den relevante procentdel med henblik på anvendelsen af stk. 1 er:
a) |
40 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 og |
b) |
20 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017. |
3. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter højere procentdele end de i stk. 2 specificerede.
Artikel 16
Artikel 471, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013: Undtagelser fra fradrag af aktiebeholdninger i forsikringsselskaber fra egentlige kernekapitalposter
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2018 har kreditinstitutter tilladelse til ikke at fradrage aktiebeholdninger i forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber og forsikringsholdingselskaber fra de egentlige kernekapitalposter i overensstemmelse med reglerne i de nationale bestemmelser, såfremt betingelserne i artikel 471, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.
2. Fra den 1. januar 2019 skal kreditinstitutterne fradrage aktiebeholdninger i forsikringsselskaber, genforsikringsselskaber og forsikringsholdingselskaber fra deres egentlige kernekapitalposter.
3. Denne artikel finder anvendelse uden at berøre beslutninger truffet af den kompetente myndighed i henhold til artikel 49, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013.
Artikel 17
Artikel 473, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013: Indførelse af ændringer til IAS 19
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2018 har kreditinstitutter tilladelse til at tillægge til deres egentlige kernekapital det beløb, som er omhandlet i artikel 473, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 ganget med følgende faktor:
a) |
0,6 i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
0,4 i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
0,2 i perioden fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2018. |
2. Denne artikel berører ikke tidligere afgørelser truffet af de kompetente nationale myndigheder eller national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis sådanne afgørelser eller national lovgivning ikke tillader institutterne at tillægge det i stk. 1 omhandlede beløb til deres egentlige kernekapital.
Artikel 18
Artikel 478, stk. 3, litra a), c) og d), i forordning (EU) nr. 575/2013: Procenter for fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter
1. Ved anvendelse af artikel 478, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 er den relevante procentdel:
a) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
80 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
100 % fra den 1. januar 2018. |
2. Denne artikel finder ikke anvendelse på udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet.
3. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter højere procentdele end de i stk. 1 specificerede.
Artikel 19
Artikel 478, stk. 3, litra a) og b), i forordning (EU) nr. 575/2013: Procenter for fradrag i egentlige kernekapitalposter af betydelige investeringer i enheder i den finansielle sektor og udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet
1. Ved anvendelse af artikel 478, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, er den relevante procentdel med henblik på anvendelse af forordningens artikel 469, stk. 1, litra a) og c):
a) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
80 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
100 % fra den 1. januar 2018. |
2. Ved anvendelse af artikel 478, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 er den relevante procentdel:
a) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
80 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
100 % fra den 1. januar 2018. |
3. Som undtagelse til stk. 2 er den relevant procentdel i henhold til artikel 478, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, såfremt national lovgivning foreskriver en 10-årig udfasningsperiode:
a) |
40 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
80 % i perioden fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2018 |
d) |
100 % fra den 1. januar 2019. |
4. Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse på kreditinstitutter, som på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse er omfattet af en omstruktureringsplan, der er godkendt af Kommissionen.
5. Hvis et kreditinstitut, som er omfattet af anvendelsesområdet for stk. 4, erhverves af eller fusionerer med et andet kreditinstitut, mens omstruktureringsplanen er ved at blive gennemført, uden at den tilsynsmæssige behandling af udskudte skatteaktiver ændrer sig, finder undtagelsen i stk. 4 anvendelse på det erhvervende kreditinstitut, det nye kreditinstitut, som er resultatet af fusionen, eller det kreditinstitut, som overtager det oprindelige kreditinstitut, i samme udstrækning, som den fandt anvendelse på det erhvervede, fusionerede eller overtagne kreditinstitut.
6. ECB kan tage anvendelsen af stk. 4 og 5 op til revision i 2020 på grundlag af en overvågning af situationen i disse kreditinstitutter.
7. Skulle der opstå uventet store konsekvenser af de fradrag, som fremgår af stk. 2 og 3, og som ECB anser for at være væsentlige, gives kreditinstitutterne tilladelse til ikke at anvende stk. 2 eller 3.
8. Finder stk. 2 og 3 ikke anvendelse, kan kreditinstitutterne anvende de nationale bestemmelser.
9. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, såfremt den pågældende lovgivning fastsætter højere procentdele end de i stk. 1, 2 og 3 specificerede.
Artikel 20
Artikel 479, stk. 1 og 4 i forordning (EU) nr. 575/2013: Indregning af instrumenter og poster, der ikke kvalificerer som minoritetsinteresser, i den konsoliderede egentlige kernekapital
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 er den relevante procentdel for de i artikel 479, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, omhandlede poster, som ville være kvalificeret som konsoliderede reserver på grundlag af nationale foranstaltninger til gennemførelse af artikel 65 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF (9), kvalificeret som konsolideret egentlig kernekapital i overensstemmelse med de nedenfor anførte procentdele.
2. Den relevante procentdel med henblik på anvendelsen af stk. 1 er:
a) |
40 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 og |
b) |
20 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017. |
3. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter lavere procentdele end de i stk. 2 specificerede.
Artikel 21
Artikel 480, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013: Indregning af minoritetsinteresser og kvalificeret hybrid kernekapital og supplerende kapital i det konsoliderede kapitalgrundlag
1. I henhold til artikel 480, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes værdien af den relevante faktor, som omhandlet i forordningens artikel 480, stk. 1, i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017, som følger:
a) |
0,6 i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 og |
b) |
0,8 i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017. |
2. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter højere faktorer end de i stk. 1 specificerede.
Artikel 22
Artikel 481, stk. 1, og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013: Supplerende filtre og fradrag
1. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 udgør den relevante procentdel med henblik på at anvende filtre eller fradrag i henhold til nationale overgangsbestemmelser som er omhandlet i artikel 481, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, forudsat at betingelserne heri er opfyldt:
a) |
40 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 og |
b) |
20 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017. |
2. I perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2017 behandler kreditinstitutter de beløb, som resterer, efter at filtrene eller fradragene i henhold til stk. 1 er blevet anvendt, i henhold til national ret.
3. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter strengere krav end de i stk. 1 specificerede.
Artikel 23
Artikel 486, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013: Grænser for kapitalposter, der i henhold til overgangsbestemmelser betragtes som egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter
1. Ved anvendelsen af artikel 486 i forordning (EU) nr. 575/2013 er den relevante procentdel:
a) |
60 % i perioden fra den 1. januar 2016 til den 31. december 2016 |
b) |
50 % i perioden fra den 1. januar 2017 til den 31. december 2017 |
c) |
40 % i perioden fra den 1. januar 2018 til den 31. december 2018 |
d) |
30 % i perioden fra den 1. januar 2019 til den 31. december 2019 |
e) |
20 % i perioden fra den 1. januar 2020 til den 31. december 2020 |
f) |
10 % i perioden fra den 1. januar 2021 til den 31. december 2021. |
2. Denne artikel berører ikke national lovgivning, som allerede er i kraft på datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, hvis den pågældende lovgivning fastsætter lavere procentdele end de i stk. 1 specificerede.
Artikel 24
Artikel 495, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013: Behandling af aktieeksponeringer efter IRB-metoden
De kategorier af aktieeksponeringer, som i henhold til artikel 495, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013 kan undtages fra behandling efter IRB-metoden, er frem til den 31. december 2017 kun de kategorier af aktieeksponeringer, som den 31. december 2013 allerede var omfattet af en undtagelse fra behandling efter IRB-metoden i henhold til artikel 2 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/1556 (10).
Artikel 25
Ikrafttrædelse
1. Denne forordning træder i kraft den 1. oktober 2016.
2. Artikel 4 finder anvendelse fra den 31. december 2016 og artikel 13 fra den 1. januar 2019.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i henhold til traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 14. marts 2016.
For ECB's Styrelsesråd
Mario DRAGHI
Formand for ECB
(1) EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.
(2) EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1
(3) EUT L 185 af 25.6.2014, s. 1.
(4) EUT L 11 af 17.1.2015, s. 1.
(5) Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1).
(6) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338).
(7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF af 16. december 2002 om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat og om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF, 79/267/EØF, 92/49/EØF, 92/96/EØF, 93/6/EØF og 93/22/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/78/EF og 2000/12/EF (EFT L 35 af 11.2.2003, s. 1).
(8) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 af 16. april 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for institutters indberetning med henblik på tilsyn i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 191 af 28.6.2014, s. 1).
(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1).
(10) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/1556 af 11. juni 2015 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for behandling i overgangsperioden af aktieeksponeringer efter IRB-metoden (EUT L 244 af 19.9.2015, s. 9).
BILAG I
Betingelser for fastsættelse af undtagelser fra grænsen for store eksponeringer i overensstemmelse med artikel 400, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 og artikel 9, stk. 3, i nærværende forordning
1. |
Dette bilag finder anvendelse på undtagelser fra grænsen for store eksponeringer i henhold til artikel 9, stk. 3, i nærværende forordning. Ved anvendelse af artikel 9, stk. 3, anses de tredjelande, som er opført i Bilag I til Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/908/EU (1), for at være ligestillet. |
2. |
Kreditinstitutter skal lægge følgende kriterier til grund i forbindelse med vurderingen af, om en eksponering, som omhandlet i artikel 400, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013, opfylder betingelserne for en undtagelse fra grænsen for store eksponeringer i overensstemmelse med artikel 400, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
|
3. |
I forbindelse med vurderingen af, hvorvidt betingelserne i stk. 1 og 2 er opfyldt, kan Den Europæiske Centralbank bede kreditinstitutterne om at fremsende følgende dokumentation:
|
(1) Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/908/EU af 12. december 2014 om ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013 (EUT L 359 af 16.12.2014, s. 155).
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU af 15. maj 2014 om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af Rådets direktiv 82/891/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/24/EF, 2002/47/EF, 2004/25/EF, 2005/56/EF, 2007/36/EF, 2011/35/EU, 2012/30/EU og 2013/36/EU samt forordning (EU) nr. 1093/2010 og (EU) nr. 648/2012 (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 190).
BILAG II
Betingelser for fastsættelse af undtagelser fra grænsen for store eksponeringer i overensstemmelse med artikel 400, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 575/2013 og artikel 9, stk. 4, i nærværende forordning
1. |
Kreditinstitutter skal lægge følgende kriterier til grund i forbindelse med vurderingen af, om en eksponering, som omhandlet i artikel 400, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 575/2013, opfylder betingelserne for en undtagelse fra grænsen for store eksponeringer i overensstemmelse med artikel 400, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
|
2. |
I tillæg til de i stk. 1 fastsatte betingelser skal kreditinstitutterne ved vurderingen af, om det regionale eller centrale organ, som kreditinstituttet er tilsluttet i et netværk, er ansvarligt for likviditetsudligning, som omhandlet i artikel 400, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 575/2013, tage højde for om det regionale eller centrale organs vedtægter udtrykkeligt fastsætter et sådant ansvar, herunder, men ikke begrænset til følgende:
|
3. |
I forbindelse med vurderingen af, hvorvidt betingelserne i stk. 1 og 2 er opfyldt, kan Den Europæiske Centralbank bede kreditinstitutterne om at fremsende følgende dokumentation:
|
AFGØRELSER
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/74 |
RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/446
af 23. marts 2016
om ændring og forlængelse af afgørelse 2013/34/FUSP om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Den 17. januar 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/34/FUSP (1) om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali). |
(2) |
Den 18. februar 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/87/FUSP (2) om iværksættelsen af EUTM Mali. |
(3) |
Efter den strategiske revision anbefalede Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité at tilpasse og forlænge mandatet for EUTM MALI med to år indtil den 18. maj 2018. |
(4) |
Der bør desuden fastsættes et finansielt referencebeløb til dækning af udgifterne i forbindelse med EUTM Mali for perioden fra den 19. maj 2016 til den 18. maj 2018. |
(5) |
Afgørelse 2013/34/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Rådets afgørelse 2013/34/FUSP ændres således:
1) |
I artikel 1 affattes stk. 1 og 2 således: »1. Unionen gennemfører en militær uddannelsesmission i Mali (EUTM Mali) for at yde militær- og uddannelsesrådgivning til Malis væbnede styrker henhørende under de legitime civile myndigheders kontrol for at bidrage til genopbygningen af deres militære kapacitet, således at de kan gennemføre militære operationer, der tager sigte på at genoprette Malis territoriale integritet og reducere truslen, der kommer fra terrorgrupper. EUTM Mali skal ikke indblandes i kampoperationer. EUTM Mali's aktioner omfatter området op til krumningen på floden Niger, herunder kommunerne Gao og Timbuktu. 2. Formålet med EUTM Mali er at imødekomme Malis væbnede styrkers operationelle behov gennem:
|
2) |
I artikel 10 affattes stk. 2 således: »2. Det finansielle referencebeløb for de fælles udgifter til EUTM Mali for perioden fra den 19. maj 2016 til den 18. maj 2018 beløber sig til 33 400 000 EUR. Den procentdel af referencebeløbet, der er omhandlet i artikel 25, stk. 1, i Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 (*), er 60 % og den procentdel for udgiftsforpligtelser, der er omhandlet i nævnte afgørelses artikel 34, stk. 3, er 10 %. (*) Rådets afgørelse (FUSP) 2015/528 af 27. marts 2015 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) og om ophævelse af afgørelse 2011/871/FUSP (EUT L 84 af 28.3.2015, s. 39).«" |
3) |
I artikel 12 affattes stk. 2 således: »2. EUTM Malis mandat ophører den 18. maj 2018.« |
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Rådets vegne
A.G. KOENDERS
Formand
(1) Rådets afgørelse 2013/34/FUSP af 17. januar 2013 om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) (EUT L 14 af 18.1.2013, s. 19).
(2) Rådets afgørelse 2013/87/FUSP af 18. februar 2013 om iværksættelsen af Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) (EUT L 46 af 19.2.2013, s. 27).
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/76 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/447
af 22. marts 2016
om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5 i Frankrig
(meddelt under nummer C(2016) 1608)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 (3) blev vedtaget efter spredningen af højpatogen aviær influenza (HPAI) i Frankrig og den franske kompetente myndigheds oprettelse af en stor supplerende spærrezone omkring beskyttelses- og overvågningszonerne. Denne supplerende spærrezone består af flere departementer eller dele heraf i den sydvestlige del af Frankrig. |
(2) |
Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460, senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/237 (4), finder anvendelse indtil den 31. marts 2016. |
(3) |
Antallet af udbrud af HPAI er faldet, men der konstateres stadig få udbrud inden for området, som allerede er omfattet af restriktioner. På grund af den epidemiologiske situation og med henblik på anvendelsen af strategien for sygdomsbekæmpelse vedtaget i Frankrig er det hensigtsmæssigt at forlænge anvendelsesperioden for gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 til 15. september 2016. Kommissionen vil dog revurdere anvendelsesperioden, hvis sygdomssituationen skulle forbedres inden da. |
(4) |
Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 bør derfor ændres. |
(5) |
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
I artikel 5 i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 ændres datoen »den 31. marts 2016« til »den 15. september 2016«.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Vytenis ANDRIUKAITIS
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.
(2) EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.
(3) Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 af 23. december 2015 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5 i Frankrig (EUT L 339 af 24.12.2015, s. 52).
(4) Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/237 af 17. februar 2016 om ændring af bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2460 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5 i Frankrig (EUT L 44 af 19.2.2016, s. 12).
24.3.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 78/78 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/448
af 23. marts 2016
om ændring af bilag I og II til beslutning 2003/467/EF for så vidt angår Maltas status som officielt tuberkulosefrit og officielt brucellosefrit med hensyn til kvægbesætninger
(meddelt under nummer C(2016) 1697)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 64/432/EØF af 26. juni 1964 om veterinærpolitimæssige problemer ved handel inden for Fællesskabet med kvæg og svin (1), særlig punkt 4 i bilag A.I og punkt 7 i bilag A.II, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Direktiv 64/432/EØF finder anvendelse på handel i Unionen med kvæg. Det fastsættes ligeledes, på hvilke betingelser en medlemsstat kan erklæres officielt tuberkulosefri eller officielt brucellosefri med hensyn til kvægbesætninger. |
(2) |
Ifølge Kommissionens beslutning 2003/467/EF (2) er de medlemsstater, der er anført i kapitel 1 i bilag I og i kapitel 1 i bilag II, erklæret henholdsvis officielt tuberkulosefrie og officielt brucellosefrie med hensyn til kvægbesætninger. |
(3) |
Malta har forelagt Kommissionen dokumentation, der viser, at betingelserne i direktiv 64/432/EØF for status som officielt tuberkulosefri og officielt brucellosefri med hensyn til kvægbesætninger er opfyldt for hele landets område. Malta bør derfor opføres på listen i bilag I og II til beslutning 2003/467/EF som en medlemsstat, der er officielt tuberkulosefri og officielt brucellosefri med hensyn til kvægbesætninger. |
(4) |
Bilag I og II til beslutning 2003/467/EF bør derfor ændres. |
(5) |
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Bilag I og II til beslutning 2003/467/EF ændres som angivet i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. marts 2016.
På Kommissionens vegne
Vytenis ANDRIUKAITIS
Medlem af Kommissionen
(1) EFT 121 af 29.7.1964, s. 1977/64.
(2) Kommissionens beslutning 2003/467/EF af 23. juni 2003 om fastlæggelse af kvægbesætningers status i visse medlemsstater eller regioner i medlemsstater som officielt fri for tuberkulose, brucellose og enzootisk kvægleukose (EUT L 156 af 25.6.2003, s. 74).
BILAG
I bilag I og II til beslutning 2003/467/EF foretages følgende ændringer:
1) |
Bilag I, kapitel 1, affattes således: »KAPITEL 1 Medlemsstater, der er officielt tuberkulosefrie
|
2) |
Bilag II, kapitel 1, affattes således: »KAPITEL 1 Medlemsstater, der er officielt brucellosefrie
|