ISSN 1725-2520 |
||
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183 |
|
![]() |
||
Dansk udgave |
Retsforskrifter |
47. årgang |
Indhold |
|
I Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk |
Side |
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
|
||
|
* |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Kommissionens forordning (EF) nr. 1007/2004 af 19. maj 2004 om ændring af importtolden for ris |
|
|
* |
||
|
* |
|
|
II Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk |
|
|
|
Rådet |
|
|
* |
||
|
|
Kommissionen |
|
|
* |
||
|
* |
DA |
De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode. Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
I Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/1 |
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 997/2004
af 17. maj 2004
om ændring af Kommissionens beslutning nr. 2730/2000/EKSF om importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm med oprindelse i Folkerepublikken Kina og afslutning af interimsundersøgelsen af de herved indførte antidumpingforanstaltninger
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 9 og artikel 11, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
og ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Tidligere procedure
(1) |
Der blev ved Kommissionens beslutning nr. 2730/2000/EKSF (2) indført en endelig anti-dumpingtold på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm, i det følgende benævnt »den pågældende vare«, henhørende under KN-kode ex 2704 00 19 og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, i det følgende benævnt »Kina«. Antidumpingtolden udgør et fast beløb på 32,6 EUR pr. ton af varens tørre nettovægt. |
(2) |
Med henblik på udløbet af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab den 23. juli 2002 besluttede Rådet ved forordning (EF) nr. 963/2002 (3), at de antidumpingprocedurer, der var blevet vedtaget i henhold til Kommissionens beslutning nr. 2277/96/EKSF, og som stadig gjaldt den 23. juli 2002, fortsat skulle gælde og reguleres af bestemmelserne i grundforordningen med virkning fra den 24. juli 2002. |
2. Den aktuelle procedure
(3) |
Den 11. december 2002 meddelte Kommissionen ved meddelelse offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (4), at der ville blive indledt en interimsundersøgelse af de endelige antidumpingforanstaltninger på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm, i det følgende benævnt »koks 80+« eller »den pågældende vare«, med oprindelse i Kina i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen, og indledte en undersøgelse. |
(4) |
Proceduren blev indledt efter en anmodning, som Eucoke-EEIG, i det følgende benævnt »ansøgeren«, fremsatte på vegne af producenter, der tegner sig for en væsentlig del af Fællesskabets samlede produktion af koks i stykker med en diameter på over 80 mm. Ansøgeren hævdede, at der fortsat var tale om dumping fra Kina, og at den endda var blevet værre, og at de gældende foranstaltninger ikke længere var tilstrækkelige til at modvirke de skadelige virkninger af dumping. Anmodningen indeholdt tilstrækkeligt bevis til at berettige indledningen af en undersøgelse. |
(5) |
Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportører, importører og brugere, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanterne for det pågældende eksportland, EF-erhvervsgrenens ansøger og de andre kendte EF-producenter om indledningen af interimsundersøgelsen. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. |
3. Suspension af foranstaltninger
(6) |
Det skal nævnes, at en række interesserede parter i løbet af denne procedures undersøgelse indgav oplysninger om en ændring af markedsforholdene efter undersøgelsesperiodens udløb (den 1. oktober 2001 til den 30. september 2002), hvorved betingelserne i artikel 14, stk. 4, i grundforordningen for at berettige en suspension af de gældende foranstaltninger opfyldes. |
(7) |
Undersøgelsen viste, at samtlige krav til at suspendere antidumpingforanstaltningerne var opfyldt. Antidumpingtolden på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm med oprindelse i Kina blev derfor suspenderet i periode på ni måneder ved Kommissionens beslutning 2004/264/EF (5). |
4. Tilbagetrækning af anmodningen
(8) |
Ved brev af 15. december 2003 til Kommissionen trak Eucoke-EEIG formelt sin anmodning tilbage. |
(9) |
Da undersøgelsen ikke har påvist forhold, som viser, at en afslutning ikke ville være i Fællesskabets interesse, er konklusionen, at denne procedure bør afsluttes i overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, i grundforordningen. |
5. Foranstaltningernes form
(10) |
I løbet af undersøgelsen viste det sig imidlertid, at der var behov for at tydeliggøre de gældende foranstaltningers anvendelsesområde i lyset af de vanskeligheder, en erhvervsdrivende havde stået over for med hensyn til de gældende foranstaltningers anvendelse. Det blev konstateret, at toldmyndighederne i en medlemsstat opkrævede antidumpingtold på forsendelser af koks, som er beregnet til højovne — der ikke er berørt af antidumpingforanstaltningerne — og som kun for en lille dels vedkommende består af den pågældende vare. For at sikre en mere effektiv og ensartet anvendelse af foranstaltningerne ændres den fritagelse, der i beslutning nr. 2730/2000/EKSF indrømmes eksport bestående af en blanding af koks i mindre stykker end den pågældende vare og koks i stykker, der ikke overstiger 100 mm, til en fritagelse, der omfatter en blanding, hvoraf andelen af koks, der overstiger 80 mm, ikke udgør mere end 20 % af den blandede forsendelse. Derudover anvendes ISO-standarden som målemetode. |
6. Konklusion
(11) |
Interimsundersøgelsen bør afsluttes. Anvendelsesområdet for de gældende foranstaltninger bør tydeliggøres — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Interimsundersøgelsen af de antidumpingforanstaltninger, der blev indført ved beslutning nr. 2730/2000/EKSF på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm henhørende under KN-kode ex 2704 00 19 (Taric-kode 2704001910) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina, afsluttes.
Artikel 2
Artikel 1 i beslutning 2730/2000/EKSF affattes således:
»Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af koks i stykker med en diameter på over 80 mm henhørende under KN-kode ex 2704 00 19 (Taric-kode 2704001910) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Stykkernes diameter fastslås i overensstemmelse med ISO-standard 728: 1995.
2. Antidumpingtolden udgør et fast beløb på 32,6 EUR pr. ton af varens tørre nettovægt.
3. Antidumpingtolden gælder ligeledes koks i stykker med en diameter på over 80 mm, når det forsendes i blandinger med både koks i stykker med en diameter på over 80 mm og koks i stykker med en mindre diameter, medmindre det fastslås, at mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm ikke udgør mere end 20 % af den tørre nettovægt af den blandede forsendelse. Mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm i blandinger kan fastslås på grundlag af prøveudtagninger i overensstemmelse med artikel 68 til 70 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (6). Hvis mængden af koks i stykker med en diameter på over 80 mm fastslås på grundlag af prøveudtagninger, skal prøveudtagningen udvælges i overensstemmelse ISO-standard 2309: 1980.
4. Medlemsstaternes toldmyndigheder kan efter modtagelse af en behørigt underbygget anmodning fra importører og i lyset af ovenstående afklaring revurdere situationen for importen af den pågældende vare, som fandt sted mellem den 16. december 2000 og den 21. maj 2004.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2004.
På Rådets vegne
B. COWEN
Formand
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).
(2) EFT L 316 af 15.12.2000, s. 30.
(3) EFT L 149 af 7.6.2002, s. 3. Ændret ved forordning (EF) nr. 1310/2002 (EFT L 192 af 20.7.2002, s. 9).
(4) EFT C 308 af 11.12.2002, s. 2.
(5) EUT L 81 af 19.3.2004, s. 89.
(6) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 60/2004 (EUT L 9 af 15.1.2004, s. 8).«
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/4 |
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 998/2004
af 17. maj 2004
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 950/2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Rusland
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c),
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Ved forordning (EF) nr. 950/2001 (2)indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen til EF af visse typer folie af aluminium (i det følgende benævnt »den pågældende vare«) med oprindelse i bl.a. Rusland. Ved Kommissionens afgørelse 2001/381/EF af 16. maj 2001 (3) blev der godtaget et tilsagn fra den russiske eksporterende producent »United Company Siberian Aluminium«. |
(2) |
Toldsatsen på nettoprisen, frit EF's grænse, ufortoldet, for import af den pågældende vare fra Rusland blev ved forordning (EF) nr. 950/2001 fastsat til 14,9 %. |
2. Undersøgelse
(3) |
Den 20. marts 2004 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledningen af en række delvise fornyede undersøgelser af antidumpingforanstaltninger på importen af visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Den Russiske Føderation, Ukraine og Republikken Belarus i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. Den antidumpingforanstaltning, der er indført på importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Rusland, er en af de foranstaltninger, som der blev indledt en fornyet undersøgelse af (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«). |
(4) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om det som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) ville være hensigtsmæssigt at tilpasse foranstaltningerne. |
(5) |
Eftersom en vis mængde af importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland i øjeblikket er omfattet af et pristilsagn for en specifik mængde, blev den fornyede undersøgelse af foranstaltningerne indledt for at undersøge, hvorvidt denne mængde, som var beregnet på basis af et EF med 15 medlemsstater, burde tilpasses for at tage hensyn til udvidelsen. |
3. Parter, der er berørt af undersøgelsen
(6) |
Alle interesserede parter, som Kommissionen har kendskab til, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
(7) |
I den sammenhæng fremførte følgende interesserede parter deres mening:
|
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(8) |
Den pågældende vare er folie af aluminium, af tykkelse 0,009 mm og derover, men ikke over 0,018 mm, uden underlag, kun valset, i ruller af bredde ikke over 650 mm; varen henhører i øjeblikket under KN-kode 7607 11 10. Den pågældende vare kaldes normalt husholdningsfolie af aluminium. |
(9) |
Husholdningsfolie af aluminium fremstilles ved at valse aluminiumbarrer eller folieblokke til den ønskede tykkelse. Efter folien er valset, afhærdes den ved hjælp af en termisk proces, så den bliver bøjelig. Når husholdningsfolien er valset og afhærdet, oprulles den i ruller af bredde ikke over 650 mm. Rullens dimensioner er afgørende for dens brug, da brugerne af denne vare (»oprullere« eller »omspolere«) vil omspole husholdningsfolien på mindre ruller beregnet til detailsalg. Den omspolede husholdningsfolie på mindre ruller anvendes derefter til mange former for kortvarig indpakning (hovedsagelig i husholdninger, cateringbranchen og detailhandelen med fødevarer og blomster). |
C. RESULTATER AF UNDERSØGELSEN
1. Krav fra interesserede parter
(10) |
Den russiske eksporterende producent, der er omfattet af pristilsagnet, fremførte, at den importmængde, som pristilsagnet gælder for, blev fastlagt på grundlag af dens salg til EU15-markedet, og at tilsagnet derfor burde revideres for at tage behørigt hensyn til EU25-markedet. Den pågældende producent fremførte, at en sådan revision var væsentlig for at undgå forskelsbehandling til fordel for andre eksportører af den pågældende vare til EU. |
2. Bemærkninger fra medlemsstaterne
(11) |
Medlemsstaterne har fremsat deres synspunkter, og flertallet af dem går ind for en tilpasning af foranstaltninger for at tage hensyn til udvidelsen. |
3. Vurdering
(12) |
Der blev foretaget en analyse af de disponible data og oplysninger, som bekræftede, at mængden af import af den pågældende vare fra Rusland til EU10 var betydelig. I betragtning af at den importmængde, der er omfattet af det i øjeblikket gældende pristilsagn, blev fastlagt på basis af importen til EF med 15 medlemsstater, er der ikke heri taget hensyn til virkningerne af forøgelsen af markedet efter udvidelsen. |
4. Konklusion
(13) |
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at det for at tage hensyn til udvidelsen er hensigtsmæssigt at tilpasse foranstaltningerne for at tage højde for den yderligere mængde import til EU10-markedet. |
(14) |
Den oprindelige importmængde, der er omfattet af pristilsagnet for EU, blev beregnet på grundlag af eksporten til EF under den oprindelige undersøgelsesperiode for den russiske producent, for hvilken der er godtaget et tilsagn. Forøgelsen af den importmængde, der er omfattet af pristilsagnet, er blevet beregnet efter samme beregningsmetode. |
(15) |
Derfor findes det hensigtsmæssigt, at Kommissionen kan godtage et forslag til et ændret tilsagn, som afspejler situationen efter udvidelsen og er fastlagt på grundlag af den metode, der er beskrevet i betragtning 14 — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Kommissionen kan godtage et forslag til et ændret tilsagn med en forøgelse af den importmængde, der er omfattet af det pristilsagn, som blev godkendt ved afgørelse 2001/381/EF vedrørende importen af visse typer folie af aluminium med oprindelse i Rusland. Forøgelsen beregnes efter samme beregningsmetode som den, der blev benyttet, da det oprindelige pristilsagn blev fastlagt for EF med 15 medlemsstater, dvs. på grundlag af eksporten til EF fra den russiske producent, for hvilken der er godtaget et tilsagn.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2004.
På Rådets vegne
B. COWEN
Formand
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).
(2) EFT L 134 af 17.5.2001, s. 1.
(3) EFT L 134 af 17.5.2001, s. 67.
(4) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/7 |
RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 999/2004
af 17. maj 2004
om anvendelsen af forordning (EF) nr. 1531/2002 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand og om afslutning af proceduren vedrørende importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Singapore
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c),
under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Ved forordning (EF) nr. 1531/2002 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen til EF af farvefjernsynsmodtagere (i det følgende benævnt »den pågældende vare«) med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina (»Kina«). Ved Kommissionens afgørelse 2002/683/EF (3) blev der godtaget et tilsagn for syv eksportører i Kina: Haier Electrical Appliances Corporation Ltd, Hisense Import & Export Co., Ltd, Konka Group Co., Ltd, Sichuan Changhong Electric Co. Ltd, Skyworth Multimedia International (Shenzhen) Co., Ltd, TCL King Electrical Appliances (HuiZhou) Co., Ltd og Xiamen Overseas Chinese Electronic Co., Ltd. |
(2) |
Toldsatsen på nettoprisen, frit EF's grænse, ufortoldet, for import af den pågældende vare fra Kina blev ved forordning (EF) nr. 1531/2002 fastsat til 44,6 %. |
2. Undersøgelse
(3) |
Den 20. marts 2004 meddelte Kommissionen gennem offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4), at der blev indledt en række delvise interimsundersøgelser af antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af visse varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Den Russiske Føderation, Ukraine og Republikken Belarus i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. Den antidumpingforanstaltning, der er indført på importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Kina, er en af de foranstaltninger, som der blev indledt en fornyet undersøgelse af (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«). |
(4) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om det som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) ville være hensigtsmæssigt at tilpasse foranstaltningerne. |
(5) |
Eftersom en vis mængde af importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina i øjeblikket er omfattet af et pristilsagn for en specifik mængde, blev den fornyede undersøgelse af foranstaltningerne indledt for at undersøge, hvorvidt denne mængde, som var beregnet på basis af et EF med 15 medlemsstater, burde tilpasses for at tage hensyn til udvidelsen. |
3. Parter, der er berørt af undersøgelsen
(6) |
Alle interesserede parter, som Kommissionen har kendskab til, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
(7) |
I den sammenhæng fremførte følgende interesserede parter deres mening:
|
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(8) |
Den pågældende vare er farvefjernsynsmodtagere med diagonalmål af billedskærm på over 15,5 cm, også med indbygget radiomodtager og/eller ur i samme kabinet. Varen tariferes i øjeblikket under KN-kode ex 8528 12 52, 8528 12 54, 8528 12 56, 8528 12 58, ex 8528 12 62 og 8528 12 66. |
C. RESULTATER AF UNDERSØGELSEN
1. Krav fra interesserede parter
(9) |
China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (CCCME), der handlede på vegne af de selskaber, for hvilke tilsagnet blev godkendt sammen med CCCME, fremførte, at den importmængde, som pristilsagnet gælder for, blev fastlagt på grundlag af en andel af det åbenbare forbrug i EU med 15 medlemsstater. Det fremførte derfor det argument, at tilsagnet burde revideres, således at der blev taget behørigt hensyn til markedet i et EU med 25 medlemsstater. Det fremførte, at en sådan revision var væsentlig for at undgå forskelsbehandling til fordel for andre eksportører af den pågældende vare til EU. |
2. Bemærkninger fra medlemsstaterne
(10) |
Medlemsstaterne har fremsat deres synspunkter, og flertallet af dem går ind for en tilpasning af foranstaltninger for at tage hensyn til udvidelsen. |
3. Vurdering
(11) |
Der blev foretaget en analyse af de disponible data og oplysninger, som bekræftede, at mængden af import af den pågældende vare fra Kina til EU10 var betydelig. I betragtning af at den importmængde, der er omfattet af det i øjeblikket gældende pristilsagn, blev fastlagt på basis af EU med 15 medlemsstater, er der ikke heri taget hensyn til virkningerne af forøgelsen af markedet efter udvidelsen af EU. |
4. Konklusion
(12) |
I betragtning af ovenstående konkluderes det, at det for at tage hensyn til udvidelsen er hensigtsmæssigt at tilpasse foranstaltningerne for at tage højde for den yderlige mængde import til EU10-markedet. |
(13) |
Den oprindelige importmængde, som er omfattet af pristilsagnet for EU med 15 medlemsstater, blev beregnet som en voksende mængde, der skulle nå op på en given andel af det åbenbare EF-forbrug i tilsagnets femte år. Forøgelsen af den importmængde, der er omfattet af pristilsagnet, kan beregnes efter samme beregningsmetode. |
(14) |
Derfor findes det hensigtsmæssigt, at Kommissionen kan godtage et forslag til et ændret tilsagn, som afspejler situationen efter udvidelsen, på grundlag af den metode, der er beskrevet i betragtning 13 — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Kommissionen kan godtage et forslag til et ændret tilsagn med en forøgelse af den importmængde, der er omfattet af det pristilsagn, som blev godtaget ved afgørelse 2002/683/EF vedrørende importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Folkerepublikken Kina. Forøgelsen beregnes efter samme beregningsmetode som den, der blev benyttet, da det oprindelige pristilsagn blev fastlagt for EU med 15 medlemsstater, dvs. som en voksende mængde, der skal nå op på en given andel af det åbenbare EF-forbrug i tilsagnets femte år.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2004.
På Rådets vegne
B. COWEN
Formand
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).
(2) EFT L 231 af 29.8.2002, s. 1.
(3) EFT L 231 af 29.8.2002, s. 42.
(4) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/10 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1000/2004
af 18. maj 2004
om godtagelse af tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af visse kornorienterede elektriske plader og bånd af silicium-elektrisk stål af en bredde på over 500 mm med oprindelse i Den Russiske Føderation, og om at gøre importen af visse kornorienterede elektriske plader med oprindelse i Den Russiske Føderation til genstand for registrering
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (2) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c),
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Ved forordning (EF) nr. 990/2004 (3) ændrede Rådet forordning (EF) nr. 151/2003 (4) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse kornorienterede elektriske plader (»den pågældende vare«) med oprindelse i Den Russiske Føderation (»Rusland«). Toldsatsen på nettoprisen, frit EF's grænse, ufortoldet, for import af den pågældende vare fremstillet af Novolipetsk Iron & Steel Corporation er sat til 40,1 % og fremstillet af OOO Viz Stal til 14,7 %. |
2. Undersøgelse
(2) |
Den 20. marts 2004 meddelte Kommissionen gennem offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5), at der blev indledt en delvis interimsundersøgelse af de gældende foranstaltninger (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«) i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. |
(3) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om der som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) og under hensyntagen til aspektet med EF’s interesser er behov for at tilpasse foranstaltningerne for at undgå en pludselig og for stor negativ virkning for alle interesserede parter, herunder brugere, distributører og forbrugere. |
(4) |
Alle interesserede parter, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
3. Resultater af undersøgelsen
(5) |
Som angivet i Rådets forordning (EF) nr. 990/2004 førte undersøgelsen til den konklusion, at det er i EF’s interesse at tilpasse de eksisterende foranstaltninger, forudsat at en sådan tilpasning ikke i væsentlig grad undergraver det ønskede handelsbeskyttelsesniveau. |
4. Tilsagn
(6) |
I overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 990/2004 fremsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i grundforordningen forslag om tilsagn til de pågældende selskaber. Som følge heraf blev der derefter afgivet tilsagn fra i) en eksporterende producent af den pågældende vare i Rusland (Novolipetsk Iron & Steel Corporation) sammen med et selskab i Schweiz (Stinol A.G.) og ii) en anden eksporterende producent af den pågældende vare i Rusland (OOO Viz Stal) sammen med dens forretningsmæssigt forbundne selskab Duferco S.A. i Schweiz. |
(7) |
Det bør bemærkes, at i henhold til artikel 22, litra c), i grundforordningen betragtes disse tilsagn som særlige foranstaltninger, idet de i overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 990/2004 ikke er direkte ækvivalente til en antidumpingtold. |
(8) |
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 990/2004 forpligter tilsagnene ikke desto mindre hver enkelt producerende eksportør til at respektere importlofterne, og for at tilsagnene kan overvåges, har de pågældende eksporterende producenter også indvilliget i stort set at respektere deres traditionelle salgsmønster til individuelle forbrugere i EU10. De eksporterende producenter er også klar over, at hvis det konstateres, at disse salgsmønstre ændrer sig betydeligt, eller at tilsagnene på nogen måde bliver vanskelige eller umulige at overvåge, har Kommissionen ret til at tilbagetrække sin godtagelse af selskabets tilsagn, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for, eller tilpasse importloftets niveau eller træffe en anden form for afhjælpende foranstaltning. |
(9) |
Det er også en betingelse for tilsagnene, at hvis de på nogen måde brydes, har Kommissionen ret til at tilbagetrække godtagelsen deraf, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for. |
(10) |
Selskaberne vil desuden give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. |
(11) |
For at gøre det muligt for Kommissionen effektivt at overvåge, om selskaberne overholder tilsagnet, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at der fremlægges en faktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 990/2004. Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelsen svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal den relevante antidumpingtold betales i stedet for. |
(12) |
På baggrund af ovenstående anses tilbuddene om tilsagn for at være acceptable. |
(13) |
Godtagelsen af tilsagnene er begrænset til at gælde for en indledende periode på seks måneder, uden at dette berører foranstaltningernes normale varighed, og de udløber efter denne periode, medmindre Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at forlænge perioden for anvendelsen af særlige foranstaltninger med yderligere seks måneder. |
B. REGISTRERING AF IMPORT
(14) |
I betragtning af de usædvanlige omstændigheder i dette tilfælde og risikoen for brud på tilsagnene som følge af prisforskellene mellem EU10 og EU15 og tilsagnenes kortsigtede karakter forekommer der at være tilstrækkelige grunde til at gøre en vis del af importen af den pågældende vare til genstand for registrering for en periode på højst ni måneder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 5, i grundforordningen. |
(15) |
Derfor pålægges det toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere importen til EF af den pågældende vare med oprindelse i Rusland, som eksporteres af de selskaber, som har afgivet godtagne tilsagn, og for hvilke der er søgt om fritagelse for antidumpingtold. |
(16) |
I tilfælde af, at der konstateres brud på tilsagnene, kan der med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for bruddet pålægges told på varer, der er overgået til fri omsætning i EF — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De tilsagn, der er afgivet af nedenfor anførte eksporterende producenter i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kornorienterede koldvalsede plader og bånd af silicium-elektrisk stål, af bredde over 500 mm, med oprindelse i Rusland, godtages:
Land |
Selskab |
Taric-tillægskode |
Den Russiske Føderation |
Produceret af Novolipetsk Iron & Steel Corporation, Lipetsk, Rusland, og solgt af Stinol A.G., Lugano, Schweiz, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A524 |
Den Russiske Føderation |
Produceret af OOO Viz Stal, Ekaterinburg, Rusland, og solgt af Duferco S.A., Lugano, Schweiz, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A525 |
Artikel 2
Det pålægges hermed toldmyndighederne i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 at træffe passende foranstaltninger for at registrere importen til EF af kornorienterede koldvalsede plader og bånd af silicium-elektrisk stål, af bredde over 500 mm, med oprindelse i Rusland og henhørende under KN-kode 7225 11 00 (blade af bredde på 600 mm og derover) og ex 7226 11 00 (blade af bredde over 500 mm men under 600 mm), som produceres og sælges af de selskaber, der er opført i artikel 1, for hvilke der er søgt om fritagelse for den antidumpingtold, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 990/2004.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og gælder i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EUT L 122 af 19.5.2004, s. 5.
(4) EFT L 25 af 30.1.2003, s. 7.
(5) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/13 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1001/2004
af 18. maj 2004
om godtagelse af tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine, og om at gøre importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine til genstand for registrering
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (2), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, artikel 21 og artikel 22, litra c),
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Efter en udløbsundersøgelse og en interimsundersøgelse indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 658/2002 (3) en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat (i det følgende benævnt »den pågældende vare«) med oprindelse i Den Russiske Føderation (i det følgende benævnt »Rusland«). Ved forordning (EF) nr. 132/2001 (4) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Ukraine. Ved forordning (EF) nr. 993/2004 (5) ændrede Rådet forordning (EF) nr. 658/2002 og (EF) nr. 132/2001. |
(2) |
De pågældende foranstaltninger er specifik told på 47,07 EUR/t for Ruslands vedkommende og 33,25 EUR/t for Ukraines vedkommende. |
2. Undersøgelse
(3) |
Den 20. marts 2004 meddelte Kommissionen gennem offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (6), at der blev indledt en delvis interimsundersøgelse af de gældende foranstaltninger (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«) i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. |
(4) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om der som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) og under hensyntagen til aspektet med EF’s interesser er behov for at tilpasse foranstaltningerne for at undgå en pludselig og for stor negativ virkning for alle interesserede parter, herunder brugere, distributører og forbrugere. |
(5) |
Alle interesserede parter, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
3. Resultater af undersøgelsen
(6) |
Som angivet i Rådets forordning (EF) nr. 993/2004 førte undersøgelsen til den konklusion, at det er i EF’s interesse at tilpasse de eksisterende foranstaltninger, forudsat at en sådan tilpasning ikke i væsentlig grad undergraver det ønskede handelsbeskyttelsesniveau. |
4. Tilsagn
(7) |
I overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 993/2004 fremsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i grundforordningen forslag om tilsagn til de pågældende selskaber. Som følge heraf blev der derefter foreslået tilsagn fra i) en eksporterende producent af den pågældende vare i Ukraine (OJSC »Azot«), ii) en eksporterende producent i Rusland (CJSC MCC Eurochem med hensyn til varer fremstillet på dets produktionsfaciliteter i JSC Nak Azot, Rusland) sammen med dets forretningsmæssigt forbundne selskab (Cumberland Sound Ltd., De Britiske Jomfruøer), iii) to forbundne eksporterende producenter i Rusland (OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat« og JSC »Azot«) særskilt og iv) to forbundne eksporterende producenter sammen – Joint Stock Company »Acron«, Rusland og Joint Stock Company »Dorogobuzh«, Rusland. |
(8) |
Ud af indlæggene fra OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat« og offentlig tilgængelig information på internettet er Kommissionen bekendt med, at JSC »Azot« og OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat« er forbundet via Agrochemical Corporation »Azot«, som ejer betydeligt mere end 5 % af kapitalen i hvert selskab. Derfor anser Kommissionen i henhold til artikel 2 i grundforordningen og definitionen af forbundne parter i artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (7), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2286/2003 (8) JSC »Azot« og OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat« for at være forbundne parter. Det bør bemærkes, at de unormale forøgelser af eksportmængderne fra en af disse to eksporterende producenter, OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat«, til EU10 i de første måneder af 2004 var højere end de kombinerede traditionelle eksportmængder til EU10 fra både JSC »Azot« og OAO »Kirovo – Chepetsky Chimkombinat«. Derfor afvises tilbuddene om tilsagn fra disse to eksporterende producenter, da tilsagnsloftet for de to eksporterende producenter tilsammen — beregnet som traditionelle eksportmængder til EU10 i 2001 og 2002 minus de unormale forøgelser af eksportmængderne til EU10 i de første måneder af 2004 — er negativt. |
(9) |
Det bør bemærkes, at i henhold til artikel 22, litra c), i grundforordningen betragtes tilsagn, der godtages ved denne forordning, som særlige foranstaltninger, idet de i overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 993/2004 ikke er direkte ækvivalente til en antidumpingtold. |
(10) |
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 993/2004 forpligter tilsagnene ikke desto mindre hver enkelt producerende eksportør til at respektere minimumsimportpriser inden for rammerne af importlofter, og for at tilsagnene kan overvåges, har de pågældende eksporterende producenter også indvilliget i stort set at respektere deres traditionelle salgsmønster til individuelle forbrugere i EU10. De eksporterende producenter er også klar over, at hvis det konstateres, at disse salgsmønstre ændrer sig betydeligt, eller at tilsagnene på nogen måde bliver vanskelige eller umulige at overvåge, har Kommissionen ret til at tilbagetrække sin godtagelse af selskabets tilsagn, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for, eller tilpasse importloftets niveau eller træffe en anden form for afhjælpende foranstaltning. |
(11) |
Det er også en betingelse for tilsagnene, at hvis de på nogen måde brydes, har Kommissionen ret til at tilbagetrække godtagelsen deraf, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for. |
(12) |
Selskaberne vil desuden give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. |
(13) |
For at gøre det muligt for Kommissionen effektivt at overvåge, om selskaberne overholder tilsagnet, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at der fremlægges en faktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til forordning (EF) nr. 993/2004. Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelsen svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal den relevante antidumpingtold betales i stedet for. |
(14) |
På baggrund af ovenstående anses tilbuddene om tilsagn fra OJSC »Azot«, CJSC MCC Eurochem med hensyn til varer produceret i dets produktionsfaciliteter i JSC Nak Azot, Rusland, og Joint Stock Company »Acron« sammen med Joint Stock Company »Dorogobuzh« for at være acceptable. |
(15) |
Godtagelsen af tilsagnene er begrænset til at gælde for en indledende periode på seks måneder, uden at dette berører foranstaltningernes normale varighed. Seks måneder efter godtagelsen af tilsagnene vil den fortsatte godtagelse imidlertid blive vurderet af Kommissionen, således at det kontrolleres, hvorvidt de ekstraordinære og negative forhold for de endelige brugere i EU10, som førte til godtagelsen af tilsagnene, stadig eksisterer. I betragtning af tilsagnenes kortsigtede karakter og de ekstraordinære omstændigheder, de godtages under, kan Kommissionens tjenestegrene efter høring af det rådgivende udvalg tilpasse nogle af betingelserne i tilsagnene, hvis det efter en rimelig periode fastslås, at der med tilsagnene ikke opnås de tilsigtede resultater med hensyn til at lade de traditionelle eksportstrømme til EU10 fortsætte. De tilpassede betingelser i tilsagnene skal dog fortsat sikre, at der i betydelig grad bidrages til at afhjælpe skade. |
B. REGISTRERING AF IMPORT
(16) |
I betragtning af de usædvanlige omstændigheder i dette tilfælde og risikoen for brud på tilsagnene som følge af prisforskellene mellem EU10 og EU15 og tilsagnenes kortsigtede karakter, forekommer der at være tilstrækkelige grunde til at gøre en vis del af importen af den pågældende vare til genstand for registrering for en periode på højst ni måneder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 5, i grundforordningen. |
(17) |
Derfor pålægges det toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere importen til EF af den pågældende vare med oprindelse i Ukraine og Rusland, som eksporteres af de selskaber, som har afgivet godtagne tilsagn, og for hvilke der er søgt om fritagelse for antidumpingtold. |
(18) |
I tilfælde af, at der konstateres brud på tilsagnene, kan der med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for bruddet pålægges told på varer, der er overgået til fri omsætning i EF — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De tilsagn, der er afgivet af nedenfor anførte eksporterende producenter i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine, godtages.
Land |
Selskab |
Taric-tillægskode |
Ukraine |
Produceret og eksporteret af OJSC »Azot«, Cherkassy, Ukraine, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A521 |
Den Russiske Føderation |
Produceret af OJSC MCC Eurochem, Moskva, Rusland, i dets produktionsfaciliteter i JSC Nak Azot, Novomoskovsk, Rusland, og solgt af Cumberland Sound Ltd., Tortola, De Britiske Jomfruøer, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A522 |
Den Russiske Føderation |
Produceret og eksporteret af Joint Stock Company »Acron«, Veliky Novgorod, Rusland, eller Joint Stock Company »Dorogobuzh« Verkhnedneprovsky, regionen Smolensk, Rusland, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A532 |
Artikel 2
Det pålægges hermed toldmyndighederne i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 at træffe passende foranstaltninger for at registrere importen til EF af ammoniumnitrat med oprindelse i Den Russiske Føderation og Ukraine henhørende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90, som produceres og sælges eller produceres og eksporteres af de selskaber, der er opført i artikel 1, for hvilke der er søgt om fritagelse for den antidumpingtold, der er indført ved forordning (EF) nr. 993/2004.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og gælder i seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EFT L 102 af 18.4.2002, s. 1.
(4) EFT L 23 af 25.1.2001, s. 1.
(5) EUT L 182 af 19.5.2004, s. 28.
(6) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.
(7) EFT L 253 af f11.10.1993, s. 1.
(8) EUT L 343 af 31.12.2003, s. 1.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/16 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1002/2004
af 18. maj 2004
om godtagelse af tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kaliumchlorid med oprindelse i Republikken Belarus, Den Russiske Føderation eller Ukraine, og om at gøre importen af kaliumchlorid med oprindelse i Republikken Belarus og Den Russiske Føderation til genstand for registrering
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (2), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, artikel 21 og artikel 22, litra c),
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Ved forordning (EF) nr. 969/2000 (3) ændrede og forlængede Rådet de foranstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 3068/92 (4), ændret ved forordning (EF) nr. 643/94 (5) og (EF) nr. 449/98 (6), på importen til EF af kaliumchlorid (»den pågældende vare«) med oprindelse i Republikken Belarus (Belarus), Den Russiske Føderation (Rusland) og Ukraine. Ved forordning (EF) nr. 992/2004 (7) ændrede Rådet forordning (EF) nr. 969/2000. |
(2) |
De pågældende foranstaltninger er faste toldbeløb, der er fastlagt efter varekategori og kvalitet og spænder fra 19,51 EUR/ton til 48,19 EUR/ton for Belarus, 19,61 EUR/ton til 40,63 EUR/ton for Rusland og 19,61 EUR/ton til 48,19 EUR/ton for Ukraine. |
2. Undersøgelse
(3) |
Den 20. marts 2004 meddelte Kommissionen gennem offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (8), at der blev indledt en delvis interimsundersøgelse af de gældende foranstaltninger (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«) i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. |
(4) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om der som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) og under hensyntagen til aspektet med EF’s interesser er behov for at tilpasse foranstaltningerne for at undgå en pludselig og for stor negativ virkning for alle interesserede parter, herunder brugere, distributører og forbrugere. |
(5) |
Alle interesserede parter, som Kommissionen har kendskab til, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU-10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
3. Resultater af undersøgelsen
(6) |
Som angivet i Rådets forordning (EF) nr. 992/2004 førte undersøgelsen til den konklusion, at det er i EF’s interesse at tilpasse de eksisterende foranstaltninger, forudsat at en sådan tilpasning ikke i væsentlig grad undergraver det ønskede handelsbeskyttelsesniveau. |
4. Tilsagn
(7) |
I overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 992/2004 fremsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i grundforordningen forslag om tilsagn til de pågældende selskaber. Som følge heraf blev der derefter afgivet tilsagn fra i) en eksporterende producent af den pågældende vare i Belarus (Republican Unitary Enterprise Production Amalgamation Belaruskali) sammen med forretningsmæssigt forbundne selskaber i Rusland (JSC International Potash Company), Østrig (Belurs Handelsgesellschaft m.b.H.) og Litauen (UAB Baltkalis), ii) en eksporterende producent i Rusland (JSC Silvinit) sammen med forretningsmæssigt forbundne selskaber i Rusland (JSC International Potash Company) og Østrig (Belurs Handelsgesellschaft m.b.H.) og iii) en anden eksporterende producent i Rusland (JSC Uralkali) sammen med et selskab i Cypern (Fertexim Ltd). |
(8) |
Det bør bemærkes, at i henhold til artikel 22, litra c), i grundforordningen betragtes disse tilsagn som særlige foranstaltninger, idet de i overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 992/2004 ikke er direkte ækvivalente til en antidumpingtold. |
(9) |
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 992/2004 forpligter tilsagnene ikke desto mindre hver enkelt producerende eksportør til at respektere minimumsimportpriser inden for rammerne af importlofter, og for at tilsagnene kan overvåges, har de pågældende eksporterende producenter også indvilliget i stort set at respektere deres traditionelle salgsmønster til individuelle forbrugere i EU-10. De eksporterende producenter er også klar over, at hvis det konstateres, at disse traditionelle salgsmønstre ændrer sig betydeligt, eller at tilsagnene på nogen måde bliver vanskelige eller umulige at overvåge, har Kommissionen ret til at tilbagetrække sin godtagelse af selskabets tilsagn, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for, eller tilpasse importloftets niveau eller træffe en anden form for afhjælpende foranstaltning. |
(10) |
Det er også en betingelse for tilsagnene, at hvis de på nogen måde brydes, har Kommissionen ret til at tilbagetrække godtagelsen deraf, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for. |
(11) |
Selskaberne vil desuden give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. |
(12) |
For at gøre det muligt for Kommissionen effektivt at overvåge, om selskaberne overholder tilsagnet, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at der fremlægges en faktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 992/2004 . Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelsen svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal den relevante antidumpingtold betales i stedet for. |
(13) |
På baggrund af ovenstående anses tilbuddene om tilsagn for at være acceptable. |
(14) |
Godtagelsen af tilsagnene er begrænset til at gælde for en indledende periode på 12 måneder, uden at dette berører foranstaltningernes normale varighed. Seks måneder efter godtagelsen af tilsagnene vil den fortsatte godtagelse imidlertid blive vurderet af Kommissionen, således at det kontrolleres, hvorvidt de ekstraordinære og negative forhold for de endelige brugere i EU-10, som førte til godtagelsen af tilsagnene, stadig eksisterer. |
B. REGISTRERING AF IMPORT
(15) |
I betragtning af de usædvanlige omstændigheder i dette tilfælde og risikoen for brud på tilsagnene som følge af prisforskellene mellem EU-10 og EU-15 og tilsagnenes kortsigtede karakter forekommer der at være tilstrækkelige grunde til at gøre en vis del af importen af den pågældende vare til genstand for registrering for en periode på højst ni måneder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 5, i grundforordningen. |
(16) |
Derfor pålægges det toldmyndighederne at træffe passende foranstaltninger til at registrere importen til EF af den pågældende vare med oprindelse i Belarus og Rusland, som eksporteres af de selskaber, som har afgivet godtagne tilsagn, og for hvilke der er søgt om fritagelse for antidumpingtold. |
(17) |
I tilfælde af, at der konstateres brud på tilsagnene, kan der med tilbagevirkende kraft fra tidspunktet for bruddet pålægges told på varer, der er overgået til fri omsætning i EF — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De tilsagn, der er afgivet af nedenfor anførte eksporterende producenter i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kaliumchlorid med oprindelse i Republikken Belarus og Den Russiske Føderation, godtages.
Land |
Selskab |
Taric-tillægskode |
Republikken Belarus |
Produceret af Republican Unitary Enterprise Production Amalgamation Belaruskali, Soligorsk, Belarus og solgt af JSC International Potash Company, Moskva, Rusland, eller Belurs Handelsgesellschaft m.b.H, Wien, Østrig, eller UAB Baltkalis, Vilnius, Litauen, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A518 |
Den Russiske Føderation |
Produceret af JSC Silvinit, Solikamsk, Rusland, og solgt af JSC International Potash Company, Moskva, Rusland, eller Belurs Handelsgesellschaft m.b.H, Wien, Østrig, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A519 |
Den Russiske Føderation |
Produceret af JSC Uralkali, Berezniki, Rusland, og solgt af Fertexim Ltd, Limassol, Cypern, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A520 |
Artikel 2
Det pålægges hermed toldmyndighederne i henhold til artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 at træffe passende foranstaltninger for at registrere importen til EF af kaliumchlorid med oprindelse i Republikken Belarus og Den Russiske Føderation henhørende under KN-kode 3104 20 10 (Taric-kode 3104201010 og 3104201090), 3104 20 50 (Taric-kode 3104205010 og 3104205090), 3104 20 90 (Taric-kode 3104209000), ex 3105 20 10 (Taric-kode 3105201010 et 3105201020), ex 3105 20 90 (Taric-kode 3105209010 et 3105209020), ex 3105 60 90 (Taric-kode 3105609010 og 3105609020), ex 3105 90 91 (Taric-kode 3105909110 et 3105909120), ex 3105 90 99 (Taric-kode 3105909910 og 3105909920), som produceres og sælges eller produceres og eksporteres af de selskaber, der er opført i artikel 1, for hvilke der er søgt om fritagelse for den antidumpingtold, der er indført ved forordning (EF) nr. 992/2004.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og gælder i 12 måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EFT L 112 af 11.5.2000, s. 4.
(4) EFT L 308 af 24.10.1992, s. 41.
(5) EFT L 80 af 24.3.1994, s. 1.
(6) EFT L 58 af 27.2.1998, s. 15.
(7) EUT L 182 af 19.5.2004, s. 23.
(8) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/20 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1003/2004
af 19. maj 2004
om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 3223/94 af 21. december 1994 om gennemførelsesbestemmelser til importordningen for frugt og grøntsager (1), særlig artikel 4, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
I forordning (EF) nr. 3223/94 fastsættes som følge af gennemførelsen af resultaterne af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterierne for Kommissionens fastsættelse af de faste værdier ved import fra tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i nævnte forordnings bilag. |
(2) |
Ved anvendelse af ovennævnte kriterier skal de faste importværdier fastsættes på de niveauer, der findes i bilaget til nærværende forordning — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De faste importværdier, der er omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 3223/94, fastsættes som anført i tabellen i bilaget.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft den 20. maj 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektør for landbrug
(1) EFT L 337 af 24.12.1994, s. 66. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1947/2002 (EFT L 299 af 1.11.2002, s. 17).
BILAG
til Kommissionens forordning af 19. maj 2004 om faste importværdier med henblik på fastsættelsen af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
(EUR/100 kg) |
||
KN-kode |
Tredjelandskode (1) |
Fast importværdi |
0702 00 00 |
052 |
97,3 |
204 |
64,3 |
|
212 |
89,5 |
|
999 |
83,7 |
|
0707 00 05 |
052 |
106,9 |
096 |
64,5 |
|
999 |
85,7 |
|
0709 90 70 |
052 |
93,6 |
204 |
54,4 |
|
999 |
74,0 |
|
0805 10 10, 0805 10 30, 0805 10 50 |
052 |
55,0 |
204 |
45,7 |
|
220 |
39,6 |
|
388 |
49,5 |
|
400 |
35,9 |
|
624 |
58,5 |
|
999 |
47,4 |
|
0805 50 10 |
388 |
73,7 |
528 |
51,4 |
|
999 |
62,6 |
|
0808 10 20, 0808 10 50, 0808 10 90 |
388 |
81,0 |
400 |
125,2 |
|
404 |
105,0 |
|
508 |
60,7 |
|
512 |
69,7 |
|
524 |
68,7 |
|
528 |
71,8 |
|
720 |
101,4 |
|
804 |
96,6 |
|
999 |
86,7 |
(1) Den statistiske landefortegnelse, der er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 2081/2003 (EUT L 313 af 28.11.2003, s. 11). Koden »999« repræsenterer »anden oprindelse«.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/22 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1004/2004
af 18. maj 2004
om fastsættelse af enhedsværdier til ansættelsen af toldværdien af visse letfordærvelige varer
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1),
under henvisning til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2913/92 (2), særlig artikel 173, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
I henhold til artikel 173-177 i forordning (EØF) nr. 2454/93 skal Kommissionen fastsætte periodiske enhedsværdier for de varer, der er anført i grupperingen i forordningens bilag 26. |
(2) |
Anvendelsen af de regler og kriterier, som er fastsat i ovennævnte artikler, på de oplysninger, der er blevet meddelt Kommissionen i overensstemmelse med artikel 173, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93, fører til fastsættelse af enhedsværdier for de pågældende varer som angivet i bilaget til denne forordning — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
De enhedsværdier, der er nævnt i artikel 173, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93, fastsættes som angivet i tabellen i bilaget.
Article 2
Denne forordning træder i kraft den 21. maj 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Erkki LIIKANEN
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 2700/2000 (EFT L 311 af 12.12.2000, s. 17).
(2) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2286/2003 (EUT L 343 af 31.12.2003, s. 1).
BILAG
Kode |
Varebeskrivelse |
Enhedsværdibeløb/100 kg netto |
|||||||
Art, sort, KN-kode |
EUR LTL SEK |
CYP LVL GBP |
CZK MTL |
DKK PLN |
EEK SIT |
HUF SKK |
|||
1.10 |
Nye kartofler 0701 90 50 |
49,70 |
29,13 |
1 587,72 |
369,80 |
777,61 |
12 745,21 |
||
171,61 |
32,41 |
21,15 |
236,92 |
11 868,03 |
1 997,64 |
||||
455,44 |
33,49 |
|
|
|
|
||||
1.30 |
Spiseløg (bortset fra sætteløg) 0703 10 19 |
35,83 |
21,00 |
1 144,54 |
266,58 |
560,56 |
9 187,63 |
||
123,71 |
23,37 |
15,25 |
170,79 |
8 555,30 |
1 440,03 |
||||
328,31 |
24,14 |
|
|
|
|
||||
1.40 |
Hvidløg 0703 20 00 |
131,69 |
77,20 |
4 207,20 |
979,90 |
2 060,55 |
33 772,70 |
||
454,74 |
85,89 |
56,05 |
627,81 |
31 448,31 |
5 293,40 |
||||
1 206,84 |
88,75 |
|
|
|
|
||||
1.50 |
Porrer ex 0703 90 00 |
50,52 |
29,61 |
1 613,96 |
375,91 |
790,47 |
12 955,85 |
||
174,45 |
32,95 |
21,50 |
240,84 |
12 064,18 |
2 030,65 |
||||
462,97 |
34,05 |
|
|
|
|
||||
1.60 |
Blomkål 0704 10 00 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
1.80 |
Hvidkål og rødkål 0704 90 10 |
59,17 |
34,69 |
1 890,32 |
440,28 |
925,82 |
15 174,30 |
||
204,32 |
38,59 |
25,18 |
282,08 |
14 129,94 |
2 378,36 |
||||
542,24 |
39,88 |
|
|
|
|
||||
1.90 |
Broccoli (Brassica oleracea L. convar. botrytis (L.) Alef var. italica Plenck) ex 0704 90 90 |
61,43 |
36,01 |
1 962,50 |
457,09 |
961,17 |
15 753,72 |
||
212,12 |
40,06 |
26,14 |
292,85 |
14 669,48 |
2 469,18 |
||||
562,94 |
41,40 |
|
|
|
|
||||
1.100 |
Kinakål ex 0704 90 90 |
75,36 |
44,18 |
2 407,53 |
560,74 |
1 179,13 |
19 326,07 |
||
260,22 |
49,15 |
32,07 |
359,26 |
17 995,97 |
3 029,10 |
||||
690,60 |
50,79 |
|
|
|
|
||||
1.110 |
Hovedsalat 0705 11 00 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
1.130 |
Gulerødder ex 0706 10 00 |
33,81 |
19,82 |
1 080,08 |
251,56 |
528,99 |
8 670,22 |
||
116,74 |
22,05 |
14,39 |
161,17 |
8 073,49 |
1 358,94 |
||||
309,82 |
22,78 |
|
|
|
|
||||
1.140 |
Radiser ex 0706 90 90 |
44,01 |
25,80 |
1 405,99 |
327,47 |
688,61 |
11 286,36 |
||
151,97 |
28,70 |
18,73 |
209,80 |
10 509,59 |
1 768,98 |
||||
403,31 |
29,66 |
|
|
|
|
||||
1.160 |
Ærter (Pisum sativum) 0708 10 00 |
438,55 |
257,08 |
14 010,49 |
3 263,19 |
6 861,88 |
112 467,20 |
||
1 514,33 |
286,02 |
186,65 |
2 090,68 |
104 726,72 |
17 627,68 |
||||
4 018,91 |
295,54 |
|
|
|
|
||||
1.170 |
Bønner: |
|
|
|
|
|
|
||
1.170.1 |
|
119,25 |
69,91 |
3 809,80 |
887,34 |
1 865,91 |
30 582,61 |
||
411,78 |
77,78 |
50,75 |
568,51 |
28 477,78 |
4 793,40 |
||||
1 092,84 |
80,37 |
|
|
|
|
||||
1.170.2 |
|
240,35 |
140,89 |
7 678,46 |
1 788,40 |
3 760,66 |
61 637,76 |
||
829,93 |
156,76 |
102,29 |
1 145,80 |
57 395,58 |
9 660,87 |
||||
2 202,57 |
161,97 |
|
|
|
|
||||
1.180 |
Valskbønner ex 0708 90 00 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
1.190 |
Artiskokker 0709 10 00 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
1.200 |
Asparges: |
|
|
|
|
|
|
||
1.200.1 |
|
363,83 |
213,28 |
11 623,28 |
2 707,19 |
5 692,71 |
93 304,25 |
||
1 256,31 |
237,29 |
154,85 |
1 734,45 |
86 882,65 |
14 624,15 |
||||
3 334,14 |
245,19 |
|
|
|
|
||||
1.200.2 |
|
330,76 |
193,89 |
10 566,93 |
2 461,15 |
5 175,34 |
84 824,56 |
||
1 142,13 |
215,72 |
140,77 |
1 576,82 |
78 986,56 |
13 295,08 |
||||
3 031,13 |
222,90 |
|
|
|
|
||||
1.210 |
Auberginer 0709 30 00 |
104,96 |
61,53 |
3 353,04 |
780,96 |
1 642,21 |
26 916,04 |
||
362,41 |
68,45 |
44,67 |
500,35 |
25 063,56 |
4 218,72 |
||||
961,82 |
70,73 |
|
|
|
|
||||
1.220 |
Bladselleri (Apium graveolens L., var. Dulce (Mill.) Pers.) ex 0709 40 00 |
101,77 |
59,66 |
3 251,25 |
757,25 |
1 592,35 |
26 098,92 |
||
351,41 |
66,37 |
43,31 |
485,16 |
24 302,68 |
4 090,65 |
||||
932,62 |
68,58 |
|
|
|
|
||||
1.230 |
Kantareller 0709 59 10 |
994,91 |
583,22 |
31 784,39 |
7 402,93 |
15 566,96 |
255 144,67 |
||
3 435,42 |
648,88 |
423,43 |
4 742,93 |
237 584,51 |
39 990,41 |
||||
9 117,36 |
670,47 |
|
|
|
|
||||
1.240 |
Sød peber 0709 60 10 |
203,04 |
119,02 |
6 486,66 |
1 510,81 |
3 176,95 |
52 070,71 |
||
701,11 |
132,43 |
86,42 |
967,95 |
48 486,98 |
8 161,37 |
||||
1 860,70 |
136,83 |
|
|
|
|
||||
1.250 |
Fennikel 0709 90 50 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
1.270 |
Søde kartofler, hele, friske (bestemt til menneskeføde) 0714 20 10 |
111,23 |
65,20 |
3 553,45 |
827,64 |
1 740,36 |
28 524,81 |
||
384,08 |
72,54 |
47,34 |
530,25 |
26 561,60 |
4 470,87 |
||||
1 019,31 |
74,96 |
|
|
|
|
||||
2.10 |
Spiselige kastanjer (Castanea-arter), friske ex 0802 40 00 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
2.30 |
Ananas, friske ex 0804 30 00 |
98,90 |
57,98 |
3 159,65 |
735,92 |
1 547,50 |
25 363,67 |
||
341,51 |
64,50 |
42,09 |
471,49 |
23 618,04 |
3 975,41 |
||||
906,35 |
66,65 |
|
|
|
|
||||
2.40 |
Avocadoer, friske ex 0804 40 00 |
133,44 |
78,22 |
4 263,04 |
992,91 |
2 087,90 |
34 220,94 |
||
460,77 |
87,03 |
56,79 |
636,14 |
31 865,71 |
5 363,66 |
||||
1 222,85 |
89,93 |
|
|
|
|
||||
2.50 |
Guvabær og mango, friske ex 0804 50 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
||
2.60 |
Appelsiner, friske: |
|
|
|
|
|
|
||
2.60.1 |
|
48,60 |
28,49 |
1 552,62 |
361,62 |
760,42 |
12 463,47 |
||
167,82 |
31,70 |
20,68 |
231,69 |
11 605,68 |
1 953,48 |
||||
445,37 |
32,75 |
|
|
|
|
||||
2.60.2 |
|
36,77 |
21,55 |
1 174,68 |
273,60 |
575,32 |
9 429,62 |
||
126,97 |
23,98 |
15,65 |
175,29 |
8 780,63 |
1 477,96 |
||||
336,96 |
24,78 |
|
|
|
|
||||
2.60.3 |
|
48,60 |
28,49 |
1 552,62 |
361,62 |
760,42 |
12 463,47 |
||
167,82 |
31,70 |
20,68 |
231,69 |
11 605,68 |
1 953,48 |
||||
445,37 |
32,75 |
|
|
|
|
||||
2.70 |
Mandariner (herunder tangeriner og satsumas), friske; klementiner, wilkings og lignende krydsninger af citrusfrugter, friske: |
|
|
|
|
|
|
||
2.70.1 |
|
86,45 |
50,68 |
2 761,82 |
643,26 |
1 352,65 |
22 170,10 |
||
298,51 |
56,38 |
36,79 |
412,12 |
20 644,26 |
3 474,86 |
||||
792,23 |
58,26 |
|
|
|
|
||||
2.70.2 |
|
75,02 |
43,98 |
2 396,70 |
558,22 |
1 173,82 |
19 239,14 |
||
259,05 |
48,93 |
31,93 |
357,64 |
17 915,01 |
3 015,47 |
||||
687,49 |
50,56 |
|
|
|
|
||||
2.70.3 |
|
71,22 |
41,75 |
2 275,27 |
529,93 |
1 114,35 |
18 264,37 |
||
245,92 |
46,45 |
30,31 |
339,52 |
17 007,34 |
2 862,69 |
||||
652,66 |
48,00 |
|
|
|
|
||||
2.70.4 |
|
34,35 |
20,13 |
1 097,29 |
255,57 |
537,57 |
8 808,34 |
||
118,60 |
22,40 |
14,62 |
163,74 |
8 202,11 |
1 380,59 |
||||
314,76 |
23,15 |
|
|
|
|
||||
2.85 |
Limefrugter (Citrus aurantifolia, Citrus latifolia), friske 0805 50 90 |
109,86 |
64,40 |
3 509,70 |
817,45 |
1 718,94 |
28 173,65 |
||
379,35 |
71,65 |
46,76 |
523,73 |
26 234,62 |
4 415,83 |
||||
1 006,76 |
74,03 |
|
|
|
|
||||
2.90 |
Grapefrugter, friske: |
|
|
|
|
|
|
||
2.90.1 |
|
58,01 |
34,01 |
1 853,23 |
431,64 |
907,65 |
14 876,51 |
||
200,31 |
37,83 |
24,69 |
276,54 |
13 852,64 |
2 331,69 |
||||
531,60 |
39,09 |
|
|
|
|
||||
2.90.2 |
|
58,94 |
34,55 |
1 882,97 |
438,56 |
922,22 |
15 115,24 |
||
203,52 |
38,44 |
25,08 |
280,98 |
14 074,94 |
2 369,11 |
||||
540,13 |
39,72 |
|
|
|
|
||||
2.100 |
Druer til spisebrug 0806 10 10 |
165,36 |
96,93 |
5 282,67 |
1 230,39 |
2 587,28 |
42 405,85 |
||
570,80 |
107,85 |
70,38 |
788,29 |
39 487,30 |
6 646,53 |
||||
1 515,33 |
111,43 |
|
|
|
|
||||
2.110 |
Vandmeloner 0807 11 00 |
50,05 |
29,34 |
1 598,95 |
372,41 |
783,11 |
12 835,32 |
||
172,82 |
32,64 |
21,30 |
238,60 |
11 951,94 |
2 011,76 |
||||
458,66 |
33,73 |
|
|
|
|
||||
2.120 |
Meloner (bortset fra vandmeloner): |
|
|
|
|
|
|
||
2.120.1 |
|
49,91 |
29,26 |
1 594,56 |
371,39 |
780,96 |
12 800,09 |
||
172,35 |
32,55 |
21,24 |
237,94 |
11 919,13 |
2 006,24 |
||||
457,40 |
33,64 |
|
|
|
|
||||
2.120.2 |
|
89,70 |
52,58 |
2 865,60 |
667,43 |
1 403,48 |
23 003,21 |
||
309,73 |
58,50 |
38,18 |
427,61 |
21 420,03 |
3 605,44 |
||||
822,00 |
60,45 |
|
|
|
|
||||
2.140 |
Pærer |
|
|
|
|
|
|
||
2.140.1 |
|
54,31 |
31,84 |
1 735,11 |
404,13 |
849,80 |
13 928,34 |
||
187,54 |
35,42 |
23,12 |
258,92 |
12 969,73 |
2 183,07 |
||||
497,72 |
36,60 |
|
|
|
|
||||
2.140.2 |
|
79,81 |
46,78 |
2 549,61 |
593,83 |
1 248,71 |
20 466,61 |
||
275,57 |
52,05 |
33,97 |
380,46 |
19 058,01 |
3 207,86 |
||||
731,36 |
53,78 |
|
|
|
|
||||
2.150 |
Abrikoser 0809 10 00 |
608,11 |
356,47 |
19 427,29 |
4 524,82 |
9 514,85 |
155 949,81 |
||
2 099,80 |
396,61 |
258,81 |
2 898,98 |
145 216,67 |
24 442,98 |
||||
5 572,72 |
409,81 |
|
|
|
|
||||
2.160 |
Kirsebær 0809 20 95 0809 20 05 |
338,62 |
2 519,74 |
3 097,80 |
228,13 |
228,13 |
228,13 |
||
2.170 |
Ferskener 0809 30 90 |
172,94 |
101,38 |
5 524,83 |
1 286,79 |
2 705,88 |
44 349,77 |
||
597,15 |
112,79 |
73,60 |
824,43 |
41 297,43 |
6 951,21 |
||||
1 584,80 |
116,54 |
|
|
|
|
||||
2.180 |
Nektariner ex 0809 30 10 |
209,78 |
122,97 |
6 701,93 |
1 560,95 |
3 282,39 |
53 798,82 |
||
724,38 |
136,82 |
89,28 |
1 000,08 |
50 096,16 |
8 432,22 |
||||
1 922,45 |
141,37 |
|
|
|
|
||||
2.190 |
Blommer 0809 40 05 |
129,50 |
75,91 |
4 137,02 |
963,56 |
2 026,18 |
33 209,35 |
||
447,15 |
84,46 |
55,11 |
617,34 |
30 923,74 |
5 205,11 |
||||
1 186,71 |
87,27 |
|
|
|
|
||||
2.200 |
Jordbær 0810 10 00 |
890,35 |
521,92 |
28 444,01 |
6 624,92 |
13 930,95 |
228 330,26 |
||
3 074,38 |
580,69 |
378,93 |
4 244,48 |
212 615,58 |
35 787,62 |
||||
8 159,17 |
600,01 |
|
|
|
|
||||
2.205 |
Hindbær 0810 20 10 |
304,95 |
178,76 |
9 742,24 |
2 269,07 |
4 771,43 |
78 204,43 |
||
1 052,99 |
198,89 |
129,79 |
1 453,76 |
72 822,06 |
12 257,47 |
||||
2 794,56 |
205,51 |
|
|
|
|
||||
2.210 |
Frugter af Vaccinium myrtillus (blåbær) 0810 40 30 |
1 605,61 |
941,21 |
51 294,42 |
11 947,34 |
25 122,34 |
411 758,68 |
||
5 544,17 |
1 047,18 |
683,35 |
7 654,26 |
383 419,67 |
64 537,49 |
||||
14 713,81 |
1 082,02 |
|
|
|
|
||||
2.220 |
Kiwifrugter (Actinidia chinensis Planch.) 0810 50 00 |
124,51 |
72,99 |
3 977,84 |
926,48 |
1 948,22 |
31 931,54 |
||
429,95 |
81,21 |
52,99 |
593,58 |
29 733,87 |
5 004,83 |
||||
1 141,04 |
83,91 |
|
|
|
|
||||
2.230 |
Granatæbler ex 0810 90 95 |
241,37 |
141,49 |
7 711,05 |
1 795,99 |
3 776,62 |
61 899,34 |
||
833,45 |
157,42 |
102,73 |
1 150,66 |
57 639,16 |
9 701,87 |
||||
2 211,91 |
162,66 |
|
|
|
|
||||
2.240 |
Kakifrugter (dadelblommer) (herunder sharon-frugter) ex 0810 90 95 |
246,31 |
144,38 |
7 868,74 |
1 832,74 |
3 853,85 |
63 165,22 |
||
850,50 |
160,64 |
104,83 |
1 174,19 |
58 817,92 |
9 900,28 |
||||
2 257,15 |
165,99 |
|
|
|
|
||||
2.250 |
Litchiblommer ex 0810 90 |
— |
— |
— |
— |
— |
— |
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/28 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1005/2004
af 19. maj 2004
om en særlig interventionsforanstaltning for havre i Finland og Sverige
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn (1), særlig artikel 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Havre hører til de produkter, som er omfattet af den fælles markedsordning for korn. Den hører dog ikke til de i artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1766/92 omhandlede basiskornarter, der kan opkøbes til intervention. |
(2) |
Havre er en vigtig og traditionel afgrøde i Finland og Sverige og egner sig godt til klimaet i de to lande. Produktionen er langt større end de pågældende landes behov, og overskuddet skal derfor afsættes i tredjelande. Landenes tiltrædelse af EF har ikke ændret på denne situation. |
(3) |
En eventuel nedskæring af havreproduktionen i Finland og Sverige vil ske til fordel for andre kornarter, der er omfattet af interventionsordningen, navnlig byg. Bygproduktionen er præget af overskud både i disse to lande og i resten af EF. Hvis produktionen flyttes fra havre til byg, vil det kun forværre denne overskudssituation. Det bør derfor sikres, at havre fortsat kan udføres til tredjelande. |
(4) |
Havre kan omfattes af den restitution, der er omhandlet i artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92. Finland og Sverige er på grund af deres geografiske placering mindre gunstigt stillet, når det gælder udførsel, end de øvrige medlemsstater. Den restitution, der fastsættes i henhold til nævnte artikel 13, begunstiger især udførslen fra de øvrige medlemsstater. Det må derfor forventes, at havreproduktionen i Finland og i Sverige i stadig højere grad vil blive udskiftet med bygproduktion. I de kommende høstår må man derfor regne med, at der i Finland og Sverige i henhold til artikel 4 i forordning (EØF) nr. 1766/92 skal opkøbes store mængder byg til intervention, hvis eneste afsætningsmulighed er udførsel til tredjelande. Denne udførsel fra interventionslagre er mere kostbar end direkte udførsel. |
(5) |
En særlig interventionsforanstaltning i medfør af artikel 6 i forordning (EØF) nr. 1766/92 gør det muligt at forhindre disse ekstraomkostninger. Interventionen kan have form af en foranstaltning, der skal lette markedet for havre i Finland og Sverige. Den bedst egnede foranstaltning er en restitution, der ydes efter licitation og kun for havre, der er produceret i og udføres fra de to lande. |
(6) |
Artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 samt gennemførelsesbestemmelserne hertil, navnlig Kommissionens forordning (EF) nr. 1501/95 af 29. juni 1995 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 for så vidt angår ydelse af eksportrestitutioner for korn samt om de foranstaltninger, der skal træffes inden for kornsektoren i tilfælde af markedsforstyrrelser (2), finder tilsvarende anvendelse på denne forordning som følge af foranstaltningens art og målsætning. |
(7) |
I henhold til forordning (EF) nr. 1501/95 skal tilslagsmodtageren bl.a. indgive en ansøgning om eksportlicens og stille en sikkerhed. Denne sikkerheds størrelse bør fastsættes. |
(8) |
Det skal sikres, at det pågældende korn faktisk bliver udført fra de medlemsstater, som der iværksættes en særlig interventionsforanstaltning for. Det er derfor nødvendigt at begrænse anvendelsen af eksportlicenser til udførsel fra den medlemsstat, hvor der er ansøgt om licens, og til havre, der er produceret i Finland og Sverige. |
(9) |
For at sikre ens behandling af alle de interesserede er det nødvendigt at fastsætte, at gyldighedsperioden for de udstedte licenser er den samme. |
(10) |
Med henblik på en tilfredsstillende afvikling af licitationsproceduren vedrørende udførslen bør der fastsættes en minimumsmængde samt frist og form for fremsendelse af de til de ansvarlige organer indgivne bud. |
(11) |
De i denne forordning fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Korn — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der gennemføres en særlig interventionsforanstaltning i form af ydelse af en eksportrestitution for 100 000 tons havre, der er produceret i Finland og Sverige, og som skal udføres fra disse lande til alle tredjelande undtagen Bulgarien og Rumænien.
Artikel 13 i forordning (EØF) nr. 1766/92 samt gennemførelsesbestemmelserne hertil finder tilsvarende anvendelse på denne restitution.
2. Det pålægges det finske og det svenske interventionsorgan at iværksætte foranstaltningen i stk. 1.
Artikel 2
1. Størrelsen af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede restitution fastsættes ved licitation.
2. Licitationen vedrører den i artikel 1, stk. 1, omhandlede mængde havre, der skal udføres til alle tredjelande bortset fra Bulgarien og Rumænien.
3. Licitationen løber indtil den 15. juli 2004. Så længe den varer, holdes der ugentlige licitationer, som fristerne for indgivelse af bud fastsættes i licitationsbekendtgørelsen for.
Uanset artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1501/95 udløber fristen for indgivelse af bud for den første licitation den 27. maj 2004.
4. Buddene skal indsendes til det finske eller det svenske interventionsorgan som anført i licitationsbekendtgørelsen.
5. Licitationen finder sted i overensstemmelse med nærværende forordning samt forordning (EF) nr. 1501/95.
Artikel 3
Et bud er kun gyldigt, hvis det:
a) |
vedrører en mængde på mindst 1 000 tons |
b) |
ledsages af et skriftligt tilsagn fra den bydende om, at det udelukkende vedrører havre, der er produceret i og skal udføres fra Finland eller Sverige. |
Overholdes tilsagnet i litra b) ikke, inddrages den sikkerhed, der er omhandlet i artikel 12 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1342/2003 (3), bortset fra tilfælde af force majeure.
Artikel 4
I forbindelse med den i artikel 2 omhandlede licitation skal ansøgningen og eksportlicensen i rubrik 20 indeholde en af følgende to angivelser:
— |
–Asetus (EY) N:o …./2004 — Todistus on voimassa ainoastaan Suomessa ja Ruotsissa |
— |
–Förordning (EG) nr …./2004 — Licensen giltig endast i Finland och Sverige. |
Artikel 5
Der ydes kun restitution ved udførsel fra Finland og Sverige.
Artikel 6
Den i artikel 5, stk. 3, litra a), i forordning (EF) nr. 1501/95 omhandlede sikkerhed er på [12] EUR/t.
Artikel 7
1. Uanset artikel 23, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1291/2000 (4) anses de eksportlicenser, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1501/95, med henblik på fastlæggelsen af deres gyldighedsperiode som udstedt på dagen for indgivelse af buddet.
2. De eksportlicenser, der er udstedt i forbindelse med den i artikel 2 omhandlede licitation, gælder fra udstedelsesdagen som defineret i stk. 1 til udgangen af fjerde efterfølgende måned.
3. Uanset artikel 11 i forordning (EF) nr. 1291/2000 er eksportlicenser, der udstedes i forbindelse med den i artikel 2 omhandlede licitation, kun gyldige i Finland og Sverige.
Artikel 8
De indgivne bud skal ved det finske og det svenske interventionsorgans foranstaltning være Kommissionen i hænde senest halvanden time efter udløbet af fristen i licitationsbekendtgørelsen. De skal fremsendes ved anvendelse af formularen i bilaget.
Hvis der ikke indgives bud, underretter det finske og det svenske interventionsorgan Kommissionen herom inden for den i stk. 1 nævnte frist.
De for indgivelse af bud fastsatte frister svarer til belgisk tid.
Artikel 9
Forordning (EF) nr. 1814/2003 ophæves.
Artikel 10
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Franz FISCHLER
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1104/2003 (EUT L 158 af 27.6.2003, s. 1).
(2) EFT L 147 af 30.6.1995, s. 7. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 777/2004 (EUT L 123 af 27.4.2004, s. 50).
(3) EUT L 189 af 29.7.2003, s. 12.
(4) EFT L 152 af 24.6.2000, s. 1.
BILAG
Licitation over eksportrestitutionen for havre, der udføres fra Finland og Sverige
(Forordning (EF) nr. 1005/2004 (1))
(Sidste frist for indgivelse af bud)
1 |
2 |
3 |
Nummerering af de bydende |
Mængde i tons |
Eksportrestitutionsbeløb (EUR/t) |
1 |
|
|
2 |
|
|
3 |
|
|
osv. |
|
|
(1) Fremsendes til følgende elektroniske adresse: agri-c1-revente-marche-ue@cec.eu.int
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/31 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1006/2004
af 19. maj 2004
om fastsættelse af, i hvilket omfang ansøgningerne om importlicenser for frosset oksekød under delkontingent II som fastsat i forordning (EF) nr. 780/2003 kan imødekommes
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskabet,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for oksekød (1),
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 2341/2003 af 29. december 2003 om undtagelse fra forordning (EF) nr. 780/2003 med hensyn til et delkontingent for frosset kød af hornkvæg under KN-kode 0202 og produkter under KN-kode 0206 29 91 (2), særlig artikel 1, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
I artikel 1, stk. 2, litra a), nr. ii), i Kommissionens forordning (EF) nr. 2341/2003 fastsættes den mængde af delkontingent II, for hvilken godkendte EF-erhvervsdrivende i perioden 3. til 7. maj 2004 kan ansøge om importlicenser, til 5 742 tons. Denne mængde blev nedsat til 5 708,65929 t ved artikel 1, i forordning (EF) nr. 385/2004. Da de mængder, der er ansøgt om importlicens for, overstiger den disponible mængde, bør der fastsættes en nedsættelseskoefficient efter bestemmelserne i artikel 1, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2341/2003 —
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ansøgninger om importlicenser, der i henhold til artikel 12, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 780/2003 (3) blev indgivet i perioden 3. til 7. maj 2004, imødekommes i et omfang på 3,67984 % af de mængder, der er ansøgt om.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft den 20. maj 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
J. M. SILVA RODRÍGUEZ
Generaldirektør for landbrug
(1) EFT L 160 af 26.6.1999, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1782/2003 (EUT L 270 af 21.10.2003, s. 1).
(2) EUT L 346 af 31.12.2003, s. 33. Ændret ved forordning (EF) nr. 385/2004 (EUT L 64 af 2.3.2004, s. 24).
(3) EUT L 114 af 8.5.2003, s. 8.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/32 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1007/2004
af 19. maj 2004
om ændring af importtolden for ris
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 af 22. december 1995 om den fælles markedsordning for ris (1),
under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1503/96 af 29. juli 1996 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 3072/95 for så vidt angår importtold for ris (2), særlig artikel 4, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
I Kommissionens forordning (EF) nr. 963/2004 (3) er importtolden for ris fastsat. |
(2) |
I artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1503/96 er det fastsat, at hvis det beregnede gennemsnit af importtolden i dens anvendelsesperiode afviger med mindst 10 EUR/ton fra den fastsatte told, foretages der en tilsvarende justering. Nævnte afvigelse har fundet sted. Det er derfor nødvendigt at justere importtolden i forordning (EF) nr. 963/2004 — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I og II til forordning (EF) nr. 963/2004 affattes som angivet i bilag I og II til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft den 20. maj 2004.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Franz FISCHLER
Medlem af Kommissione
(1) EFT L 329 af 30.12.1995, s. 18. Ændret ved forordning (EF) nr. 411/2002 (EFT L 62 af 5.3.2002, s. 27).
(2) EFT L 189 af 30.7.1996, s. 71. Ændret ved forordning (EF) nr. 2294/2003 (EUT L 340 af 24.12.2003, s. 12).
(3) EUT L 178 af 13.5.2004, s. 8.
BILAG I
Fastsættelse af importtolden for ris og brudris
(EUR/t) |
|||||
KN-kode |
Importtold (5) |
||||
Tredjelande (undtagen AVS-stater og Bangladesh) (3) |
Bangladesh (4) |
Basmati Indien og Pakistan (6) |
Egypten (8) |
||
1006 10 21 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 23 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 25 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 27 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 92 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 94 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 96 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 10 98 |
69,51 |
101,16 |
|
158,25 |
|
1006 20 11 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 13 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 15 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 17 |
203,91 |
67,03 |
97,61 |
0,00 |
152,93 |
1006 20 92 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 94 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 96 |
247,13 |
82,16 |
119,23 |
|
185,35 |
1006 20 98 |
203,91 |
67,03 |
97,61 |
0,00 |
152,93 |
1006 30 21 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 23 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 25 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 27 |
133,21 |
193,09 |
|
312,00 |
|
1006 30 42 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 44 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 46 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 48 |
133,21 |
193,09 |
|
312,00 |
|
1006 30 61 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 63 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 65 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 67 |
133,21 |
193,09 |
|
312,00 |
|
1006 30 92 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 94 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 96 |
402,53 |
128,49 |
186,36 |
|
301,90 |
1006 30 98 |
133,21 |
193,09 |
|
312,00 |
|
1006 40 00 |
41,18 |
|
96,00 |
(1) Importtolden for ris med oprindelse i AVS-staterne anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2286/2002 (EFT L 348 af 21.12.2002, s. 5) og Kommissionens forordning (EF) nr. 638/2003 (EFT L 93 af 10.4.2003, s. 3), som ændret.
(2) I henhold til forordning (EØF) nr. 1706/98 opkræves ingen importtold ved direkte indførsel af varer med oprindelse i staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet i det oversøiske franske departement Réunion.
(3) Importtolden for indførsel af ris i det oversøiske franske departement Réunion er fastlagt i artikel 11, stk.3, i forordning (EF) nr. 3072/95.
(4) Importtolden for ris, med undtagelse af brudris (KN-kode 1006 40 00), med oprindelse i Bangladesh anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF) nr. 3491/90 (EFT L 337 af 4.12.1990, s. 1) og Kommissionens forordning (EØF) nr. 862/91 (EFT L 88 af 9.4.1991, s. 7), som ændret.
(5) Indførsel af produkter med oprindelse i de oversøiske lande og territorier (OLT) er fritaget for importtold i henhold til artikel 101, stk.1, i Rådets afgørelse 91/482/EØF (EFT L 263 af 19.9.1991, s. 1), som ændret.
(6) Importtolden for afskallet ris af sorten Basmati med oprindelse i Indien og Pakistan nedsættes med 250 EUR/t (artikel 4a i forordning (EF) nr. 1503/96, som ændret).
(7) Told ifølge den fælles toldtarif.
(8) Importtolden for ris med oprindelse i og hidrørende fra Egypten anvendes i forbindelse med den ordning, der er fastsat ved Rådets forordning (EF) nr. 2184/96 (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 196/97 (EFT L 31 af 1.2.1997, s. 53).
BILAG II
Beregning af importtolden for ris
|
Uafskallet |
Indica-arter |
Japonica-arter |
Brudris |
||||
Afskallet |
Sleben |
Afskallet |
Sleben |
|||||
|
203,91 |
416,00 |
247,13 |
402,53 |
||||
2. Beregningselementer |
||||||||
|
— |
340,32 |
227,43 |
321,29 |
404,74 |
— |
||
|
— |
— |
— |
296,25 |
379,70 |
— |
||
|
— |
— |
— |
25,04 |
25,04 |
— |
||
|
— |
USDA og operatører |
USDA og operatører |
Operatører |
Operatører |
— |
(1) Told ifølge den fælles toldtarif.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/35 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1008/2004
af 19. maj 2004
om indførelse af en midlertidig udligningstold på importen af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 af 8. marts 2004 (2), (»grundforordningen«), særlig artikel 12,
efter høring af Det Rådgivende Udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. GENERELT
(1) |
Den 21. august 2003 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien. |
(2) |
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i juli 2003 af European Carbon and Graphite Association (ECGA) på vegne af producenter i Fællesskabet, der tegnede sig for en væsentlig del - i dette tilfælde over 50 % - af den samlede produktion af visse grafitelektrodesystemer i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der forekom subsidiering i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en antisubsidieprocedure. |
(3) |
Før indledningen af proceduren og i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i grundforordningen underrettede Kommissionen Indiens regering om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage, hvori det blev påstået, at subsidieret import af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien forvolder EF-erhvervsgrenen væsentlig skade. Indiens regering blev indkaldt til konsultationer med henblik på at kaste lys over situationen med hensyn til indholdet af klagen og nå til en gensidigt acceptabel løsning. Den indiske regering fremsatte ingen anmodning om konsultationer, men der blev taget behørigt hensyn til de bemærkninger, som den indiske regering skriftligt fremsatte med hensyn til påstandene i klagen om subsidieret import og om den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt. |
(4) |
Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en sideløbende antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i Indien. |
(5) |
Kommissionen underrettede officielt klageren og andre kendte producenter i Fællesskabet, de eksporterende producenter, importører, brugere og leverandører, som den vidste var berørt af sagen, om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. |
(6) |
De to eksporterende producenter i Indien og den indiske regering samt producenter, brugere og importører/forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt. |
2. STIKPRØVER
(7) |
I betragtning af det store antal uafhængige importører i Fællesskabet fandtes det passende at undersøge, hvorvidt der burde udtages stikprøver, jf. grundforordningens artikel 27. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det rent faktisk ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i bekræftende fald at udvælge en stikprøve, blev alle kendte uafhængige importører i henhold til artikel 27, stk. 2, i grundforordningen anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af proceduren og give Kommissionen de i indledningsmeddelelsen anførte oplysninger for perioden fra 1. april 2002 til 31. marts 2003. Kun to uafhængige importører indvilgede i at indgå i stikprøven og afgav de ønskede oplysninger inden for den fastsatte frist. Stikprøver blev derfor ikke anset for nødvendige i forbindelse med denne procedure. |
3. SPØRGESKEMAER
(8) |
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, til de to ovennævnte uafhængige importører, til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen, og til den indiske regering. |
(9) |
Der blev modtaget besvarelser fra to indiske eksporterende producenter, fra de to klagende producenter i Fællesskabet, fra otte brugerselskaber og fra de to ovennævnte uafhængige importører. Desuden fremsatte et brugerselskab skriftlige bemærkninger, der indeholdt visse kvantitative oplysninger, og to brugersammenslutninger henvendte sig skriftligt til Kommissionen. |
(10) |
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om subsidiering, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
|
(11) |
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra1. april 2002 til 31. marts 2003 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra 1999 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«). |
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(12) |
Den pågældende vare er grafitelektroder og/eller nipler, der anvendes til sådanne elektroder, uanset om de importeres sammen eller separat. En grafitelektrode er en keramisk formet eller udpresset søjle af grafit. Begge ender af denne cylinder er forsynet med maskinfremstillede tilspidsede »fatninger« med gevind, således at to eller flere elektroder kan sammenføjes til en søjle. Et forbindelsesstykke, der også er af grafit, benyttes til at sammenslutte to fatninger. Denne del kaldes en »nippel«. Både grafitelektroden og niplen leveres sædvanligvis forudindstillet som et »grafitelektrodesystem«. |
(13) |
Grafitelektroder og nipler til sådanne elektroder fremstillet ved anvendelse af jordoliekoks, der er et biprodukt fra olieindustrien. og kultjærebeg. Der er seks trin i produktionsprocessen, nemlig formning, brænding, imprægnering, fornyet brænding, grafitisering og maskinel bearbejdning. I grafitiseringsfasen opvarmes varen elektrisk til over 3 000oC, og den omdannes fysisk til den krystallinske form af kulstof, grafit, der er et unikt materiale med lav elektrisk ledeevne, men høj varmekonduktivitet samt høj styrke og ydeevne ved høje temperaturer, der gør materialet passende til brug i elektriske bueovne. Fremstillingstiden for et grafitelektrodesystem er på omkring to måneder. Der er ingen produkter, der kan erstatte grafitelektrodesystemer. |
(14) |
(Grafitelektrodesystemer benyttes af stålproducenter i elektriske lysbueovne, såkaldte »miniværker«, som elledere til fremstilling af stål fra genbrugt affaldsmetal. Denne undersøgelse omfatter kun grafitelektroder og nipler hertil med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder. Grafitelektrodesystemer, der opfylder disse tekniske specifikationer, kan fremføre meget store mængder strøm. |
(15) |
En indisk eksportør erklærede, at han i nogle tilfælde fremstillede den pågældende vare uden at benytte jordoliekoks af topkvalitet, såkaldt »premium needle coke«, som klagerne ifølge dette selskab fandt var absolut nødvendig for at fremstille varen med de i betragtning (12) til (14) anførte specifikationer. Denne eksportør hævdede derfor, at grafitelektroder og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, som var fremstillet uden anvendelse af »premium needle coke«, ikke burde være omfattet af undersøgelsen. Der kan rent faktisk benyttes jordoliekoks af forskellige kvaliteter til at fremstille grafitelektrodesystemer. Det er imidlertid slutproduktets grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber samt dets endelige anvendelsesformål, der er afgørende for definitionen af varen, uanset de anvendte råmaterialer. Hvis grafitelektroder og nipler til sådanne elektroder med oprindelse i Indien og importeret til Fællesskabet opfylder de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som beskrevet i definitionen af varen, anses de for at være den pågældende vare. Denne påstand blev derfor afvist. |
2. SAMME VARE
(16) |
Den vare, der eksporteres til Fællesskabet fra Indien, og den vare der fremstilles og sælges på Indiens hjemmemarked, samt den vare, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af fællesskabsproducenterne fandtes at have samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 5. |
C. SUBSIDIERING
1. INDLEDNING
(17) |
På grundlag af de oplysninger, der var indeholdt i klagen, og besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen følgende fem ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes eksportsubsidier af den indiske regering:
|
(18) |
De nævnte ordninger (i), (ii), (iii) og (iv) er baseret på Foreign Trade (Development and Regulation) Act 1992 (nr. 22 af 1992) (»loven om udlandshandel«), der trådte i kraft den 7. august 1992. Loven om udlandshandel bemyndiger den indiske regering til at udstede bekendtgørelser vedrørende eksport- og importpolitikken, der opføres i »Export and Import Policy«-dokumenter, som udstedes af Handelsministeriet hvert femte år og regelmæssigt ajourføres. Det eksport- og importpolitikdokument, der er relevant for undersøgelsesperioden i den aktuelle sag, er femårsplanen for perioden 1. april 2002 til 31. marts 2007. Desuden fastsætter Indiens regering også de procedurer, der styrer Indiens udlandshandelspolitik, i den såkaldte »Handbook of Procedures - 1 April 2002 to 31 March 2007« (bind 1), som også ajourføres regelmæssigt. |
(19) |
Det fremgår klart af eksport- og importpolitikken for perioden 1. april 2002 til 31. marts 2007, at licenser, certifikater og tilladelser, der er udstedt før ikrafttrædelsen af denne politik, fortsat vil være gyldige til det formål, hvortil de er udstedt, herunder i undersøgelsesperioden, medmindre andet er fastsat. |
(20) |
Henvisninger til retsgrundlaget for de undersøgte ordninger (i) til (iv) vedrører i det følgende eksport- og importpolitikken for perioden 1. april 2002 til 31. marts 2007 og »Handbook of Procedures - 1 April 2002 to 31 March 2007« (bind 1) (»procedurehåndbogen«). |
(21) |
Den under punkt (v) nævnte indkomstskatteordning er baseret på »Income Tax Act of 1961« (»indkomstskatteloven af 1961«), som ændres årligt ved »Finance Act« (»finansloven«). |
(22) |
Det er fastsat i artikel 14, stk. 5, litra b), i grundforordningen, at den ubetydelighedsgrænse for subsidier på 3 %, der gælder for visse udviklingslande, nemlig udviklingslande, som er medlemmer af WTO, og som er anført i bilag VII til aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger (»ASU«), og for udviklingslande, som er medlemmer af WTO, og som fuldstændig har afskaffet eksportsubsidier, skal afskaffes otte år efter WTO-aftalens ikrafttræden. Da nævnte aftale trådte i kraft den 1. januar 1995, finder denne subsidietærskel ikke længere anvendelse. Den ubetydelighedsgrænse, der nu gælder for importen fra alle udviklingslande, er 2 %, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, litra a). Sideløbende med anvendelsen af den ubetydelighedsgrænse på 3 %, der gjaldt for de lande, som var anført i bilag VII til ASU, har det været EF’s praksis at anvende en ubetydelighedsgrænse for disse lande på 0,3 % for hver enkelt subsidieordning. Da den specifikke ubetydelighedsgrænse, der havde været anvendt på de i bilag VII til ASU nævnte lande, ikke længere er gældende, finder Kommissionen, at grænsen for individuelle ordninger heller ikke bør anvendes længere. |
2. »DUTY ENTITLEMENT PASSBOOK SCHEME« (DEPB) (TOLDGODTGØRELSESORDNINGEN)
a) Retsgrundlag
(23) |
DEPB trådte i kraft den 1. april 1997 ved Customs Notification 34/97. Stk. 4.3.1. til 4.3.4 i eksport/importpolitikdokumentet og stk. 4.37 til 4.53 i procedurehåndbogen indeholder en detaljeret beskrivelse af ordningen. DEPB er en ordning, der afløser Passbook-ordningen, som ophørte den 31. marts 1997. Fra starten var der to typer DEPB, nemlig DEPB på før-eksportbasis og DEPB på efter-eksportbasis. |
(24) |
Indiens regering har fremhævet, at DEPB på før-eksportbasis blev afskaffet den 1. april 2000, og at ordningen derfor ikke er relevant for undersøgelsesperioden. Det blev fastslået, at ingen af selskaberne opnåede fordele af DEPB på før-eksportbasis, og det er derfor ikke nødvendigt at afgøre, om DEPB på før-eksportbasis er udligningsberettiget. Følgende analyse af denne ordning er derfor kun baseret på DEPB på efter-eksportbasis. |
b) Støtteberettigelse
(25) |
DEPB på efter-eksportbasis står åben for producenter/eksportører eller handelsselskaber/eksportører (dvs. forhandlere). |
c) Praktisk gennemførelse af DEPB på efter-eksportbasis
(26) |
I henhold til ordningen kan enhver støtteberettiget eksportør anmode om kreditter, der beregnes som en procentdel af værdien af de udførte færdigvarer. Sådanne DEPB-procentsatser er fastsat af de indiske myndigheder for de fleste varer, herunder den pågældende vare, på grundlag af gældende Standard Input/Output-normer (»SION«). En licens med angivelse af det bevilgede kreditbeløb udstedes automatisk ved modtagelse af en anmodning herom. |
(27) |
DEPB på efter-eksportbasis åbner mulighed for at anvende sådanne kreditter til udligning af told i forbindelse med senere indførsel af varer, hvis indførsel ikke er begrænset eller forbudt. Varer, der er indført ved anvendelse af sådanne kreditter, kan derefter sælges på hjemmemarkedet (og pålægges omsætningsafgift) eller anvendes på anden måde. |
(28) |
DEPB-licenser er frit omsættelige og sælges derfor jævnligt. DEPB-licenser, der er pålagt et ansøgningsgebyr på 0,5 % af den modtagne kredit, er gyldige i 12 måneder fra udstedelsesdatoen. Licenser, der er udstedt i toårsperioden fra den 1. april 2001 til den 31. marts 2003, kunne derfor i undersøgelsesperioden enten sælges eller benyttes til udligning af importtold. |
(29) |
Før undersøgelsesperioden, dvs. indtil den 31. marts 2002, kunne normal importtold udlignes med op til DEPB-licensens pålydende værdi ved fremlæggelse af denne. Desuden muliggjorde en DEPB-licens også fritagelse for en anden told, den såkaldte særlige tillægstold. Den særlige tillægstold er fastsat til 4 % af toldens værdi, herunder toldværdien af de fleste varer, der importeres til Indien, inklusive den pågældende vare. Fritagelsen for den særlige tillægstold i henhold til denne ordning var betinget af fremlæggelse af en DEPB-licens, men den sparede særlige tillægstold blev ikke trukket fra det kreditbeløb, der blev indrømmet i henhold til licensen. DEPB-ordningen medførte derfor reelt en yderligere fordel ud over den pålydende værdi af DEPB-licensen. |
(30) |
Den indiske regering afskaffede fritagelsen for den særlige tillægstold i henhold til DEPB-ordningen med virkning fra begyndelsen af undersøgelsesperioden, dvs. fra den 1. april 2002. I undersøgelsesperioden blev enhver udligning af den særlige tillægstold derfor direkte fratrukket kreditten på de DEPB-licenser, der blev fremlagt af importørerne. For at tage hensyn til denne ændring af ordningen og kompensere eksportører for de fordele, der tidligere kunne opnås gennem fritagelse for den særlige tillægstold, hævede den indiske regering DEPB-satserne fra den 1. april 2002 gennem en ændring af SION for den pågældende vare. Efter anmodning udstedte den indiske regering også supplerende kreditter for gældende licenser, der var udstedt for 1. april 2002, således at kreditten blev hævet til den reviderede DEPB-sats. |
d) Konklusion om DEPB på efter-eksportbasis
(31) |
Når et selskab udfører varer, bevilges det en kredit, som kan anvendes til udligning af told på fremtidig indførsel af forskellige varer, eller blot sælges på det åbne marked. |
(32) |
Kreditbeløbet beregnes automatisk på grundlag af SION-satser, uanset om råmaterialerne er importeret, om der er betalt told af dem, eller om de rent faktisk er blevet brugt til eksportproduktion og i hvilke mængder. Et selskab kan kræve en licens på grundlag af dets tidligere eksport, uanset om det overhovedet foretager import eller køber varer fra andre kilder. DEPB-kreditter anses for at være et finansielt bidrag, fordi de er et tilskud. De indebærer en direkte overførsel af midler, da de enten kan sælges og omsættes til likvider eller benyttes til udligning af importtold, hvilket betyder, at den indiske regering mister indtægter, den ellers ville have haft. |
(33) |
Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen giver mulighed for en undtagelse for bl.a. godtgørelses- og substitutionsgodtgørelsesordninger, der overholder de faste regler i bilag I, punkt i), og bilag II (definition på og regler for godtgørelse) og III (definition på og regler for substitutionsgodtgørelse). |
(34) |
I dette tilfælde er eksportøren ikke forpligtet til rent faktisk at forbruge de toldfrit importerede varer i produktionsprocessen, og kreditbeløbet beregnes ikke i forhold til de råmaterialer, der faktisk er benyttet. |
(35) |
Desuden forefindes der ingen ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgifter, jf. bilag I, punkt i), og bilag II og III til grundforordningen. |
(36) |
Endelig er eksportører berettiget til DEPB-fordelene, uanset om de overhovedet importerer produktionsfaktorer. For at opnå fordelen, er det tilstrækkeligt for en eksportør blot at eksportere varer uden at påvise, at noget råmateriale var importeret. Selv eksportører, der køber alle deres råmaterialer lokalt og ikke importerer varer, der skal benyttes som råmaterialer, er således stadig berettigede til fordelene ved DEPB. DEPB på efter-eksportbasis opfylder således ikke bestemmelserne i bilag I til III til grundforordningen. |
(37) |
Da der ikke stilles krav om, at importerede råmaterialer forbruges i produktionsprocessen, eller forefindes en kontrolordning som krævet i bilag II til grundforordningen, kan DEPB på efter-eksportbasis ikke anses for at være en tilladt godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordning (bilag III), jf. grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). |
(38) |
Da den i betragtning (33) nævnte undtagelse fra subsidiedefinitionen for godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordninger derfor ikke finder anvendelse, opstår spørgsmålet om eftergivelse af overskydende afgifter ikke, og den udligningsberettigede fordel er eftergivelsen af den samlede importtold, der normalt er skyldig for al import. |
(39) |
Da den indiske regerings finansielle bidrag medfører en fordel for DEPB-indehaveren, og da der gives afkald på offentlige indtægter, der ellers ville være indgået, er ordningen derfor et subsidie. Subsidiet er retligt betinget af eksportresultater og kan derfor kun opnås ved eksport, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen. Det anses derfor for at være specifik og udligningsberettiget. |
e) Beregning af subsidiebeløbet for DEPB på efter-eksportbasis
(40) |
Selskabernes fordel blev beregnet på grundlag af det i licenserne indrømmede kreditbeløb, som er blevet benyttet eller overdraget (solgt) i undersøgelsesperioden. For så nøjagtigt som muligt at fastsætte størrelsen af de indtægter, som der er givet afkald på, er det nødvendigt at skelne mellem licenser udstedt og benyttet i undersøgelsesperioden, licenser udstedt og overdraget i undersøgelsesperioden, licenser udstedt før undersøgelsesperioden og benyttet i denne og licenser udstedt før undersøgelsesperioden og overdraget i denne. |
(41) |
I tilfælde, hvor en DEPB-licens blev udstedt og benyttet i undersøgelsesperioden af den samarbejdsvillige eksporterende producent til at importere varer uden betaling af den gældende told (herunder den særlige tillægstold), blev fordelen beregnet på grundlag af den samlede importtold, som der blev givet afkald på, som fratrukket kreditbalancen på den relevante DEPB-licens. |
(42) |
I tilfælde, hvor DEPB-licensen blev udstedt og overdraget (solgt) i undersøgelsesperioden, blev fordelen beregnet på grundlag af størrelsen af den kredit (den pålydende værdi), der blev indrømmet i licensen, uanset licensens salgspris, idet salget af en licens er en rent kommerciel beslutning, der ikke ændrer størrelsen af den fordel (svarende til den indiske regerings overførsel af midler), der er opnået af ordningen. |
(43) |
I tilfælde, hvor en DEPB-licens blev udstedt før undersøgelsesperioden og benyttet i undersøgelsesperioden af den samarbejdsvillige eksporterende producent til at importere varer uden betaling af den gældende told, blev fordelen beregnet på grundlag af den samlede importtold (herunder den særlige tillægstold), som der blev givet afkald på, som fratrukket kreditbalancen på den relevante DEPB-licens. De supplerende licenser, der som beskrevet ovenfor er udstedt for de forhøjede DEPB-kreditter, blev – i det omfang, de var blevet benyttet til at udligne tolden – også taget i betragtning med henblik på at fastsætte størrelsen af de indtægter, som den indiske regering havde givet afkald på. |
(44) |
I tilfælde, hvor DEPB-licensen var udstedt før undersøgelsesperioden og overdraget (solgt) i denne, fandtes det, at licenserne blev solgt til en pris, der var højere end deres pålydende værdi. Denne ekstrapris forklares ved den yderligere fritagelse fra den særlige tillægstold, der som ovenfor nævnt er mulig i henhold til disse licenser. Uden at vide hvilke varer, der blev importeret af køberne af disse licenser, er det ikke muligt at fastsætte størrelsen af de indtægter, som den indiske regering gav afkald på. Som et forsigtigt skøn må dette beløb dog mindst have svaret til licensernes salgspris, da det ikke giver økonomisk mening, at licensen sælges for mere end dens reelle værdi. Fordelen blev således beregnet på grundlag af licensens salgspris. |
(45) |
Som nævnt i betragtning (26) er fordelen i henhold til DEPB-ordningen baseret på værdien af de eksporterede færdigvarer og indrømmes ikke på grundlag af de mængder, der er fremstillet, eksporteret eller transporteret. Det beregnede subsidiebeløb er derfor blevet fordelt på den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen. Ved beregningen af fordelen blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). |
(46) |
Selskaberne krævede, at omkostningerne til at betale særlige agenter, salgsprovision og forskellige andre udgifter skulle fratrækkes ved beregningen af fordelen i henhold til denne ordning. I denne forbindelse skal det bemærkes, at anvendelsen af tredjeparter til at købe og sælge licenser er en rent kommerciel beslutning, der ikke ændrer størrelsen af den kredit, der er indrømmet i licenserne. Under alle omstændigheder kan kun omkostninger, som nødvendigvis påløber for at opnå et subsidie, fratrækkes, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Da de ovennævnte omkostninger ikke er nødvendige for at være berettiget til subsidiet, blev kravene afvist. |
(47) |
Selskaberne fremførte også, at fordelene fra deres DEPB-licenser skabte yderligere indtægter og derved øgede deres samlede skattetilsvar, navnlig med hensyn til selskabsskat. Det blev derfor fremført, at den fordel, der blev opnået fra DEPB-ordningen, skulle reduceres med det beløb, der rent faktisk skulle betales i indkomstskat. |
(48) |
Den måde, hvorpå et selskab vælger at gøre brug af den fordel, der følger af en subsidieordning, i dette tilfælde at benytte licenserne til at udligne importtold eller sælge licenserne, kan påvirke selskabets skattemæssige situation på forskellige måder. Det påhviler ikke undersøgelsesmyndigheden at undersøge de mulige virkninger, som sådanne fordele vil have på det pågældende selskabs skattemæssige situation. Denne påstand blev derfor afvist. |
(49) |
Begge de samarbejdsvillige selskaber opnåede fordele af denne ordning i undersøgelsesperioden og modtog subsidier på mellem 14,5 % og 20,4 %. |
3. »EXPORT PROMOTION CAPITAL GOODS SCHEME« (EPCG) (EKSPORTFREMMEORDNING FOR INVESTERINGSGODER)
a) Retsgrundlag
(50) |
EPCG-ordningen blev bekendtgjort den 1. april 1992. I undersøgelsesperioden reguleredes ordningen af Customs Notification 28/97 og 29/97, der trådte i kraft den 1. april 1997. Nærmere oplysninger om ordningen findes i kapitel 5 i eksport- og importpolitikdokumentet for 2002/2007 og i kapitel 5 i procedurehåndbogen. |
b) Støtteberettigelse
(51) |
Ordningen står åben for producenter/eksportører (dvs. alle producenter i Indien, som udfører varer) eller handelsselskaber/eksportører (dvs. forhandlere), der er ”forbundet” med støttende producenter. |
c) Praktisk gennemførelse
(52) |
For at drage fordel af denne ordning skal et selskab fremlægge oplysninger for de pågældende myndigheder om arten og værdien af de investeringsgoder, som skal indføres. Afhængig af de eksportforpligtelser, som selskabet er rede til at påtage sig, vil det få bevilling til at indføre investeringsgoder enten til nul-told eller til nedsat told. For at opfylde eksportforpligtelsen skal de importerede investeringsgoder anvendes til fremstilling af eksporterede varer. Efter anmodning fra eksportøren udstedes der en licens, som giver tilladelse til indførsel til præferencesatser. Der betales et ansøgningsgebyr for udstedelse af licensen. |
(53) |
Indehaveren af EPCG-licensen kan også købe investeringsgoderne i Indien. I så fald kan den lokale producent af investeringsgoder benytte fordelen ved toldfri import af dele, der er nødvendige til fremstilling af sådanne investeringsgoder. Alternativt kan den lokale producent gøre krav på en fordel for den anslåede eksport for så vidt angår levering af investeringsgoder til en indehaver af en EPCG-licens. |
(54) |
Der er en eksportforpligtelse forbundet med berettigelse til EPCG-ordningen. Eksportforpligtelsen skal opfyldes ved eksport af varer fremstillet ved hjælp af investeringsgoderne, og værdien af denne eksport skal være større end gennemsnittet af selskabets eksport af samme vare i de tre foregående licensår. |
(55) |
Ordningens bestemmelser vedrørende beregningen af eksportforpligtelsen er for nylig blevet ændret. Efter de nye regler vil selskaberne have otte år til at opfylde eksportforpligtelsen (eksporten skal være en værdi, der er mindst seks gange større end værdien af den samlede toldfritagelse for importerede investeringsgoder). Denne ændring berører imidlertid ikke ordningens grundlæggende funktionsmåde. |
d) Konklusion vedrørende EPCG-ordningen
(56) |
En eksportørs betaling af nedsat told eller nul-told udgør et finansielt bidrag fra den indiske regering, idet der gives afkald på indtægter, der ellers ville være indgået, og modtageren opnår en fordel i form af nedsat told eller fritagelse for betaling af importafgifter, der normalt skulle være betalt. Licensen kan ikke opnås uden en forpligtelse til eksport af varer. EPCG-ordningen er derfor et subsidie, der er retligt betinget af eksportresultater, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i grundforordningen, og det anses for at være specifikt og følgelig udligningsberettiget. |
e) Beregning af subsidiebeløbet
(57) |
Fordelen for selskaberne er beregnet på grundlag af størrelsen af den ikke betalte told på indførte investeringsgoder fordelt over en periode, der afspejler den normale afskrivning på sådanne investeringsgoder i den pågældende industri, jf. artikel 7, stk. 3, i grundforordningen. I overensstemmelse med den etablerede praksis er den fordel, der kan tilskrives undersøgelsesperioden, blevet justeret ved at tillægge renter i undersøgelsesperioden for at afspejle værdien af fordelen over tid og derved bestemme den fulde fordel af denne ordning for modtageren. I betragtning af arten af subsidiet, som svarer til et éngangstilskud, ansås den virksomhedsspecifikke markedsrente i undersøgelsesperioden for rimelig. Som nævnt i betragtning (54) er fordelen i henhold til EPCG-ordningen afhængig af den øgede værdi af de eksporterede færdigvarer og indrømmes ikke på grundlag af de mængder, der er fremstillet, eksporteret eller transporteret. Subsidiebeløbet er derfor blevet fordelt på den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen. |
(58) |
Begge de samarbejdsvillige eksportører opnåede fordele af EPCG-ordningen i undersøgelsesperioden og modtog subsidier på mellem 0,1 % og 0,3 %. |
4. »ADVANCE LICENSE SCHEME« (ALS) (FORHÅNDSLICENSORDNINGEN)
a) Retsgrundlag
(59) |
Forhåndslicensordningen har været benyttet siden 1977-78. Ordningen er beskrevet nærmere i stk. 4.1.1 til 4.1.7 i eksport- og importpolitikdokumentet og i dele af kapitel 4 i procedurehåndbogen. |
b) Støtteberettigelse
(60) |
Eksportører, producent-eksportører eller forhandler-eksportører, der er »forbundet med« støttende producenter, kan få forhåndslicenser til toldfri import af varer, der benyttes til fremstilling af eksportvarer. |
c) Praktisk gennemførelse
(61) |
Mængden af den import, der tillades i henhold til denne ordning, fastsættes som en procentdel af den eksporterede mængde færdigvarer. Forhåndslicenserne angiver den tilladte import i mængde og i værdi. I begge tilfælde fastlægges de satser, der benyttes til bestemme størrelsen af de tilladte toldfri indkøb, for de fleste varer (herunder den pågældende vare) på grundlag af SION. De råmaterialer, der er angivet i forhåndslicenserne, er varer, der benyttes i forbindelse med fremstillingen af den relevante færdigvare. |
(62) |
Forhåndslicenser kan udstedes for:
|
(63) |
Det blev fastslået under kontrollen, at kun de under (i) omhandlede forhåndslicenser (til fysisk eksport) blev benyttet af en eksporterende producent i undersøgelsesperioden. I forbindelse med denne undersøgelse er det derfor ikke nødvendigt at afgøre, om kategori (ii), (iii) og (iv) er udligningsberettigede. |
d) Konklusioner om ordningen
(64) |
Kun eksporterende selskaber tildeles licenser, der kan benyttes til at udligne importtold. Ordningen er således betinget af eksportresultater. |
(65) |
Som ovenfor nævnt blev det fastslået, at ordningen med forhåndslicenser i undersøgelsesperioden blev benyttet af et undersøgt selskab for »fysisk eksport«. Selskabet benyttede ordningen til toldfri import af råmaterialer til eksporterede varer. |
(66) |
Den indiske regering hævdede, at forhåndslicensordningen er en mængdebaseret ordning, og at de råmaterialer, der tillades i henhold til licensen, fastsættes med henvisning til eksportmængden. Det blev endvidere fremført, at uanset hvilke materialer, der indføres i henhold til forhåndslicensordningen, skal disse varer benyttes til at fremstille de eksporterede varer eller til genopfyldning af de lagre af varer, der er benyttet i de allerede eksporterede varer. Ifølge den indiske regering skal de importerede råmaterialer benyttes af eksportøren, og ingen sådanne varer må sælges eller overdrages. |
(67) |
Det blev imidlertid bemærket, at der ikke fandtes nogen ordning eller procedure til at bekræfte, om der forbruges råmaterialer i produktionsprocessen for eksporterede varer og hvilke råmaterialer, der er tale om. Ordningen viser kun, at de toldfrit importerede varer er blevet brugt i produktionsprocessen uden nogen skelnen mellem varernes bestemmelsessted (hjemmemarkedet eller eksportmarkedet). |
(68) |
Artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii), i grundforordningen giver mulighed for en undtagelse for bl.a. godtgørelses- og substitutionsgodtgørelsesordninger, der overholder de faste regler i bilag I, punkt i), og bilag II (definition på og regler for godtgørelse) og III (definition på og regler for substitutionsgodtgørelse) til grundforordningen. |
(69) |
Da der ikke findes en ordning eller procedure med henblik på at fastslå, hvilke råmaterialer der forbruges ved fremstillingen af den eksporterede vare, eller om der har været tale om for stor betaling af importafgift, jf. bilag I, punkt i), og bilag II og II til grundforordningen, kan forhåndslicensordningen ikke anses for at være en tilladt godtgørelses- eller substitutionsordning efter grundforordningens artikel 2, stk. 1, litra a), nr. ii). |
(70) |
Da den i betragtning (68) nævnte undtagelse fra subsidiedefinitionen for godtgørelses- eller substitutionsgodtgørelsesordninger ikke finder anvendelse, opstår spørgsmålet om eftergivelse af overskydende afgifter ikke, og den udligningsberettigede fordel er eftergivelsen af den samlede importtold, der normalt er skyldig for al import. |
e) Beregning af subsidiebeløbet
(71) |
Selskabets fordel blev beregnet på grundlag af det i licenserne indrømmede kreditbeløb, som er blevet benyttet i undersøgelsesperioden. Som nævnt i betragtning (61) er fordelen i henhold til forhåndslicensordningen baseret på både mængden og værdien af de eksporterede færdige varer. Det beregnede subsidiebeløb er derfor blevet fordelt på den samlede eksportomsætning i undersøgelsesperioden i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, i grundforordningen. Ved beregningen af fordelen blev de gebyrer, som var nødvendige for at opnå subsidiet, fratrukket, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). På dette grundlag udgjorde subsidiet 0,2 %. |
5. »EXPORT PROCESSING ZONES/EXPORT ORIENTED UNITS« (EPZ/EOU) (EKSPORTFORARBEJDNINGSZONER/EKSPORTORIENTEREDE VIRKSOMHEDER)
(72) |
Det blev bekræftet, at ingen af de eksporterende producenter er beliggende i en EPZ/EOU. Det anses derfor ikke for nødvendigt at foretage en yderligere analyse af denne ordning i forbindelse med undersøgelsen. |
6. »INCOME TAX EXEMPTION« (ITE) (FRITAGELSE FOR INDKOMSTSKAT)
a) Retsgrundlag
(73) |
Retsgrundlaget for indkomstskattefritagelsen (ITE) er Income Tax Act of 1961. I denne lov, som ændres årligt ved Finance Act, fastlægges grundlaget for skatteopkrævningen samt for forskellige fritagelses- og fradragsordninger, der kan gøres krav på. Blandt de fritagelser, som firmaer kan gøre krav på, findes nogle i nævnte lovs Section 10A, 10B og 80HHC, der fastsætter en indkomstskattefritagelse for fortjenester på eksportsalg. |
b) Praktisk gennemførelse
(74) |
Den indiske regering erklærede, at indkomstskattefritagelsen var blevet afskaffet pr. 31. marts 2003, og fremlagde dokumentation herfor. Ordningen kan have medført fordele for de pågældende eksportører i undersøgelsesperioden, men vil ikke medføre fordele for eksporterende selskaber efter denne dato. Under disse omstændigheder og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, er det ikke nødvendigt at afgøre, om indkomstskattefritagelsen er udligningsberettiget. |
7. UDLIGNINGSBERETTIGEDE SUBSIDIEBELØB
(75) |
I overensstemmelse med grundforordningen er det udligningsberettigede subsidiebeløb for de undersøgte eksporterende producenter 14,6 % og 20,9 %, udtrykt i værdi. Da der blev udvist en høj grad af samarbejdsvilje for Indien (100 % af eksporten af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet), blev restsubsidiemargenen for alle andre selskaber fastsat til niveauet for det selskab, der havde den højeste individuelle margen, dvs. 20,9 %.
|
D. EF-ERHVERVSGRENEN
1. SAMLET PRODUKTION I FÆLLESSKABET
(76) |
Den samme vare fremstilles i Fællesskabet af SGL AG (»SGL«) og flere datterselskaber af UCAR SA (»UCAR«), nemlig UCAR SNC, UCAR Electrodos Ibérica SL og Graftech SpA, på hvis vegne klagen blev indgivet. SGL og UCAR har produktionsanlæg i Østrig, Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien. |
(77) |
Ud over de to klagende fællesskabsproducenter, SGL og UCAR, fremstillede to andre producenter i Fællesskabet varen i tiden fra 1999 til undersøgelsesperioden. En af disse to andre producenter blev insolvent og måtte anmode om retlig beskyttelse i henhold til den tyske konkurslovgivning. Dette selskab indstillede produktionen af samme vare i november 2002. De to selskaber gav udtryk for støtte til klagen, men afviste Kommissionens opfordring til at samarbejde aktivt i forbindelse med undersøgelsen. Det konkluderes, at alle de ovennævnte fire producenter tegner sig for produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 9, stk. 1, i grundforordningen. |
2. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(78) |
De to klagende producenter i Fællesskabet besvarede spørgeskemaet fyldestgørende og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. De tegnede sig i undersøgelsesperioden for over 80 % af produktionen i Fællesskabet. |
(79) |
De anses for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen«) i henhold til artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 8, i grundforordningen. |
E. SKADE
1. INDLEDENDE BEMÆRKNING
(80) |
Da der kun er to indiske eksporterende producenter af den pågældende vare, og da EF-erhvervsgrenen også kun omfatter to producenter, måtte oplysningerne vedrørende importen af den pågældende vare til Fællesskabet med oprindelse i Indien og vedrørende EF-erhvervsgrenen af fortrolighedshensyn angives i indeksform, jf. artikel 29 i grundforordningen. |
2. FORBRUGET I FÆLLESSKABET
(81) |
Forbruget i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet, de øvrige EF-producenters salg på fællesskabsmarkedet som anslået på grundlag af de bedste foreliggende oplysninger, de to samarbejdsvillige indiske eksporterende producenters salg på fællesskabsmarkedet, den fra Polen importerede mængde (oplyst af SGL) og Eurostats tal for den resterende import til Fællesskabet, om nødvendigt behørigt justeret. |
(82) |
På dette grundlag steg forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare med 9 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Mere specifikt steg det med 14 % mellem 1999 og 2000 og faldt derefter med 7 procentpoint i 2001 og med yderligere et procentpoint i 2002, før det steg med 3 procentpoint i undersøgelsesperioden. Da den pågældende vare hovedsagelig benyttes af den elektriske stålindustri, skal udviklingen i forbruget ses på baggrund af den økonomiske udvikling i denne sektor, der udviste stærk stigning i 2000 efterfulgt af et fald fra og med 2001.
|
3. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND
a) Mængde
(83) |
Importen af den pågældende vare til Fællesskabet fra Indien steg udtrykt i mængde med 76 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt steg importen fra Indien med 45 % mellem 1999 og 2000 og med yderligere 31 procentpoint i 2001, hvorefter den var næsten uændret i 2002 og undersøgelsesperioden.
|
b) Markedsandel
(84) |
Eksportørerne i det pågældende land øgede deres markedsandel med 3,4 procentpoint (eller 61 %) i den betragtede periode, således at den i undersøgelsesperioden lå på mellem 8 % og 10 %. Den steg først med 1,5 procentpoint mellem 1999 og 2000 og med yderligere 2 procentpoint i 2001, hvorefter den forblev forholdsvis stabilt på dette niveau i 2002 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at stigningen i importen fra det pågældende land og denne imports markedsandel i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden faldt sammen med en stigning i forbruget på 9 %. |
c) Priser
i) Prisudvikling
(85) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg den gennemsnitlige pris på den pågældende importvare med oprindelse i Indien med 2 % i 2000 og med yderligere 8 procentpoint i 2001, hvorefter den faldt med 9 procentpoint i 2002 og stabiliseredes på dette niveau i undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden var den gennemsnitlige importpris på den pågældende vare med oprindelse i Indien 1 % højere end i 1999.
|
ii) Prisunderbud
(86) |
Der blev foretaget en sammenligning af de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser i Fællesskabet for sammenlignelige modeller af den pågældende vare. Med henblik herpå blev EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik til uafhængige kunder, uden rabatter og skatter, sammenlignet med de indiske eksporterende producenters cif-priser, Fællesskabets grænse, justeret for omkostninger efter importen. Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende vare med oprindelse i Indien i undersøgelsesperioden solgtes i Fællesskabet til priser, der lå mellem 6,5 % og 12,2 % under EF-erhvervsgrenens priser. |
(87) |
Det skal bemærkes, at disse prisunderbudsmargener ikke fuldt ud viser den subsidierede imports virkning på EF-erhvervsgrenens priser, da der blev konstateret både prisfald og pristryk, således som det fremgår af EF-erhvervsgrenens forholdsvis lave rentabilitet i undersøgelsesperioden, hvor den kunne have forventet en noget højere fortjeneste, hvis der ikke var forekommet subsidiering. |
4. EF-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(88) |
I overensstemmelse med artikel 8, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation. |
a) Indledende bemærkninger
(89) |
For at kunne foretage en meningsfuld vurdering af visse skadesindikatorer var det nødvendigt at sammenholde visse oplysninger om UCAR med oplysninger om dette selskabs produktionsdatterselskaber i Fællesskabet (se betragtning (76)). |
(90) |
Kommissionen var særlig opmærksom med hensyn til de mulige konsekvenser for skadesindikatorerne af de to klagende fællesskabsproducenters tidligere konkurrencebegrænsende adfærd. Kommissionen sikrede navnlig, at der ikke forekom nogen form for konkurrencebegrænsende adfærd på begyndelsestidspunktet for vurderingen af spørgsmålet om skade (1999) (se betragtning (121), (122) og (125)). Ved fastsættelsen af EF-erhvervsgrenens omkostninger og rentabilitet anmodede Kommissionen desuden udtrykkeligt om og kontrollerede, at de direkte omkostninger ved betalingerne eller eventuelle indirekte omkostninger (herunder finansieringsomkostningerne), som er forbundet med sanktioner indført af konkurrencemyndigheder, klart ikke blev medtaget, således at der fremkom et billede af fortjenesten, der ikke var påvirket af disse ekstraordinære udgifter. |
b) Produktion
(91) |
EF-erhvervsgrenens produktion steg med 14 % i 2000, faldt med 16 procentpoint i 2001, faldt med yderligere 4 procentpoint i 2002 og steg med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det kraftige fald i 2000 skyldtes det gode økonomiske klima, der også førte til en stigende kapacitetsudnyttelsesgrad samme år.
|
c) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(92) |
Produktionskapaciteten faldt i 2000 med omkring 2 % og forblev på dette niveau i 2001. I 2002 og undersøgelsesperioden faldt produktionskapaciteten yderligere med henholdsvis 5 procentpoint og 2 procentpoint. I undersøgelsesperioden var produktionskapaciteten 9 % lavere end i 1999, hovedsagelig som følge af den midlertidige lukning af et anlæg tilhørende en fællesskabsproducent, der var i kraft i hele undersøgelsesperioden. |
(93) |
Kapacitetsudnyttelsesgraden lå på 70 % i 1999, men steg til 81 % i 2000 som følge af stærk efterspørgsel, især fra elektrostålindustrien. I 2001 og 2002 faldt den igen til 70 %, før den steg til 76 % i undersøgelsesperioden. |
(94) |
(Det fremgik af undersøgelsen, at der er flere grunde til den ovennævnte midlertidigt lukkede facilitets økonomiske problemer, hvoraf de to vigtigste er (i) høje produktionsomkostninger i forbindelse med prisen på elektricitet i det pågældende land og (ii) konkurrencen fra subsidieret import med oprindelse i Indien. På grund af vanskelighederne ved at skelne årsagerne fra hinanden undersøgte Kommissionen, hvordan udviklingen for kapaciteten og kapacitetsudnyttelsen i 2002 og undersøgelsesperioden ville have været, hvis dette anlæg ikke var blevet taget ud af drift. Produktionsmængden forblev uændret i denne simulering, idet produktionen blev øget på den pågældende producents andre produktionsanlæg for at dække efterspørgslen. Som vist i nedenstående tabel ville både produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen for EF-erhvervsgrenen som helhed have nået et niveau i undersøgelsesperioden, der lå meget tæt på 1999-niveauet, hvis dette anlæg ikke var blevet taget ud af drift.
|
d) Lagerbeholdninger
(95) |
I undersøgelsesperioden svarede lagerbeholdningerne af færdigvarer til ca. 3 % af EF-erhvervsgrenens samlede produktionsmængde. EF-erhvervsgrenens ultimolagre steg samlet set i den betragtede periode og var ca. fem gange større i undersøgelsesperioden end i 1999. Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at udviklingen i lagerbeholdningerne ikke anses for at være en særlig relevant indikator for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, da fællesskabsproducenterne generelt fremstiller varer på bestilling, og lagrene derfor sædvanligvis er varer, der venter på at blive sendt til kunderne.
|
e) Salgsmængde
(96) |
EF-erhvervsgrenens salg af egne varer til uafhængige kunder på fællesskabsmarkedet faldt med 1 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt steg salget kraftigt med 16 % i 2000, faldt med 17 procentpoint i 2001 og med yderligere 5 procentpoint i 2002, før det igen steg med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Udviklingen i salgsmængden følger tæt økonomiske udviklingstendenser i elektrostålindustrien, der efter højkonjunkturen i 2000 havde problemer i 2001 og 2002.
|
f) Markedsandel
(97) |
Efter en indledningsvis lille vækst på et procentpoint i 2000 faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel betydeligt indtil 2002. EF-erhvervsgrenen mistede markedsandel med 6,5 procentpoint i 2001 og med yderligere 2,8 procentpoint, før den genvandt 1,9 procentpoint i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens markedsandel var 6,3 procentpoint lavere i undersøgelsesperioden end i 1999, svarende til 9 % udtrykt i indekstal.
|
g) Vækst
(98) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor forbruget i Fællesskabet steg med 9 %, faldt EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet med 1 %. EF-erhvervsgrenen mistede som ovenfor nævnt markedsandel med 6,3 procentpoint, mens den subsidierede import vandt markedsandel med 3,4 procentpoint i samme periode. |
h) Beskæftigelse
(99) |
EF-erhvervsgrenens beskæftigelse faldt med omkring 17 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Arbejdsstyrken blev reduceret med 1 % i 2000 og med 5 procentpoint i 2001. I 2002 og undersøgelsesperioden forekom der fald på henholdsvis 9 og 3 procentpoint, hovedsagelig som følge af den midlertidige lukning af et anlæg tilhørende en EF-producent og omfordelingen af en del af arbejdsstyrken til mere rentable forretningssegmenter.
|
i) Produktivitet
(100) |
EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrkes produktivitet målt i produktionen pr. ansat pr. år steg først stærkt med 15 % fra 1999 til 2000, faldt så med 12 procentpoint i 2001 og steg igen med 5 procentpoint i 2002 og med yderligere 11 procentpoint i undersøgelsesperioden. Ved slutningen af den betragtede periode var produktiviteten 19 % højere end ved periodens begyndelse, hvilket afspejler de rationaliseringsbestræbelser, som EF-erhvervsgrenen har udfoldet for at forblive konkurrencedygtig. Til sammenligning var den gennemsnitlige vækst i produktiviteten i EF-økonomien som helhed (alle sektorer) kun på 1,5 % om året i samme periode.
|
j) Lønninger
(101) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg gennemsnitslønningerne pr. ansat med 13 %. Dette tal ligger en smule under stigningstakten for den gennemsnitlige nominelle aflønning pr. ansat (14 %), der konstateredes i samme periode i EF-økonomien som helhed (alle sektorer).
|
k) Salgspriser
(102) |
EF-erhvervsgrenens salgspriser for egne varer til uafhængige kunder i Fællesskabet faldt med 6 % mellem 1999 og 2000, steg med 9 procentpoint i 2001, faldt med 12 procentpoint i 2002 og steg med 1 procentpoint i undersøgelsesperioden. Samlet udgjorde faldet i enhedssalgspriserne 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Denne forholdsvis ujævne udvikling kan forklares som følger. |
(103) |
Priserne styres navnlig af to faktorer: produktionsomkostningerne samt udbuds- og efterspørgselssituationen på markedet. Mens enhedssalgspriserne faldt med 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden, steg enhedsproduktionsomkostningerne med 2 %. Denne relativt flade omkostningsudvikling skjuler et spring på 10 procentpoint i 2001 som følge af de forsinkede virkninger af stigningen i råmaterialepriserne i 2000. De to vigtigste råmaterialer til fremstilling af grafitelektrodesystemer, nemlig jordoliekoks og beg, tegner sig for omkring 34 % af de samlede produktionsomkostninger. Energi, hvis pris også er meget stærkt knyttet til svingninger i oliepriserne, tegner sig for yderligere 13 % af de samlede produktionsomkostninger. Disse tre centrale omkostningsposter, hvis priser direkte påvirkes af variationer i oliepriserne, tegner sig tilsammen for næsten 50 % af de samlede produktionsomkostninger for den samme vare. Da EF-erhvervsgrenens priser ikke kunne modsvare stigningerne i produktionsomkostningerne på grund af pristrykket fra den subsidierede import, faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet.
|
l) Faktorer, der påvirker fællesskabspriserne
(104) |
Det fremgik af undersøgelsen, at den subsidierede imports priser i gennemsnit lå 6 % til 12 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige trykkede salgspris i undersøgelsesprisen (se betragtning (86)). Type for type fandtes det imidlertid, at de pågældende eksporterende producenters priser i nogle tilfælde var væsentligt lavere end de nævnte underbud af EF-erhvervsgrenens priser. Kombinationen af dette underbud, der er fastsat på et mere individuelt niveau for varetyper, og den subsidierede imports voksende markedsandel påvirkede klart EF-erhvervsgrenens hjemmemarkedspriser. |
m) Rentabilitet og afkast af investeringer
(105) |
I den betragtede periode faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet af salget af egne varer til uafhængige kunder i Fællesskabet udtrykt i afkastet af nettosalget før skat med 50 % i 2000 og med yderligere 3 procentpoint i 2001 og 18 procentpoint i 2002, før det endelig steg med 4 procentpoint i undersøgelsesperioden. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden udgjorde faldet i rentabiliteten 66 %, dvs. fra et interval på mellem 12 % og 15 % i 1999 til et interval på mellem 3 % og 6 % i undersøgelsesperioden. |
(106) |
Afkastet af investeringerne, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk ovennævnte udvikling i rentabiliteten i hele den betragtede periode. Det faldt med 34 % i 2000, med 23 procentpoint i 2001, med 26 procentpoint i 2002 og med yderligere 8 procentpoint i undersøgelsesperioden. Afkastet af investeringerne faldt med omkring 90 % fra 1999 til undersøgelsesperioden, dvs. fra et interval på mellem 45 % og 55 % i 1999 til et interval på mellem 3 % og 10 % i undersøgelsesperioden. |
(107) |
Kommissionen isolerede virkningerne af den nævnte midlertidige lukning af et produktionsanlæg (se betragtning (94)) på EF-erhvervsgrenens samlede rentabilitet i undersøgelsesperioden. Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet ville have været 0,8 procentpoint højere i 2002 og 0,5 procentpoint højere i undersøgelsesperioden, hvilket ikke ville have ændret udviklingen i rentabiliteten siden 1999 væsentligt.
|
n) Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital
(108) |
Nettolikviditeten fra driften faldt med 40 % i 2000, steg med 24 procentpoint i 2001, faldt igen med 12 procentpoint i 2002 og faldt yderligere med 7 procentpoint i undersøgelsesperioden. Likviditeten var 35 % lavere i undersøgelsesperioden end ved begyndelsen af den betragtede periode.
|
(109) |
Begge de klagende fællesskabsproducenter har fået bøder af forskellige nationale og regionale konkurrencemyndigheder rundt om i verden for pris- og markedsfastsættelse i 1990erne. Ud over disse sanktioner har de to klagende fællesskabsproducenter også pådraget sig yderligere udgifter i forbindelse med bilæggelse af »class action«-søgsmål med kunder og aktionærer i USA og Canada og med finansiering af disse ekstraordinære udgifter. Som følge heraf er de to koncerners gæld vokset stærkt, og både deres kreditværdighed og deres evne til at tilvejebringe kapital har taget skade. De praktiske konsekvenser af denne situation er, at det på denne antitrustbaggrund ikke er muligt at foretage nogen klar isoleret vurdering af evnen til at tilvejebringe kapital, som er begrænset til den sektor, der fremstiller og sælger samme vare. De oplysninger, som ovenfor er indhentet om rentabiliteten, afkastet af investeringerne og likviditeten og nedenfor om investeringerne, og som er relevante udelukkende for den samme vare, og hvor der omhyggeligt er taget højde for følgerne af den konkurrencebegrænsende adfærd, kan klart anses for at forværre den allerede problematiske finansielle situation, der er omhandlet ovenfor. |
o) Investeringer
(110) |
EF-erhvervsgrenens årlige investeringer i den pågældende vare faldt med omkring 50 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt faldt de med 27 % i 2000, steg med 4 procentpoint i 2001, faldt igen med 18 procentpoint i 2002 og faldt yderligere med 8 procentpoint i undersøgelsesperioden.
|
p) Udligningsmargenens størrelse
(111) |
For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske subsidieringsmargen kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra det pågældende land. |
q) Genrejsning fra tidligere subsidiering eller dumping
(112) |
Da der ikke foreligger nogen oplysninger om subsidiering eller dumping forud for den situation, der er vurderet i den aktuelle procedure, anses dette spørgsmål for irrelevant. |
5. KONKLUSION OM SKADE
(113) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg den subsidierede import af den pågældende vare med oprindelse i Indien væsentligt udtrykt i mængde, nemlig med 76 %, og dens markedsandel i Fællesskabet steg med 3,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på den subsidierede import fra Indien var konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå priserne på importen fra det pågældende land i undersøgelsesperioden i gennemsnit under EF-erhvervsgrenens priser. Det vejede gennemsnitlige prisunderbud i undersøgelsesperioden lå på mellem 6 % og 12 %, mens prisunderbuddet for individuelle varetyper i nogle tilfælde var væsentligt højere. |
(114) |
Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den betragtede periode. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden udviklede stort set alle skadesindikatorer sig negativt: produktionsmængden faldt med 1 %, produktionskapaciteten faldt med 9 %, salgsmængden i Fællesskabet faldt med 1 %, og EF-erhvervsgrenen mistede markedsandel med 6,3 procentpoint. Enhedssalgsprisen faldt med 8 %, mens produktionsomkostningerne pr. enhed steg med 2 %, rentabiliteten faldt med 66 %, og afkastet af investeringerne og likviditeten fra driften fulgte samme negative udvikling. Beskæftigelsen faldt med 17 %, og investeringerne faldt med 50 %. |
(115) |
Nogle indikatorer udviste en åbenbar positiv udvikling i den betragtede periode, idet lønningerne steg med 13 %, hvilket kan anses for normalt, og produktiviteten steg med 19 %. Sammen med det ovennævnte fald i beskæftigelsen illustrerer dette de bestræbelser, som EF-erhvervsgrenen har udfoldet for at forblive konkurrencedygtig til trods for konkurrencen fra den subsidierede import fra Indien. |
(116) |
Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 8 i grundforordningen. |
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. INDLEDNING
(117) |
I henhold til artikel 8, stk. 6 og 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import. |
2. VIRKNINGERNE AF DEN SUBSIDIEREDE IMPORT
(118) |
Den betydelige stigning i den subsidierede imports mængde med 76 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden og i dens tilsvarende markedsandel i Fællesskabet, nemlig med omkring 3,5 procentpoint, og det konstaterede underbud (på i gennemsnit omkring 6 % til 12 % i undersøgelsesperioden) faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. I samme periode oplevede EF-erhvervsgrenen faldende salg (-1 %) og markedsandel (-6,3 procentpoint) samt forværret rentabilitet (-8,7 procentpoint). Denne udvikling skal ses på baggrund af det voksende marked i Fællesskabet i tiden mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Desuden lå de subsidierede priser under EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode og udøvede et tryk på disse priser. Det deraf resulterende fald i EF-erhvervsgrenens priser (med 8 %) på et tidspunkt, hvor produktionsomkostningerne steg med næsten 2 %, udløste det konstaterede fald i rentabiliteten. Kommissionen finder derfor foreløbigt, at den subsidierede import har haft en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. |
3. VIRKNINGER AF ANDRE FAKTORER
a) Faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen på stålmarkedet
(119) |
To interesserede parter hævdede, at enhver skade, der havde ramt EF-erhvervsgrenen, var forbundet med den afmatning, som den vigtigste aftager af samme vare, nemlig stålindustrien, havde været ude for i 2001 og begyndelsen af 2002. |
(120) |
Afmatningen i stålindustrien i 2001 og 2002 erkendes og bekræftes af udviklingen i forbruget af den pågældende vare og den samme vare, der toppede i 2000 og derefter faldt i både 2001 og 2002. EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt støt i årene fra 2000 til 2002. Argumentet er imidlertid klart irrelevant for 2000, hvor EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fordel af højkonjunkturen på stålmarkedet, hvilket fremgår af det store fald i salgsprisen og rentabiliteten, som konstateredes det pågældende år. Samme år steg importen fra Indien derimod stærkt med 45 %, og dens markedsandel voksede med 1,5 procentpoint. Det bemærkes også, at forbruget fra 2000 til undersøgelsesperioden lå væsentligt højere end 1999-niveauet. Afmatningen i stålindustrien førte således ikke til en samlet begrænset efterspørgsel efter den pågældende vare og den samme vare, selv om det ekstraordinære niveau i 2000 tydeligvis ikke blev nået i de efterfølgende år. Det konkluderes derfor foreløbigt, at den faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen af stålmarkedet ikke er en tilfredsstillende forklaring på den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og kun bidrog til denne skade i meget begrænset omfang, om overhovedet. Virkningerne var således ikke af en art, der kan ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
b) Genskabelse af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af et kartel
(121) |
Flere interesserede parter fremførte, at enhver skade, som EF-erhvervsgrenen havde mærket, blot skyldtes, at der igen var skabt normale konkurrencevilkår på fællesskabsmarkedet for grafitelektrodesystemer. Nærmere bestemt tilskriver de nævnte parter faldet i EF-erhvervsgrenens priser og rentabilitet fra og med 1999 det forhold, at udgangspunktet var kunstigt højt på grund af karteldannelse. |
(122) |
I sin beslutning 2002/271/EF af 18. juli 2001 (5) fandt Kommissionen, at de to klagende producenter i Fællesskabet sammen med andre producenter havde udgjort et kartel mellem maj 1992 og marts 1998. Undersøgelsesperioden i nærværende antisubsidieprocedure går fra den 1. april 2002 til den 31. marts 2003, mens den periode, der er relevant for vurderingen af skade, omfatter perioden fra den 1. januar 1999 til udgangen af undersøgelsesperioden. Både undersøgelsesperioden og den betragtede periode ligger derfor lang tid efter kartelvirksomheden. Det fremgik af undersøgelsen, at selv om der findes forskellige former for aftaler og kontrakter, er de fleste transaktioner typisk omfattet af en årlig kontrakt, der garanterer et vist antal leverancer om året til en bestemt pris. Forhandlingerne om årlige kontrakter finder normalt sted i oktober og november i året før kontraktens ikrafttræden. Det fremgik af undersøgelsen, at årlige kontrakter i perioden 1998-1999 dækkede omkring 40 % af transaktionerne, mens seksmånederskontrakter dækkede omkring 35 % og tremånederskontrakter eller enkeltstående ordrer tegnede sig for omkring 25 %. Langfristede kontrakter (f.eks. af tre års varighed) er i den seneste tid blevet mere almindelige, men havde i 1997-1998 kun marginal betydning, hvis de overhovedet forekom, hvilket logisk kan forventes på et marked kendetegnet ved høje priser. Det konstateredes derfor, at stort set alle de transaktioner, der rent faktisk blev faktureret og betalt i 1999, og de deraf følgende priser, som er undersøgt under betragtning (102) og (103), følger af aftaler mellem sælgere og købere, der er indgået efter den periode, hvor der blev konstateret markeds- og prisfastsættelse. |
(123) |
Til støtte for ovennævnte argument henledte de samme interesserede parter Kommissionens opmærksomhed på udviklingen i priserne på elektroder af stor diameter (dvs. over 700 mm), et segment der angiveligt ikke dækkes af indiske eksporterende producenter. Det fremgik af undersøgelsen, at selv om de to indiske eksporterende producenter ikke eksporterede dette varesortiment til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, udviklede de deres tekniske kapacitet til at fremstille sådanne varer. Det konstateredes endvidere, at EF-erhvervsgrenens priser for denne bestemte varekategori var faldet forholdsvis mere mellem 1999 og undersøgelsesperioden end EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser for den samme vare set som helhed. Dette varesortiment tegner sig for en begrænset andel, omkring 8 %, af EF-erhvervsgrenens samlede salg på fællesskabsmarkedet af den samme vare. Yderligere to forhold skal nævnes for dette særlige markedssegment. For det første er det et forholdsvist nyt og voksende marked, hvilket betyder, at dette marked er blevet stadig mere konkurrencepræget fra 1999 til undersøgelsesperioden. For det andet karakteriseres det af et meget lille antal store kunder, der også køber elektroder af mindre diameter. Som det logisk kan forventes, benytter disse kunder, som er større end gennemsnittet, deres større købekraft til at opnå større rabatter end »normale« kunder. Prisudviklingen for dette særlige markedssegment fordrejes derfor at de ovennævnte store kunders dominans. Selv om indiske producenter ikke regelmæssigt eksporterede varer i dette sortiment i undersøgelsesperioden, fandtes der endelig i forbindelse med undersøgelsen indiske pristilbud vedrørende sådanne varer, som kunder i Fællesskabet benyttede som yderligere forhandlingsmiddel i forhandlingerne med EF-erhvervsgrenen. |
(124) |
Kommissionen anmodede om og modtog prisoplysninger fra EF-erhvervsgrenen, der dækkede en lang periode (siden midten af 1980erne) og var repræsentative for salget af samme vare på fællesskabsmarkedet. Det fremgik af disse oplysninger, at priserne steg gradvist gennem 1990erne og nåede et højdepunkt i 1998. Mellem 1998 og 1999 konstateredes der et kraftigt prisfald på 14 %, hvilket klart afspejler afslutningen på perioden med markeds- og prisfastsættelse. |
(125) |
Argumentet om genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet forklarer heller ikke EF-erhvervsgrenens tab af markedsandel fra 1999 til undersøgelsesperioden, der symmetrisk svarer til den subsidierede imports øgede markedsandel. Det følger af ovenstående, at genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet kun kan forklare en begrænset del af den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og at virkningerne heraf derfor ikke kunne ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
c) Andre EF-producenters resultater
(126) |
Ingen andre producenter i Fællesskabet, som ikke tilhørte EF-erhvervsgrenen, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Det skal imidlertid bemærkes, at en af de to andre kendte producenter i Fællesskabet blev insolvent og indstillede produktionen i november 2002 (se betragtning (77)). Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at de to øvrige producenters salg i EF steg fra omkring 15 000 tons i 1999 til omkring 21 000 tons i 2002, før det faldt til omkring 19 000 tons i undersøgelsesperioden. For så vidt angår deres markedsandel steg den fra 12,5 % i 1999 til 16,6 % i 2002, før den faldt til 14,4 % i undersøgelsesperioden. Hvis undersøgelsen havde omfattet hele 2003, ville den eneste resterende producent i Fællesskabet have haft en markedsandel på 9,7 %. Det er korrekt, at de to øvrige producenter i Fællesskabet vandt markedsandel med 1,9 procentpoint mellem 1999 og undersøgelsesperioden, men det forhold, at en producent blev insolvent, er lige som for EF-erhvervsgrenen tegn på en skadelig situation. Det konkluderes derfor foreløbigt, at andre EF-producenters resultater kun i meget begrænset omfang bidrog til den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, om overhovedet, og at deres virkninger derfor ikke kunne ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem den subsidierede importen fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
d) Import fra andre tredjelande
(127) |
Ifølge de foreliggende oplysninger steg den samlede import af samme vare med oprindelse i andre tredjelande end Indien med 20 % fra omkring 13 000 tons i 1999 til omkring 15 000 tons i undersøgelsesperioden, og dens markedsandel steg fra 10,7 % i 1999 til 11,8 % i undersøgelsesperioden. For så vidt angår denne imports vejede gennemsnitlige cif-priser er de faldet med 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden, nemlig fra omkring 2 400 EUR pr. tons i 1999 til omkring 2 200 EUR pr. ton i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at priserne på importen fra andre tredjelande end Indien var betydeligt højere end priserne på importen fra de pågældende land i hele den betragtede periode. |
(128) |
Det konstateredes desuden, at kun tre andre lande end Indien havde en markedsandel i Fællesskabet, som lå over 1 % i undersøgelsesperioden, nemlig Japan, Polen og USA. Det blev fastslået, at (i) Japans markedsandel steg fra 2,1 % i 1999 til 2,6 % i undersøgelsesperioden, (ii) Polens markedsandel steg fra 3,3 % i 1999 til 4,4 % i undersøgelsesperioden og (iii) USA's markedsandel faldt fra 5,3 % i 1999 til 4,7 % i undersøgelsesperioden. For så vidt angår disse tre lande synes cif-importpriserne på varer fra Japan og USA at ligge under EF-erhvervsgrenens priser, mens priserne på importerede varer med oprindelse i Polen fandtes at ligge over EF-erhvervsgrenens priser. Desuden har disse tre landes cif-importpriser altid ligget over det pågældende lands priser. Endvidere er der ingen beviser for, at denne import fandt sted til subsidierede priser. |
(129) |
Det fremgik af undersøgelsen, at de to produktionsanlæg, der fremstiller den pågældende vare i Polen og eksporterer den til Fællesskabet, begge er datterselskaber af en klagende fællesskabsproducent. Alle de ovennævnte varer, der er importeret fra Polen i undersøgelsesperioden, er derfor blevet fremstillet på vegne af den nævnte fællesskabsproducent. Det fremgik også af undersøgelsen, at omkring 40 % af den mængde af samme vare, der importeredes fra USA, rent faktisk var blevet importeret af den anden klagende EF-producent med henblik på endeligt salg i Fællesskabet. Der fandtes ingen tegn på, at det dermed forbundne videresalg skadede andre producenter i Fællesskabet, eller at disse importaktiviteter fandt sted på bekostning af egenproduktionen i Fællesskabet. De to klagende fællesskabsproducenter ejer andre produktionsanlæg, der fremstiller den pågældende vare i andre tredjelande, men det fremgik af undersøgelsen, at importen fra disse anlæg både individuelt og kollektivt var ubetydelig, dvs. under 1 % af forbruget i Fællesskabet. |
(130) |
De to klagende fællesskabsproducenter er store selskaber, der er aktive på verdensplan. Deres aktivitetsområde er ikke begrænset til Fællesskabet. Disse selskaber importerer ikke blot begrænsede mængder af den samme vare til endeligt salg i Fællesskabet, men eksporterer også en betydelig del af deres produktion i Fællesskabet til tredjelande. Baggrunden for disse globale transaktioner er en stigende tendens til at specialisere de forskellige produktionsanlæg med hensyn til dimensioner og kvaliteter af den samme vare, hvilket har til direkte følge, at de to klagende fællesskabsproducenter for visse dimensioners og kvaliteters vedkommende er nødt til at importere varer fra tredjelande for at supplere det sortiment, der tilbydes kunderne i Fællesskabet. |
(131) |
I betragtning af gennemsnitspriserne, den pågældende imports begrænsede omfang og markedsandel samt ovennævnte overvejelser om varesortiment kunne der ikke findes nogen tegn på, at denne import fra tredjelande – uanset om den stammede fra anlæg ejet af de to klagende fællesskabsproducenter eller ej – bidrog til den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, navnlig med hensyn til markedsandel, salgsmængde, beskæftigelse, investeringer, rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet. |
(132) |
Det blev også hævdet, at nærværende procedure var udtryk for forskelsbehandling, fordi den ikke tog hensyn til import af samme vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«), hvilket angiveligt fremgik af forholdsvis store importmængder fra Kina under KN-kode 8545 11 00. Det skal først fremhæves, at KN-kode 8545 11 00 ikke blot omfatter den pågældende vare og den samme vare, men også andre varer. Det er derfor uhensigtsmæssigt at drage konklusioner udelukkende på grundlag af nævnte KN-kode. Der blev imidlertid rettet en særlig opmærksomhed mod dette spørgsmål under kontrolbesøgene hos de samarbejdsvillige brugere. En række brugere havde i besvarelserne af spørgeskemaerne oplyst de mængder af den samme vare, som de havde importeret fra Kina, men det fremgik af kontrolbesøgene, at ingen af disse kinesiske elektroder overholdt de parametre, der definerede den pågældende vare. Desuden gav en af de to brugersammenslutninger skriftligt klart udtryk for, at Kina ikke var i stand til at producere og eksportere den samme vare til Fællesskabet i tidsrummet mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Argumentet afvises derfor. |
e) EF-erhvervsgrenens eksportresultater
(133) |
En af de interesserede parter pegede på det betydelige fald i EF-erhvervsgrenens eksportpriser og hævdede, at (i) dette tydede på, at der ikke var en årsagsforbindelse mellem den subsidierede import og den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt på fællesskabsmarkedet, og (ii) det kunne betragtes som en selvforskyldt skade. |
(134) |
Som ovenfor nævnt opererer de to klagende fællesskabsproducenter på globalt plan. Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenene eksport udtrykt i mængde er omkring 15 % større end dens salg i Fællesskabet. Fra et udgangspunkt på omkring 100 000 tons i 1999 steg EF-erhvervsgrenens eksportsalg udtrykt i mængde med 12 % i 2000, faldt derefter med 20 procentpoint i 2001 og steg så med 2 procentpoint i 2002 og med yderligere 6 procentpoint i undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden havde eksportsalget næsten samme størrelse som i 1999, og der kan derfor ikke tilskrives eksportaktiviteten noget tab af stordriftsfordele. Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på eksportsalget faldt med omkring 14 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Set isoleret fra andre faktorer, der kunne spille en rolle på verdensmarkedsplan, er denne iagttagelse imidlertid ikke relevant for den aktuelle procedure, der vedrører fællesskabsmarkedet og ikke verdensmarkedet. Det skal også bemærkes, at den rentabilitetsudvikling, der blev undersøgt i forbindelse med vurderingen af skaden, udelukkende vedrører salget af EF-erhvervsgrenens egen produktion i Fællesskabet. Selv om rentabiliteten af eksportsalget udviklede sig en smule mere negativt end for salget i Fællesskabet, betragtes dette også som irrelevant i forbindelse med den aktuelle procedure. Kommissionen finder derfor, at eksportaktiviteten ikke på nogen måde kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.
|
4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(135) |
Som konklusion bekræftes det, at den væsentlige skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og som navnlig er kendetegnet ved, at der i perioden mellem 1999 og undersøgelsesperioden har været faldende markedsandel, enhedssalgspriser (med 8 %, mens produktionsomkostningerne pr. enhed steg med 2 %), rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet fra driften, investeringer og beskæftigelse, var forårsaget af den pågældende subsidierede import. |
(136) |
Den faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen på stålmarkedet, genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet, andre fællesskabsproducenters resultater, importen fra andre tredjelande og EF-erhvervsgrenens eksportresultater havde rent faktisk ingen eller kun meget begrænsede virkninger, og der var derfor ikke anledning til at ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
(137) |
Det konkluderes derfor foreløbigt, at den subsidierede import med oprindelse i Indien har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 8, stk. 6, i grundforordningen. |
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(138) |
Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om subsidiering, skade og årsagssammenhæng fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen i henhold til artikel 31, stk. 1, i grundforordningen, hvilke virkninger indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ville få for alle berørte parter. |
1. EF-ERHVERVSGRENENS INTERESSER
(139) |
EF-erhvervsgrenen består af to koncerner, der i alt omfatter ni produktionsanlæg i forskellige EF-lande med 1 800 personer direkte involveret i produktion, salg og administration af den samme vare. Efter en indførelse af foranstaltninger forventes det, at EF-erhvervsgrenens salg af og salgspriser for den pågældende vare på fællesskabsmarkedet vil stige. EF-erhvervsgrenens priser vil imidlertid med sikkerhed ikke stige med niveauet for en eventuel udligningstold, da der stadig vil være konkurrence mellem producenter i Fællesskabet, varer med oprindelse i det pågældende land, der ikke importeres til subsidierede priser, og importerede varer med oprindelse i andre tredjelande. Konkluderende kan det forventes, at stigningen i produktionen og salgsmængden på den ene side og det yderligere fald i enhedsomkostningerne på den anden side, kombineret med en beskeden prisstigning, vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at forbedre sin finansielle situation. |
(140) |
Hvis der på den anden side ikke indføres udligningsforanstaltninger, er det sandsynligt, at den negative udvikling vil fortsætte for EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen vil sandsynligvis fortsætte med at miste markedsandele og se sin rentabilitet forværret. Dette vil efter al sandsynlighed føre til faldende produktion og investeringer, lukning af visse produktionsanlæg og yderligere tab af arbejdspladser i Fællesskabet. |
(141) |
Det konkluderes, at en indførelse af udligningsforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at rejse sig efter virkningerne af den konstaterede skadevoldende subsidiering. |
2. IKKE-FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE EF-IMPORTØRERS OG -FORHANDLERES INTERESSER
(142) |
I undersøgelsesperioden tegnede de to samarbejdsvillige importører sig for omkring 20 % af EF’s samlede import af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land. Det fremgår af oplysninger fra de to indiske samarbejdsvillige eksporterende producenter, at importørerne og forhandlerne i Fællesskabet (dvs. dels de to ovennævnte samarbejdsvillige importører, dels ikke-samarbejdsvillige importører og forhandlere) tegner sig for omkring 40 % af EF’s samlede import af den pågældende vare med oprindelse i Indien. |
(143) |
Hvis der indføres udligningsforanstaltninger, er det muligt, at importen med oprindelse i det pågældende land vil få et mindre omfang. Det kan endvidere ikke udelukkes, at en indførelse af antisubsidieforanstaltninger kan føre til begrænsede prisstigninger på den pågældende vare i Fællesskabet og derved påvirke importørernes og forhandlernes økonomiske situation. For så vidt angår de to samarbejdsvillige importører tegner handelen med den pågældende vare med oprindelse i Indien sig for omkring 40 % af deres samlede omsætning. For så vidt angår deres arbejdsstyrke er 4 ud af 10 ansatte direkte beskæftiget med handel med den pågældende vare med oprindelse i Indien. Virkningerne på importørerne af stigningen i importprisen på den pågældende vare vil også afhænge af deres evne til at overvælte prisstigningen på deres kunder. Den pågældende vares begrænsede andel af brugernes samlede omkostninger (se betragtning (147)) kan også gøre det lettere for importørerne at videregive eventuelle prisstigninger til brugerne. |
(144) |
På dette grundlag konkluderer Kommissionen foreløbigt, at en indførelse af antisubsidieforanstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative følger for importørerne i Fællesskabet. |
3. BRUGERINDUSTRIENS INTERESSER
(145) |
Den vigtigste brugerindustri, der tegner sig for omkring 80 % af det samlede forbrug i Fællesskabet af den pågældende vare og den samme vare, er elektrostålindustrien. I undersøgelsesperioden forbrugte de otte samarbejdsvillige endelige brugere omkring 27 % af den samlede mængde af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, der var importeret enten direkte fra de to indiske eksporterende producenter eller gennem importører og forhandlere. Det fremgår af oplysninger fra de to indiske samarbejdsvillige eksporterende producenter, at de endelige brugere i Fællesskabet (dvs. de otte ovennævnte samarbejdsvillige brugere samt ikke-samarbejdsvillige brugere) tegner sig for omkring 56 % af EF’s samlede direkte import af den pågældende vare med oprindelse i Indien. Den resterende del (4 %) blev importeret af EF-erhvervsgrenen. |
(146) |
De samarbejdsvillige brugere hævder, at en indførelse af antisubsidieforanstaltninger vil påvirke deres finansielle situation negativt, både direkte gennem stigende priser på de varer, de køber i Indien, og indirekte gennem EF-producenternes sandsynlige prisstigninger på de varer, der indkøbes fra producenter i Fællesskabet. |
(147) |
Det fremgik af undersøgelsen, at den pågældende vare og den samme vare i gennemsnit tegner sig for 1 % af de samarbejdsvillige brugeres samlede produktionsomkostninger. Der er følgende mulige virkninger for brugernes omkostninger. Hvis udligningsforanstaltninger finder anvendelse, vil brugernes produktionsomkostninger stige med mellem 0,15 % (baseret på det værst tænkelige scenarie, hvor priserne på både den pågældende og den samme vare vil stige med hele toldbeløbet, uanset oprindelse) og 0,03 % (hvis kun importen fra Indien påvirkes af prisstigningen). Det anslås, at det faktiske resultat af følgende årsager sandsynligvis vil være mellem disse to scenarier: EF-erhvervsgrenen vil muligvis i en vis udstrækning hæve priserne, men den vil sandsynligvis også benytte det mindskede pristryk til at genvinde tabte markedsandele med priser, der kan konkurrere med de indiske priser. Der er ekstra kapacitet, og en genskabelse af redelige og mere rentable markedsvilkår vil givetvis øge det potentielle udbud fra alle kilder og fremme nye investeringer. Desuden tilvejebringes omkring 15 % af forbruget i EF fra alternative leverandører (dvs. andre fællesskabsproducenter og import fra andre tredjelande end Indien). Det er derfor usandsynligt, at der vil forekomme en generel prisstigning. Endelig vil det muligvis kunne lade sig gøre at overvælte en del af de ovennævnte meget begrænsede stigninger i brugernes produktionsomkostninger på kunder i senere produktionsled, hvilket vil føre til en endnu mindre endelig indvirkning på brugernes fortjeneste. |
(148) |
De samarbejdsvillige brugere modsatte sig også en indførelse af udligningsforanstaltninger med den begrundelse, at dette ville være en hindring for et konkurrencebaseret marked og reelt bidrage til at genskabe det kartel, som Kommissionen fandt i 2001. |
(149) |
De to klagende producenter i Fællesskabet, der havde deltaget i et kartel mellem maj 1992 og marts 1998, blev idømt en bøde af Kommissionen i 2001. Undersøgelsen bekræftede, at de to producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, havde indstillet deres tidligere praksis med pris- og markedsfastsættelse, og dette anfægtes ikke af nogen part. Det drejer sig nu om at genskabe den situation med lige konkurrencevilkår, der er blevet skadet af de indiske eksportørers illoyale handelspraksis. Antisubsidieforanstaltninger har ikke til formål at hindre adgangen til Fællesskabet for importvarer fra det pågældende land, men at afhjælpe virkningerne af den markedsforvridning, der er opstået som følge af den subsidierede imports tilstedeværelse. En genskabelse af redelige markedsvilkår vil ikke blot være til gavn for producenterne i Fællesskabet, men også for alternative forsyningskilder som f.eks. varer, der ikke indføres til subsidierede priser. Det forhold, at EF-erhvervsgrenen opretholdt et kartel mellem 1992 og 1998, bør ikke fratage den retten til afhjælpning af illoyal handelspraksis i henhold til grundforordningen. |
(150) |
I betragtning af disse undersøgelsesresultater kan det foreløbigt konkluderes, at en indførelse af antisubsidieforanstaltninger (i) sandsynligvis ikke vil påvirke brugernes situation alvorligt og (ii) sandsynligvis ikke vil have negative virkninger for den samlede konkurrencesituation på fællesskabsmarkedet. |
4. KONKLUSION OM FÆLLESSKABETS INTERESSER
(151) |
En indførelse af foranstaltninger kan forventes at give EF-erhvervsgrenen mulighed for at genvinde salg og markedsandel og forbedre rentabiliteten. På den anden side er der i betragtning af EF-erhvervsgrenens forværrede situation risiko for, at visse EF-producenter vil lukke produktionsanlæg og afskedige ansatte, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Det er sandsynligt, at der vil forekomme visse negative følger i form af faldende importmængder og moderate prisstigninger for importørerne, forhandlerne og brugerne, men omfanget af disse kan begrænses ved faldende margener eller ved en overvæltning af stigningen på aftagerne. Kommissionen drager den foreløbige konklusion af det ovenstående, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at træffe foranstaltninger i det aktuelle tilfælde, og at en indførelse af foranstaltninger ikke vil stride mod Fællesskabets interesse. |
H. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(152) |
I betragtning af konklusionerne vedrørende subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at den subsidierede import forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen |
1. SKADESTÆRSKEL
(153) |
De midlertidige udligningsforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til afhjælpe den skade, som den subsidierede import har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede subsidiemargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende subsidiering, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden subsidieret import. |
(154) |
På grundlag af de foreliggende oplysninger fandtes det foreløbigt, at en fortjenstmargen på 9,4 % af omsætningen kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig subsidiering. De klagende fællesskabsproducenter fremførte, at de med rimelighed kunne forvente en fortjeneste på mellem 10 % og 15 %, hvis der ikke forekom subsidieret import. Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen havde opnået en fortjeneste på mellem 12 % og 15 % af omsætningen i 1999 (se betragtning (105)), hvor den subsidierede imports markedsandel var lavest. Kommissionen undersøgte, om markedsvilkårene i 1999 kunne anses for at være repræsentative for de normale vilkår på markedet for den pågældende vare. Det fremgik af undersøgelsen, at genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter afslutningen af perioden med pris- og markedsfastsættelse havde en virkning på priserne, og at prisen på vigtige råmaterialer var steget betydeligt mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at der ikke var nogen sandsynlighed for, at EF-erhvervsgrenen ville have opnået en rentabilitet på mellem 12 % og 15 % i undersøgelsesperioden. Endelig så Kommissionen på statistikker over selskabsregnskaber efter sektorer, udarbejdet af centralbankerne i Tyskland, Frankrig, Italien, Japan og USA. Kommissionen opretholder en database med sammenfatning af disse oplysninger. Det fremgik af denne undersøgelse, at selskaber, der tilhører den nærmeste sektor i ovennævnte store industrilande, i gennemsnit havde en fortjeneste før ekstraordinære poster på 9,4 % i 2002. Under hensyntagen til alle omstændigheder og forhold finder Kommissionen, at 9,4 % ville være en rimelig fortjeneste for EF-erhvervsgrenen, hvis der ikke forekom import til subsidierede priser. |
(155) |
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning for hver enkelt transaktion mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på den samme vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen på Fællesskabets marked. Den ikke-skadevoldende pris er blevet beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspris med den nævnte fortjenstmargen. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt som en procentdel af den samlede cif-importværdi. |
(156) |
Ovennævnte prissammenligning gav følgende skadestærskler:
|
2. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(157) |
På baggrund af ovenstående fastslås det, at der bør indføres en midlertidig udligningstold svarende til den fastlagte subsidiemargen, men tolden bør i henhold til artikel 12, stk. 1, i grundforordningen ikke være højere end skadestærsklen. |
3. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(158) |
Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6.0 μΩ.m eller derunder, henhørende under KN-kode ex 8545 11 00 (Taric-kode 8545110010), og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, henhørende under KN-kode ex 8545 90 90 (Taric-kode 8545909010), uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien.
2. Den midlertidige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber i Indien:
Selskab |
Midlertidig told |
Taric- tillægskode |
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta — 700016, West Bengal |
14,6 % |
A530 |
Hindustan Electro Graphite (HEG) Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida – 201301, Uttar Pradesh |
12,8 % |
A531 |
Alle andre selskaber |
14,6 % |
A999 |
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den ovenfor omhandlede vare er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for 30 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97.
De berørte parter kan i henhold til artikel 31, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra datoen fra dens ikrafttræden.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på fire måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EUT C 197 af 21.8.2003, s. 5.
(4) EUT C 197 af 21.8.2003, s. 2.
(5) EFT L 100 af 16.4.2002, s. 1.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/61 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1009/2004
af 19. maj 2004
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (2) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. GENERELT
(1) |
Den 21. august 2003 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (i det følgende benævnt »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af visse grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien. |
(2) |
Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i juli 2003 af European Carbon and Graphite Association (ECGA) på vegne af producenter i Fællesskabet, der tegnede sig for en væsentlig del — i dette tilfælde over 50 % — af den samlede produktion af visse grafitelektrodesystemer i Fællesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare og forvoldtes væsentlig skade som følge heraf, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure. |
(3) |
Samme dag blev der offentliggjort en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en sideløbende antisubsidieprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af samme vare med oprindelse i Indien. |
(4) |
Kommissionen underrettede officielt klageren og andre kendte producenter i Fællesskabet, de eksporterende producenter, importører, brugere og leverandører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Indien om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. |
(5) |
De to eksporterende producenter i Indien og den indiske regering samt producenter, brugere og importører/forhandlere i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist, og som angav, at der var særlige grunde til, at de burde høres, fik mulighed for at blive hørt mundtligt. |
2. STIKPRØVER
(6) |
I betragtning af det store antal uafhængige importører i Fællesskabet fandtes det passende at undersøge, hvorvidt der burde udtages stikprøver, jf. grundforordningens artikel 17. For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det rent faktisk ville være nødvendigt at udtage en stikprøve og i bekræftende fald at udvælge en stikprøve, blev alle kendte uafhængige importører i henhold til artikel 17, stk. 2, i grundforordningen anmodet om at give sig til kende senest to uger efter indledningen af proceduren og give Kommissionen de i indledningsmeddelelsen anførte oplysninger for perioden fra 1. april 2002 til 31. marts 2003. Kun to uafhængige importører indvilgede i at indgå i stikprøven og afgav de ønskede oplysninger inden for den fastsatte frist. Stikprøver blev derfor ikke anset for nødvendige i forbindelse med denne procedure. |
3. SPØRGESKEMAER
(7) |
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, til de to ovennævnte uafhængige importører og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. |
(8) |
Der blev modtaget besvarelser fra to indiske eksporterende producenter, fra de to klagende producenter i Fællesskabet, fra otte brugerselskaber og fra de to ovennævnte uafhængige importører. Desuden fremsatte et brugerselskab skriftlige bemærkninger, der indeholdt visse kvantitative oplysninger, og to brugersammenslutninger henvendte sig skriftligt til Kommissionen. |
(9) |
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:
|
(10) |
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 2002 til 31. marts 2003 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra 1999 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«). |
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(11) |
Den pågældende vare er grafitelektroder og/eller nipler, der anvendes til sådanne elektroder, uanset om de importeres sammen eller separat. En grafitelektrode er en keramisk formet eller udpresset søjle af grafit. Begge ender af denne cylinder er forsynet med maskinfremstillede tilspidsede »fatninger« med gevind, således at to eller flere elektroder kan sammenføjes til en søjle. Et forbindelsesstykke, der også er af grafit, benyttes til at sammenslutte to fatninger. Denne del kaldes en »nippel«. Både grafitelektroden og niplen leveres sædvanligvis forudindstillet som et »grafitelektrodesystem«. |
(12) |
Grafitelektroder og nipler til sådanne elektroder fremstillet ved anvendelse af jordoliekoks, der er et biprodukt fra olieindustrien, og kultjærebeg. Der er seks trin i produktionsprocessen, nemlig formning, brænding, imprægnering, fornyet brænding, grafitisering og maskinel bearbejdning. I grafitiseringsfasen opvarmes varen elektrisk til over 3 000 °C, og den omdannes fysisk til den krystallinske form af kulstof, grafit, der er et unikt materiale med lav elektrisk ledeevne, men høj varmekonduktivitet samt høj styrke og ydeevne ved høje temperaturer, der gør materialet passende til brug i elektriske bueovne. Fremstillingstiden for et grafitelektrodesystem er på omkring to måneder. Der er ingen produkter, der kan erstatte grafitelektrodesystemer. |
(13) |
Grafitelektrodesystemer benyttes af stålproducenter i elektriske lysbueovne, såkaldte »miniværker«, som elledere til fremstilling af stål fra genbrugt affaldsmetal. Denne undersøgelse omfatter kun grafitelektroder og nipler hertil med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 og en elektrisk modstand på 6,0 μΩ.m eller derunder. Grafitelektrodesystemer, der opfylder disse tekniske specifikationer, kan fremføre meget store mængder strøm. |
(14) |
En indisk eksportør erklærede, at han i nogle tilfælde fremstillede den pågældende vare uden at benytte jordoliekoks af topkvalitet, såkaldt »premium needle coke«, som klagerne ifølge dette selskab fandt var absolut nødvendig for at fremstille varen med de i betragtning 11 til 13 anførte specifikationer. Denne eksportør hævdede derfor, at grafitelektroder og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, som var fremstillet uden anvendelse af »premium needle coke«, ikke burde være omfattet af undersøgelsen. Der kan rent faktisk benyttes jordoliekoks af forskellige kvaliteter til at fremstille grafitelektrodesystemer. Det er imidlertid slutproduktets grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber samt dets endelige anvendelsesformål, der er afgørende for definitionen af varen, uanset de anvendte råmaterialer. Hvis grafitelektroder og nipler til sådanne elektroder med oprindelse i Indien og importeret til Fællesskabet opfylder de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber som beskrevet i definitionen af varen, anses de for at være den pågældende vare. Denne påstand blev derfor afvist. |
2. SAMME VARE
(15) |
Den vare, der eksporteres til Fællesskabet fra Indien, og den vare der fremstilles og sælges på Indiens hjemmemarked, samt den vare, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af fællesskabsproducenterne fandtes at have samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og anses derfor for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4. |
C. DUMPING
1. NORMAL VÆRDI
(16) |
For så vidt angår fastsættelsen af den normale værdi fastslog Kommissionen først for hver enkelt eksporterende producent, om dens samlede hjemmemarkedssalg af den samme vare var repræsentativt i forhold til dens samlede eksportsalg til Fællesskabet. I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen blev hjemmemarkedssalget anset for repræsentativt, hvis den mængde, som hver eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, udgjorde mindst 5 % af det pågældende selskabs samlede eksportsalg til Fællesskabet. |
(17) |
Kommissionen identificerede efterfølgende de typer grafitelektroder, som solgtes på hjemmemarkedet af selskaber med et repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. De faktorer, der blev taget i betragtning ved fastlæggelsen af grafitelektrodetyperne, var i) om de blev solgt med en nippel eller ej, ii) deres diameter og iii) deres længde. Varetyperne for nipler, der blev solgt separat, blev defineret på grundlag af diameter og længde. |
(18) |
Det blev derefter undersøgt, om hjemmemarkedssalget for hver samarbejdsvillig eksporterende producent var repræsentativt for hver varetype, dvs. om hjemmemarkedssalget af hver type udgjorde mindst 5 % af salget af samme varetype til Fællesskabet. For disse varetyper blev det for hver eksporterende producent undersøgt, om der havde fundet et tilstrækkeligt salg sted under normale handelsbetingelser, jf. artikel 2, stk. 4, i grundforordningen. |
(19) |
Spørgsmålet om, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver varetype, der var solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, blev undersøgt ved at fastsætte andelen af rentable salgstransaktioner til uafhængige kunder, der involverede den pågældende type. For begge eksporterende producenter blev det fastslået, at i alle tilfælde, hvor der havde været et tilstrækkeligt stort hjemmemarkedssalg af en bestemt varetype, var mere end 80 % af den solgte mængde blevet solgt med fortjeneste på hjemmemarkedet, og den vejede gennemsnitlige salgspris for den pågældende type var højere end de vejede gennemsnitlige enhedsomkostninger. For disse varetyper blev den normale værdi derfor baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alle salgstransaktioner på hjemmemarkedet, som vedrørte den pågældende type i undersøgelsesperioden. |
(20) |
For de resterende varetyper, hvor hjemmemarkedet ikke var repræsentativt, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig margen til dækning af salgs-, administration- og generalomkostninger (»SA&G-omkostninger«) samt en rimelig fortjeneste, baseret på faktiske tal for de af undersøgelsen omfattede eksporterende producenters produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum. |
2. EKSPORTPRIS
(21) |
Det fremgik af undersøgelsen, at de to samarbejdsvillige indiske eksporterende producenters eksportsalg udelukkende fandt sted direkte til uafhængige kunder i Fællesskabet. |
(22) |
Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales, jf. artikel 2, stk. 8, i grundforordningen. |
3. SAMMENLIGNING
(23) |
Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet på niveauet ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. |
(24) |
Der blev derfor indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til land- og søtransport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, kreditter, provisioner og rabatter, når dette var relevant og underbygget med kontrolleret dokumentation. |
(25) |
Begge de undersøgte selskaber stillede krav om en justering for toldgodtgørelse i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i grundforordningen med den begrundelse, at den samme vare angiveligt blev pålagt importafgifter, når den var beregnet til forbrug i eksportlandet, men at disse afgifter blev refunderet eller ikke betalt, når varen solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Selskaberne gjorde derfor brug af toldgodtgørelsesordningen (»Duty Entitlement Passbook Scheme« eller »DEPB«) på efter-eksportbasis. I denne forbindelse fremgik det af undersøgelsen, at der ikke kunne påvises nogen direkte forbindelse mellem de kreditter, der blev indrømmet eksporterende producenter af den indiske regering i henhold til DEPB-ordningen, og de købte råmaterialer, idet kreditterne kunne benyttes til udligning af told på alle importvarer undtagen investeringsgoder og varer, der er genstand for importrestriktioner eller -forbud. Kreditterne kunne desuden også sælges på hjemmemarkedet eller anvendes på enhver anden måde, og de var ikke begrænset til kun at blive anvendt i forbindelse med import af råmaterialer, som indgik i den eksporterede vare. Kravene blev derfor afvist. |
(26) |
De to selskaber gjorde alternativt krav på samme justering i henhold til artikel 2, stk. 10, litra k). Justeringen kunne imidlertid ikke indrømmes, da selskaberne ikke påviste, at DEPB på efter-eksportbasis påvirker prissammenligneligheden, og især at kunderne konsekvent betaler forskellige priser på hjemmemarkedet som følge af fordelene ved ovennævnte ordning. |
(27) |
Begge selskaberne krævede en justering for forskelle i handelstrin. Da de to selskaber på hjemmemarkedet udelukkende solgte til endelige brugere, mens deres salg til Fællesskabet var til både endelige brugere og forhandlere, anmodede de om en særlig justering i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii). Et af selskaberne baserede sit krav på, at dets priser ved salg til distributørerne i Fællesskabet var lavere end de priser, der gjaldt for endelige brugere, hvilket ville berettige en særlig justering. I denne forbindelse konstateredes det, at selskabet ikke kunne påvise, at det udførte forskellige funktioner for forskellige kundekategorier. Det blev endvidere fastslået, at priserne for distributørerne ikke var konsekvent lavere end priserne for de endelige brugere. Denne justering kunne derfor ikke indrømmes. |
(28) |
Det andet selskab fremførte, at dets distributørers avance ved videresalg af den pågældende vare til endelige brugere på fællesskabsmarkedet berettigede en justering for handelstrin. I denne forbindelse skal det bemærkes, at eksportprisen som beskrevet i betragtning 21 og 22 var blevet fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales. De videresalgspriser, der angiveligt blev benyttet af distributører i Fællesskabet, fandtes derfor at være irrelevante. Dette krav blev derfor afvist. |
4. DUMPINGMARGEN
(29) |
I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen sammenlignedes den justerede vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den tilsvarende justerede vejede gennemsnitlige eksportpris. |
(30) |
Denne sammenligning viste, at der forekom dumping. De foreløbige dumpingmargener udgør følgende i procent af cif-prisen, Fællesskabets grænse, ufortoldet:
|
(31) |
Da der blev udvist en høj grad af samarbejdsvilje (100 % af eksporten af den pågældende vare fra Indien til Fællesskabet), blev restdumpingmargenen fastsat til den højeste dumpingmargen, der konstateredes for et samarbejdsvilligt selskab, dvs. Graphite India Limited, nemlig 34,3 %. |
D. EF-ERHVERVSGRENEN
1. SAMLET PRODUKTION I FÆLLESSKABET
(32) |
Den samme vare fremstilles i Fællesskabet af SGL AG (»SGL«) og flere datterselskaber af UCAR SA (»UCAR«), nemlig UCAR SNC, UCAR Electrodos Ibérica SL og Graftech SpA, på hvis vegne klagen blev indgivet. SGL og UCAR har produktionsanlæg i Østrig, Belgien, Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien. |
(33) |
Ud over de to klagende fællesskabsproducenter, SGL og UCAR, fremstillede to andre producenter i Fællesskabet varen i tiden fra 1999 til undersøgelsesperioden. En af disse to andre producenter blev insolvent og måtte anmode om retlig beskyttelse i henhold til den tyske konkurslovgivning. Dette selskab indstillede produktionen af samme vare i november 2002. De to selskaber gav udtryk for støtte til klagen, men afviste Kommissionens opfordring til at samarbejde aktivt i forbindelse med undersøgelsen. Det konkluderes, at alle de ovennævnte fire producenter tegner sig for produktionen i Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen. |
2. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET
(34) |
De to klagende producenter i Fællesskabet besvarede spørgeskemaet fyldestgørende og samarbejdede fuldt ud i forbindelse med undersøgelsen. De tegnede sig i undersøgelsesperioden for over 80 % af produktionen i Fællesskabet. |
(35) |
De anses for at udgøre erhvervsgrenen i Fællesskabet (i det følgende benævnt »EF-erhvervsgrenen«) i henhold til artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i grundforordningen. |
E. SKADE
1. INDLEDENDE BEMÆRKNING
(36) |
Da der kun er to indiske eksporterende producenter af den pågældende vare, og da EF-erhvervsgrenen også kun omfatter to producenter, måtte oplysningerne vedrørende importen af den pågældende vare til Fællesskabet med oprindelse i Indien og vedrørende EF-erhvervsgrenen af fortrolighedshensyn angives i indeksform, jf. artikel 19 i grundforordningen. |
2. FORBRUGET I FÆLLESSKABET
(37) |
Forbruget i Fællesskabet blev fastsat på grundlag af EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet, de øvrige EF-producenters salg på fællesskabsmarkedet som anslået på grundlag af de foreliggende oplysninger, de to samarbejdsvillige indiske eksporterende producenters salg på fællesskabsmarkedet, den fra Polen importerede mængde (oplyst af SGL) og Eurostats tal for den resterende import til Fællesskabet, om nødvendigt behørigt justeret. |
(38) |
På dette grundlag steg forbruget i Fællesskabet af den pågældende vare med 9 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Mere specifikt steg det med 14 % mellem 1999 og 2000 og faldt derefter med 7 procentpoint i 2001 og med yderligere et procentpoint i 2002, før det steg med 3 procentpoint i undersøgelsesperioden. Da den pågældende vare hovedsagelig benyttes af den elektriske stålindustri, skal udviklingen i forbruget ses på baggrund af den økonomiske udvikling i denne sektor, der udviste stærk stigning i 2000 efterfulgt af et fald fra og med 2001.
|
3. IMPORT FRA DET PÅGÆLDENDE LAND
a) Mængde
(39) |
Importen af den pågældende vare til Fællesskabet fra Indien steg udtrykt i mængde med 76 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt steg importen fra Indien med 45 % mellem 1999 og 2000 og med yderligere 31 procentpoint i 2001, hvorefter den var næsten uændret i 2002 og undersøgelsesperioden.
|
b) Markedsandel
(40) |
Eksportørerne i det pågældende land øgede deres markedsandel med 3,4 procentpoint (eller 61 %) i den betragtede periode, således at den i undersøgelsesperioden lå på mellem 8 % og 10 %. Den steg først med 1,5 procentpoint mellem 1999 og 2000 og med yderligere 2 procentpoint i 2001, hvorefter den forblev forholdsvis stabilt på dette niveau i 2002 og undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at stigningen i importen fra det pågældende land og denne imports markedsandel i perioden fra 1999 til undersøgelsesperioden faldt sammen med en stigning i forbruget på 9 %. |
c) Priser
i) Prisudvikling
(41) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg den gennemsnitlige pris på den pågældende importvare med oprindelse i Indien med 2 % i 2000 og med yderligere 8 procentpoint i 2001, hvorefter den faldt med 9 procentpoint i 2002 og stabiliseredes på dette niveau i undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden var den gennemsnitlige importpris på den pågældende vare med oprindelse i Indien 1 % højere end i 1999.
|
ii) Prisunderbud
(42) |
Der blev foretaget en sammenligning af de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser i Fællesskabet for sammenlignelige modeller af den pågældende vare. Med henblik herpå blev EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik til uafhængige kunder, uden rabatter og skatter, sammenlignet med de indiske eksporterende producenters cif-priser, Fællesskabets grænse, justeret for omkostninger efter importen. Det fremgik af sammenligningen, at den pågældende vare med oprindelse i Indien i undersøgelsesperioden solgtes i Fællesskabet til priser, der lå mellem 6,5 % og 12,2 % under EF-erhvervsgrenens priser. |
(43) |
Det skal bemærkes, at disse prisunderbudsmargener ikke fuldt ud viser dumpingimportens virkning på EF-erhvervsgrenens priser, da der blev konstateret både prisfald og pristryk, således som det fremgår af EF-erhvervsgrenens forholdsvis lave rentabilitet i undersøgelsesperioden, hvor den kunne have forventet en noget højere fortjeneste, hvis der ikke var forekommet dumping. |
4. EF-ERHVERVSGRENENS SITUATION
(44) |
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 5, i grundforordningen undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation. |
a) Indledende bemærkninger
(45) |
For at kunne foretage en meningsfuld vurdering af visse skadesindikatorer var det nødvendigt at sammenholde visse oplysninger om UCAR med oplysninger om dette selskabs produktionsdatterselskaber i Fællesskabet (se betragtning 32). |
(46) |
Kommissionen var særlig opmærksom med hensyn til de mulige konsekvenser for skadesindikatorerne af de to klagende fællesskabsproducenters tidligere konkurrencebegrænsende adfærd. Kommissionen sikrede navnlig, at der ikke forekom nogen form for konkurrencebegrænsende adfærd på begyndelsestidspunktet for vurderingen af spørgsmålet om skade (1999) (se betragtning 77, 78, 80 og 81). Ved fastsættelsen af EF-erhvervsgrenens omkostninger og rentabilitet anmodede Kommissionen desuden udtrykkeligt om og kontrollerede, at de direkte omkostninger ved betalingerne eller eventuelle indirekte omkostninger (herunder finansieringsomkostningerne), som er forbundet med sanktioner indført af konkurrencemyndigheder, klart ikke blev medtaget, således at der fremkom et billede af fortjenesten, afkastet af investeringerne og likviditeten, der ikke var påvirket af disse ekstraordinære udgifter. |
b) Produktion
(47) |
EF-erhvervsgrenens produktion steg med 14 % i 2000, faldt med 16 procentpoint i 2001, faldt med yderligere 4 procentpoint i 2002 og steg med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det kraftige fald i 2000 skyldtes det gode økonomiske klima, der også førte til en stigende kapacitetsudnyttelsesgrad samme år.
|
c) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(48) |
Produktionskapaciteten faldt i 2000 med omkring 2 % og forblev på dette niveau i 2001. I 2002 og undersøgelsesperioden faldt produktionskapaciteten yderligere med henholdsvis 5 procentpoint og 2 procentpoint. I undersøgelsesperioden var produktionskapaciteten 9 % lavere end i 1999, hovedsagelig som følge af den midlertidige lukning af et anlæg tilhørende en fællesskabsproducent, der var i kraft i hele undersøgelsesperioden. |
(49) |
Kapacitetsudnyttelsesgraden lå på 70 % i 1999, men steg til 81 % i 2000 som følge af stærk efterspørgsel, især fra elektrostålindustrien. I 2001 og 2002 faldt den igen til 70 %, før den steg til 76 % i undersøgelsesperioden. |
(50) |
Det fremgik af undersøgelsen, at der er flere grunde til den ovennævnte midlertidigt lukkede facilitets økonomiske problemer, hvoraf de to vigtigste er i) høje produktionsomkostninger i forbindelse med prisen på elektricitet i det pågældende land og ii) konkurrencen fra dumpingimport med oprindelse i Indien. På grund af vanskelighederne ved at skelne årsagerne fra hinanden undersøgte Kommissionen, hvordan udviklingen for kapaciteten og kapacitetsudnyttelsen i 2002 og undersøgelsesperioden ville have været, hvis dette anlæg ikke var blevet taget ud af drift. Produktionsmængden forblev uændret i denne simulering, idet produktionen blev øget på den pågældende producents andre produktionsanlæg for at dække efterspørgslen. Som vist i nedenstående tabel ville både produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen for EF-erhvervsgrenen som helhed have nået et niveau i undersøgelsesperioden, der lå meget tæt på 1999-niveauet, hvis dette anlæg ikke var blevet taget ud af drift.
|
d) Lagerbeholdninger
(51) |
I undersøgelsesperioden svarede lagerbeholdningerne af færdigvarer til ca. 3 % af EF-erhvervsgrenens samlede produktionsmængde. EF-erhvervsgrenens ultimolagre steg samlet set i den betragtede periode og var ca. fem gange større i undersøgelsesperioden end i 1999. Det fremgik imidlertid af undersøgelsen, at udviklingen i lagerbeholdningerne ikke anses for at være en særlig relevant indikator for EF-erhvervsgrenens økonomiske situation, da fællesskabsproducenterne generelt fremstiller varer på bestilling, og lagrene derfor sædvanligvis er varer, der venter på at blive sendt til kunderne.
|
e) Salgsmængde
(52) |
EF-erhvervsgrenens salg af egne varer til uafhængige kunder på fællesskabsmarkedet faldt med 1 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt steg salget kraftigt med 16 % i 2000, faldt med 17 procentpoint i 2001 og med yderligere 5 procentpoint i 2002, før det igen steg med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Udviklingen i salgsmængden følger tæt økonomiske udviklingstendenser i elektrostålindustrien, der efter højkonjunkturen i 2000 havde problemer i 2001 og 2002.
|
f) Markedsandel
(53) |
Efter en indledningsvis vækst på et procentpoint i 2000 faldt EF-erhvervsgrenens markedsandel betydeligt indtil 2002. EF-erhvervsgrenen mistede markedsandel med 6,5 procentpoint i 2001 og med yderligere 2,8 procentpoint, før den genvandt 1,9 procentpoint i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens markedsandel var 6,3 procentpoint lavere i undersøgelsesperioden end i 1999, svarende til 9 % udtrykt i indekstal.
|
g) Vækst
(54) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden, hvor forbruget i Fællesskabet steg med 9 %, faldt EF-erhvervsgrenens salg på fællesskabsmarkedet med 1 %. EF-erhvervsgrenen mistede som ovenfor nævnt markedsandel med 6,3 procentpoint, mens dumpingimporten vandt markedsandel med 3,4 procentpoint i samme periode. |
h) Beskæftigelse
(55) |
EF-erhvervsgrenens beskæftigelse faldt med omkring 17 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Arbejdsstyrken blev reduceret med 1 procentpoint i 2000 og med 5 procentpoint i 2001. I 2002 og undersøgelsesperioden forekom der fald på henholdsvis 9 og 3 procentpoint, hovedsagelig som følge af den midlertidige lukning af et anlæg tilhørende en EF-producent og omfordelingen af en del af arbejdsstyrken til mere rentable forretningssegmenter.
|
i) Produktivitet
(56) |
EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrkes produktivitet målt i produktionen pr. ansat pr. år steg først stærkt med 15 % fra 1999 til 2000, faldt så med 12 procentpoint i 2001 og steg igen med 5 procentpoint i 2002 og med yderligere 11 procentpoint i undersøgelsesperioden. Ved slutningen af den betragtede periode var produktiviteten 19 % højere end ved periodens begyndelse, hvilket afspejler de rationaliseringsbestræbelser, som EF-erhvervsgrenen har udfoldet for at forblive konkurrencedygtig. Til sammenligning var den gennemsnitlige vækst i produktiviteten i EF-økonomien som helhed (alle sektorer) kun på 1,5 % om året i samme periode.
|
j) Lønninger
(57) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg gennemsnitslønningerne pr. ansat med 13 %. Dette tal ligger en smule under stigningstakten for den gennemsnitlige nominelle aflønning pr. ansat (14 %), der konstateredes i samme periode i EF-økonomien som helhed (alle sektorer).
|
k) Salgspriser
(58) |
EF-erhvervsgrenens salgspriser for egne varer til uafhængige kunder i Fællesskabet faldt med 6 % mellem 1999 og 2000, steg med 9 procentpoint i 2001, faldt med 12 procentpoint i 2002 og steg med 1 procentpoint i undersøgelsesperioden. Samlet udgjorde faldet i enhedssalgspriserne 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Denne forholdsvis ujævne udvikling kan forklares som følger. |
(59) |
Priserne styres navnlig af to faktorer: produktionsomkostningerne samt udbuds- og efterspørgselssituationen på markedet. Mens enhedssalgspriserne faldt med 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden, steg enhedsproduktionsomkostningerne med 2 %. Denne relativt flade omkostningsudvikling skjuler et spring på 10 procentpoint i 2001 som følge af de forsinkede virkninger af stigningen i råmaterialepriserne i 2000. De to vigtigste råmaterialer til fremstilling af grafitelektrodesystemer, nemlig jordoliekoks og beg, tegner sig for omkring 34 % af de samlede produktionsomkostninger. Energi, hvis pris også er meget stærkt knyttet til svingninger i oliepriserne, tegner sig for yderligere 13 % af de samlede produktionsomkostninger. Disse tre centrale omkostningsposter, hvis priser direkte påvirkes af variationer i oliepriserne, tegner sig tilsammen for næsten 50 % af de samlede produktionsomkostninger for den samme vare. Da EF-erhvervsgrenens priser ikke kunne modsvare stigningerne i produktionsomkostningerne på grund af pristrykket fra dumpingimporten, faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet.
|
l) Faktorer, der påvirker fællesskabspriserne
(60) |
Det fremgik af undersøgelsen, at dumpingimportens priser i gennemsnit lå 6 % til 12 % under EF-erhvervsgrenens gennemsnitlige trykkede salgspris i undersøgelsesprisen (se betragtning (42)). Type for type fandtes det imidlertid, at de pågældende eksporterende producenters priser i nogle tilfælde var væsentligt lavere end de nævnte underbud af EF-erhvervsgrenens priser. Kombinationen af dette underbud, der er fastsat på et mere individuelt niveau for varetyper, og dumpingimportens voksende markedsandel påvirkede klart EF-erhvervsgrenens hjemmemarkedspriser. |
m) Rentabilitet og afkast af investeringer
(61) |
I den betragtede periode faldt EF-erhvervsgrenens rentabilitet af salget af egne varer til uafhængige kunder i Fællesskabet udtrykt i afkastet af nettosalget før skat med 50 % i 2000 og med yderligere 3 procentpoint i 2001 og 18 procentpoint i 2002, før det endelig steg med 4 procentpoint i undersøgelsesperioden. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden udgjorde faldet i rentabiliteten 66 %, dvs. fra et interval på mellem 12 % og 15 % i 1999 til et interval på mellem 3 % og 6 % i undersøgelsesperioden. |
(62) |
Afkastet af investeringerne, udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne, fulgte i brede træk ovennævnte udvikling i rentabiliteten i hele den betragtede periode. Det faldt med 34 % i 2000, med 23 procentpoint i 2001, med 26 procentpoint i 2002 og med yderligere 8 procentpoint i undersøgelsesperioden. Afkastet af investeringerne faldt med omkring 90 % fra 1999 til undersøgelsesperioden, dvs. fra et interval på mellem 45 % og 55 % i 1999 til et interval på mellem 3 % og 10 % i undersøgelsesperioden. |
(63) |
Kommissionen isolerede virkningerne af den nævnte midlertidige lukning af et produktionsanlæg (se betragtning (50)) på EF-erhvervsgrenens samlede rentabilitet i undersøgelsesperioden. Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet ville have været 0,8 procentpoint højere i 2002 og 0,5 procentpoint højere i undersøgelsesperioden, hvilket ikke ville have ændret udviklingen i rentabiliteten siden 1999 væsentligt.
|
n) Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital
(64) |
Nettolikviditeten fra driften faldt med 40 % i 2000, steg med 24 procentpoint i 2001, faldt igen med 12 procentpoint i 2002 og faldt yderligere med 7 procentpoint i undersøgelsesperioden. Likviditeten var 35 % lavere i undersøgelsesperioden end ved begyndelsen af den betragtede periode.
|
(65) |
Begge de klagende fællesskabsproducenter har fået bøder af forskellige nationale og regionale konkurrencemyndigheder rundt om i verden for pris- og markedsfastsættelse i 1990erne. Ud over disse sanktioner har de to klagende fællesskabsproducenter også pådraget sig yderligere udgifter i forbindelse med bilæggelse af »class action«-søgsmål med kunder og aktionærer i USA og Canada og med finansiering af disse ekstraordinære udgifter. Som følge heraf er de to koncerners gæld vokset stærkt, og både deres kreditværdighed og deres evne til at tilvejebringe kapital har taget skade. De praktiske konsekvenser af denne situation er, at det på denne antitrustbaggrund ikke er muligt at foretage nogen klar isoleret vurdering af evnen til at tilvejebringe kapital, som er begrænset til den sektor, der fremstiller og sælger samme vare. De oplysninger, som ovenfor er indhentet om rentabiliteten, afkastet af investeringerne og likviditeten og nedenfor om investeringerne, og som er relevante udelukkende for den samme vare, og hvor der omhyggeligt er taget højde for følgerne af den konkurrencebegrænsende adfærd, kan klart anses for at forværre den allerede problematiske finansielle situation, der er omhandlet ovenfor. |
o) Investeringer
(66) |
EF-erhvervsgrenens årlige investeringer i den pågældende vare faldt med omkring 50 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt faldt de med 27 % i 2000, steg med 4 procentpoint i 2001, faldt igen med 18 procentpoint i 2002 og faldt yderligere med 8 procentpoint i undersøgelsesperioden.
|
p) Dumpingmargenens størrelse
(67) |
For så vidt angår virkningerne på EF-erhvervsgrenen af størrelsen af den faktiske dumpingmargen kan de ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra det pågældende land. |
q) Genrejsning efter tidligere dumping eller subsidiering
(68) |
Da der ikke foreligger nogen oplysninger om dumping eller subsidiering forud for den situation, der er vurderet i den aktuelle procedure, anses dette spørgsmål for irrelevant. |
5. KONKLUSION OM SKADE
(69) |
Mellem 1999 og undersøgelsesperioden steg dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Indien væsentligt udtrykt i mængde, nemlig med 76 %, og dens markedsandel i Fællesskabet steg med 3,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra Indien var konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå priserne på importen fra det pågældende land i undersøgelsesperioden i gennemsnit under EF-erhvervsgrenens priser. Det vejede gennemsnitlige prisunderbud i undersøgelsesperioden lå på mellem 6 % og 12 %, mens prisunderbuddet for individuelle varetyper i nogle tilfælde var væsentligt højere. |
(70) |
Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den betragtede periode. Mellem 1999 og undersøgelsesperioden udviklede stort set alle skadesindikatorer sig negativt: produktionsmængden faldt med 1 %, produktionskapaciteten faldt med 9 %, salgsmængden i Fællesskabet faldt med 1 %, og EF-erhvervsgrenen mistede markedsandel med 6,3 procentpoint. Enhedssalgsprisen faldt med 8 %, mens produktionsomkostningerne pr. enhed steg med 2 %, rentabiliteten faldt med 66 %, og afkastet af investeringerne og likviditeten fra driften fulgte samme negative udvikling. Beskæftigelsen faldt med 17 %, og investeringerne faldt med 50 %. |
(71) |
Nogle indikatorer udviste en åbenbar positiv udvikling i den betragtede periode, idet lønningerne steg med 13 %, hvilket kan anses for normalt, og produktiviteten steg med 19 %. Sammen med det ovennævnte fald i beskæftigelsen illustrerer dette de bestræbelser, som EF-erhvervsgrenen har udfoldet for at forblive konkurrencedygtig til trods for konkurrencen fra dumpingimporten fra Indien. |
(72) |
Kommissionen har derfor foreløbigt konkluderet, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. artikel 3 i grundforordningen. |
F. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. INDLEDNING
(73) |
I henhold til artikel 3, stk. 6 og 7, i grundforordningen undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten. |
2. DUMPINGIMPORTENS FØLGEVIRKNINGER
(74) |
Den betydelige stigning i dumpingimportens mængde med 76 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden og i dens tilsvarende markedsandel i Fællesskabet, nemlig med omkring 3,5 procentpoint, og det konstaterede underbud (på i gennemsnit omkring 6 % til 12 % i undersøgelsesperioden) faldt sammen med forværringen af EF-erhvervsgrenens økonomiske situation. I samme periode oplevede EF-erhvervsgrenen faldende salg (-1 %) og markedsandel (-6,3 procentpoint) samt forværret rentabilitet (-8,7 procentpoint). Denne udvikling skal ses på baggrund af det voksende marked i Fællesskabet i tiden mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Desuden lå dumpingpriserne under EF-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode og udøvede et tryk på disse priser. Det deraf resulterende fald i EF-erhvervsgrenens priser (med 8 %) på et tidspunkt, hvor produktionsomkostningerne steg med næsten 2 %, udløste det konstaterede fald i rentabiliteten. Kommissionen finder derfor foreløbigt, at dumpingimporten har haft en betydelig negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation. |
3. VIRKNINGER AF ANDRE FAKTORER
a) Faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen på stålmarkedet
(75) |
To interesserede parter hævdede, at enhver skade, der havde ramt EF-erhvervsgrenen, var forbundet med den afmatning, som den vigtigste aftager af samme vare, nemlig stålindustrien, havde været ude for i 2001 og begyndelsen af 2002. |
(76) |
Afmatningen i stålindustrien i 2001 og 2002 erkendes og bekræftes af udviklingen i forbruget af den pågældende vare og den samme vare, der toppede i 2000 og derefter faldt i både 2001 og 2002. EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt støt i årene fra 2000 til 2002. Argumentet er imidlertid klart irrelevant for 2000, hvor EF-erhvervsgrenen ikke kunne drage fuld fordel af højkonjunkturen på stålmarkedet i 2000, hvilket fremgår af det store fald i salgsprisen og rentabiliteten, som konstateredes det pågældende år. Samme år steg importen fra Indien derimod stærkt med 45 %, og dens markedsandel var gået op med 1,5 procentpoint. Det bemærkes også, at forbruget fra 2000 til undersøgelsesperioden lå væsentligt højere end 1999-niveauet. Afmatningen i stålindustrien førte således ikke til en samlet begrænset efterspørgsel efter den pågældende vare og den samme vare, selv om det ekstraordinære niveau i 2000 tydeligvis ikke blev nået i de efterfølgende år. Det konkluderes derfor foreløbigt, at den faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen af stålmarkedet ikke er en tilfredsstillende forklaring på den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og kun bidrog til denne skade i meget begrænset omfang, om overhovedet. Virkningerne var således ikke af en art, der kan ændre konklusionen om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
b) Genskabelse af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet
(77) |
Flere interesserede parter fremførte, at enhver skade, som EF-erhvervsgrenen havde mærket, blot skyldtes, at der igen var skabt normale konkurrencevilkår på fællesskabsmarkedet for grafitelektrodesystemer. Nærmere bestemt tilskriver de nævnte parter faldet i EF-erhvervsgrenens priser og rentabilitet fra og med 1999 det forhold, at udgangspunktet var kunstigt højt på grund af karteldannelse. |
(78) |
I sin beslutning nr. 2002/271/EF af 18. juli 2001 (5) fandt Kommissionen, at de to klagende producenter i Fællesskabet sammen med andre producenter havde udgjort et kartel mellem maj 1992 og marts 1998. Undersøgelsesperioden i nærværende antidumpingprocedure går fra den 1. april 2002 til den 31. marts 2003, mens den periode, der er relevant for vurderingen af skade, omfatter perioden fra den 1. januar 1999 til udgangen af undersøgelsesperioden. Både undersøgelsesperioden og den betragtede periode ligger derfor lang tid efter kartelvirksomheden. Det fremgik også af undersøgelsen, at selv om der findes forskellige former for aftaler og kontrakter, er de fleste transaktioner typisk omfattet af en årlig kontrakt, der garanterer et vist antal leverancer om året til en bestemt pris. Forhandlingerne om årlige kontrakter finder normalt sted i oktober og november i året før kontraktens ikrafttræden. Det fremgik af undersøgelsen, at årlige kontrakter i perioden 1998-1999 dækkede omkring 40 % af transaktionerne, mens seksmånederskontrakter dækkede omkring 35 % og tremånederskontrakter eller enkeltstående ordrer tegnede sig for omkring 25 %. Langfristede kontrakter (f.eks. af tre års varighed) er i den seneste tid blevet mere almindelige, men havde i 1997-1998 kun marginal betydning, hvis de overhovedet forekom, hvilket er hvad man logisk kan forvente på et marked kendetegnet ved høje priser. Det konstateredes derfor, at stort set alle de transaktioner, der rent faktisk blev faktureret og betalt i 1999, og de deraf følgende priser, som er undersøgt under betragtning (58) og (59), følger af aftaler mellem sælgere og købere, der er indgået efter den periode, hvor der blev konstateret markeds- og prisfastsættelse. |
(79) |
Til støtte for ovennævnte argument henledte de samme interesserede parter Kommissionens opmærksomhed på udviklingen i priserne på elektroder af stor diameter (dvs. over 700 mm), et segment der angiveligt ikke dækkes af indiske eksporterende producenter. Det fremgik af undersøgelsen, at selv om de to indiske eksporterende producenter ikke eksporterede dette varesortiment til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, udviklede de deres tekniske kapacitet til at fremstille sådanne varer. Det konstateredes endvidere, at EF-erhvervsgrenens priser for denne bestemte varekategori var faldet forholdsvis mere mellem 1999 og undersøgelsesperioden end EF-erhvervsgrenens gennemsnitspriser for den samme vare set som helhed. Dette varesortiment tegner sig for en begrænset andel, omkring 8 %, af EF-erhvervsgrenens samlede salg på fællesskabsmarkedet af den samme vare. Yderligere to forhold skal nævnes for dette særlige markedssegment. For det første er det et forholdsvist nyt og voksende marked, hvilket betyder, at dette marked er blevet stadig mere konkurrencepræget fra 1999 til undersøgelsesperioden. For det andet karakteriseres det af et meget lille antal store kunder, der også køber elektroder af mindre diameter. Som det logisk kan forventes, benytter disse kunder, som er større end gennemsnittet, deres større købekraft til at opnå større rabatter end »normale« kunder. Prisudviklingen for dette særlige markedssegment fordrejes derfor at de ovennævnte store kunders dominans. Selv om indiske producenter ikke regelmæssigt har eksporteret varer i dette sortiment i undersøgelsesperioden, fandtes der endelig i forbindelse med undersøgelsen indiske pristilbud vedrørende sådanne varer, som kunder i Fællesskabet benyttede som yderligere forhandlingsmiddel i forhandlingerne med EF-erhvervsgrenen. |
(80) |
Kommissionen anmodede om og modtog prisoplysninger fra EF-erhvervsgrenen, der dækkede en lang periode (siden midten af 1980erne) og var repræsentative for salget af samme vare på fællesskabsmarkedet. Det fremgik af disse oplysninger, at priserne steg gradvist gennem 1990erne og nåede et højdepunkt i 1998. Mellem 1998 og 1999 konstateredes der et kraftigt prisfald på 14 %, hvilket klart afspejler afslutningen på perioden med markeds- og prisfastsættelse. |
(81) |
Argumentet om genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet forklarer heller ikke EF-erhvervsgrenens tab af markedsandel fra 1999 til undersøgelsesperioden, der symmetrisk svarer til dumpingimportens øgede markedsandel. Det følger af ovenstående, at genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet kun kan forklare en begrænset del af den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og at virkningerne heraf derfor ikke kunne ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
c) Andre EF-producenters resultater
(82) |
Ingen andre producenter i Fællesskabet, som ikke tilhørte EF-erhvervsgrenen, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Det skal imidlertid bemærkes, at en af de to andre kendte producenter i Fællesskabet blev insolvent og indstillede produktionen i november 2002 (se betragtning 33). Det fremgår af de foreliggende oplysninger, at de to øvrige producenters salg i EF steg fra omkring 15 000 tons i 1999 til omkring 21 000 tons i 2002, før det faldt til omkring 19 000 tons i undersøgelsesperioden. For så vidt angår deres markedsandel steg den fra 12,5 % i 1999 til 16,6 % i 2002, før den faldt til 14,4 % i undersøgelsesperioden. Hvis undersøgelsen havde omfattet hele 2003, ville den eneste resterende producent i Fællesskabet have haft en markedsandel på 9,7 %. Det er korrekt, at de to øvrige producenter i Fællesskabet vandt markedsandel med 1,9 procentpoint mellem 1999 og undersøgelsesperioden, men det forhold, at en producent blev insolvent, er lige som for EF-erhvervsgrenen tegn på en skadelig situation. Det konkluderes derfor foreløbigt, at andre EF-producenters resultater kun i meget begrænset omfang bidrog til den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, om overhovedet, og at deres virkninger derfor ikke kunne ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
d) Import fra andre tredjelande
(83) |
Ifølge de foreliggende oplysninger steg den samlede import af samme vare med oprindelse i andre tredjelande end Indien med 20 % fra omkring 13 000 tons i 1999 til omkring 15 000 tons i undersøgelsesperioden, og dens markedsandel steg fra 10,7 % i 1999 til 11,8 % i undersøgelsesperioden. For så vidt angår denne imports vejede gennemsnitlige cif-priser er de faldet med 8 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden, nemlig fra omkring 2 400 EUR pr. tons i 1999 til omkring 2 200 EUR pr. ton i undersøgelsesperioden. Det skal bemærkes, at priserne på importen fra andre tredjelande end Indien var betydeligt højere end priserne på importen fra de pågældende land i hele den betragtede periode. |
(84) |
Det konstateredes desuden, at kun tre andre lande end Indien havde en markedsandel i Fællesskabet, som lå over 1 % i undersøgelsesperioden, nemlig Japan, Polen og USA. Det blev fastslået, at i) Japans markedsandel steg fra 2,1 % i 1999 til 2,6 % i undersøgelsesperioden, ii) Polens markedsandel steg fra 3,3 % i 1999 til 4,4 % i undersøgelsesperioden og iii) USA's markedsandel faldt fra 5,3 % i 1999 til 4,7 % i undersøgelsesperioden. For så vidt angår disse tre lande synes cif-importpriserne på varer fra Japan og USA at ligge under EF-erhvervsgrenens priser, mens priserne på importerede varer med oprindelse i Polen fandtes at ligge over EF-erhvervsgrenens priser. Desuden har disse tre landes cif-importpriser altid ligget over det pågældende lands priser. Endvidere er der ingen beviser for, at denne import kan have fundet sted til dumpingpriser. |
(85) |
Det fremgik af undersøgelsen, at de to produktionsanlæg, der fremstiller den pågældende vare i Polen og eksporterer den til Fællesskabet, begge er datterselskaber af en klagende fællesskabsproducent. Alle de ovennævnte varer, der er importeret fra Polen i undersøgelsesperioden, er derfor blevet fremstillet på vegne af den nævnte fællesskabsproducent. Det fremgik også af undersøgelsen, at omkring 40 % af den mængde af samme vare, der importeredes fra USA, rent faktisk var blevet importeret af den anden klagende EF-producent med henblik på endeligt salg i Fællesskabet. Der fandtes ingen tegn på, at det dermed forbundne videresalg skadede andre producenter i Fællesskabet, eller at disse importaktiviteter fandt sted på bekostning af egenproduktionen i Fællesskabet. De to klagende fællesskabsproducenter ejer andre produktionsanlæg, der fremstiller den pågældende vare i andre tredjelande, men det fremgik af undersøgelsen, at importen fra disse anlæg både individuelt og kollektivt var ubetydelig, dvs. under 1 % af forbruget i Fællesskabet. |
(86) |
De to klagende fællesskabsproducenter er store selskaber, der er aktive på verdensplan. Deres aktivitetsområde er ikke begrænset til Fællesskabet. Disse selskaber importerer ikke blot begrænsede mængder af den samme vare til endeligt salg i Fællesskabet, men eksporterer også en betydelig del af deres produktion i Fællesskabet til tredjelande. Baggrunden for disse globale transaktioner er en stigende tendens til at specialisere de forskellige produktionsanlæg med hensyn til dimensioner og kvaliteter af den samme vare, hvilket har til direkte følge, at de to klagende fællesskabsproducenter for visse dimensioners og kvaliteters vedkommende er nødt til at importere varer fra tredjelande for at supplere det sortiment, der tilbydes kunderne i Fællesskabet. |
(87) |
I betragtning af gennemsnitspriserne, den pågældende imports begrænsede omfang og markedsandel samt ovennævnte overvejelser om varesortiment kunne der ikke findes nogen tegn på, at denne import — uanset om den stammede fra anlæg ejet af de to klagende fællesskabsproducenter i tredjelande eller ej — bidrog til den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt, navnlig med hensyn til markedsandel, salgsmængde, beskæftigelse, investeringer, rentabilitet, afkast af investeringer og likviditet. |
(88) |
Det blev også hævdet, at nærværende procedure var udtryk for forskelsbehandling, fordi den ikke tog hensyn til import af samme vare med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«), hvilket angiveligt fremgik af forholdsvis store importmængder fra Kina under KN-kode 8545 11 00. Det skal først fremhæves, at KN-kode 8545 11 00 ikke blot omfatter den pågældende vare og den samme vare, men også andre varer. Det er derfor uhensigtsmæssigt at drage konklusioner udelukkende på grundlag af nævnte KN-kode. Der blev imidlertid rettet en særlig opmærksomhed mod dette spørgsmål under kontrolbesøgene hos de samarbejdsvillige brugere. En række brugere havde i besvarelserne af spørgeskemaerne oplyst de mængder af den samme vare, som de havde importeret fra Kina, men det fremgik af kontrolbesøgene, at ingen af disse kinesiske elektroder overholdt de parametre, der definerede den pågældende vare. Desuden gav en af de to brugersammenslutninger skriftligt klart udtryk for, at Kina ikke var i stand til at producere og eksportere den samme vare til Fællesskabet i tidsrummet mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Argumentet afvises derfor. |
e) EF-erhvervsgrenens eksportresultater
(89) |
En af de interesserede parter pegede på det betydelige fald i EF-erhvervsgrenens eksportpriser og hævdede, at i) dette tydede på, at der ikke var en årsagsforbindelse mellem dumpingimporten og den skade, som EF-erhvervsgrenen havde lidt på fællesskabsmarkedet, og ii) det kunne betragtes som en selvforskyldt skade. |
(90) |
Som ovenfor nævnt opererer de to klagende fællesskabsproducenter på globalt plan. Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenene eksport udtrykt i mængde er omkring 15 % større end dens salg i Fællesskabet. Fra et udgangspunkt på omkring 100 000 tons i 1999 steg EF-erhvervsgrenens eksportsalg udtrykt i mængde med 12 % i 2000, faldt derefter med 20 procentpoint i 2001 og steg så med 2 procentpoint i 2002 og med yderligere 6 procentpoint i undersøgelsesperioden. I undersøgelsesperioden havde eksportsalget næsten samme størrelse som i 1999, og der kan derfor ikke tilskrives eksportaktiviteten noget tab af stordriftsfordele. Det fremgik af undersøgelsen, at priserne på eksportsalget faldt med omkring 14 % mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Set isoleret fra andre faktorer, der kunne spille en rolle på verdensmarkedsplan, er denne iagttagelse imidlertid ikke relevant for den aktuelle procedure, der vedrører fællesskabsmarkedet og ikke verdensmarkedet. Det skal også bemærkes, at den rentabilitetsudvikling, der blev undersøgt i forbindelse med vurderingen af skaden, udelukkende vedrører salget af EF-erhvervsgrenens egen produktion i Fællesskabet. Selv om rentabiliteten af eksportsalget udviklede sig en smule mere negativt end for salget i Fællesskabet, betragtes dette også som irrelevant i forbindelse med den aktuelle procedure. Kommissionen finder derfor, at eksportaktiviteten ikke på nogen måde kan have bidraget til den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen.
|
4. KONKLUSION OM ÅRSAGSSAMMENHÆNG
(91) |
Som konklusion bekræftes det, at den væsentlige skade, som er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og som navnlig er kendetegnet ved, at der i perioden mellem 1999 og undersøgelsesperioden har været faldende markedsandel, enhedssalgspriser (med 8 %, mens produktionsomkostningerne pr. enhed steg med 2 %), rentabilitet, afkast af investeringer, likviditet fra driften, investeringer og beskæftigelse, var forårsaget af den pågældende dumpingimport. |
(92) |
Den faldende efterspørgsel i forbindelse med afmatningen på stålmarkedet, genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter opløsningen af kartellet, andre fællesskabsproducenters resultater, importen fra andre tredjelande og EF-erhvervsgrenens eksportresultater havde rent faktisk ingen eller kun meget begrænsede virkninger, og der var derfor ikke anledning til at ændre den foreløbige konklusion om, at der er en reel og betydelig årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EF-erhvervsgrenen har lidt. |
(93) |
Det konkluderes derfor foreløbigt, at dumpingimporten med oprindelse i Indien har forvoldt EF-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. artikel 3, stk. 6, i grundforordningen. |
G. FÆLLESSKABETS INTERESSER
(94) |
Kommissionen undersøgte, om der til trods for konklusionerne om dumping, skade og årsagssammenhæng fandtes tvingende grunde til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre foranstaltninger i dette bestemte tilfælde. Med henblik herpå undersøgte Kommissionen i henhold til artikel 21, stk. 1, i grundforordningen, hvilke virkninger indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ville få for alle berørte parter. |
1. EF-ERHVERVSGRENENS INTERESSER
(95) |
EF-erhvervsgrenen består af to koncerner, der i alt omfatter ni produktionsanlæg i forskellige EF-lande med 1 800 personer direkte involveret i produktion, salg og administration af den samme vare. Efter en indførelse af foranstaltninger forventes det, at EF-erhvervsgrenens salg af og salgspriser for den pågældende vare på fællesskabsmarkedet vil stige. EF-erhvervsgrenens priser vil imidlertid med sikkerhed ikke stige med niveauet for en eventuel antidumpingtold, da der stadig vil være konkurrence mellem producenter i Fællesskabet, varer med oprindelse i det pågældende land, der ikke importeres til dumpingpriser, og importerede varer med oprindelse i andre tredjelande. Konkluderende kan det forventes, at stigningen i produktionen og salgsmængden på den ene side og det yderligere fald i enhedsomkostningerne på den anden side, kombineret med en beskeden prisstigning, vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at forbedre sin finansielle situation. |
(96) |
Hvis der på den anden side ikke indføres antidumpingforanstaltninger, er det sandsynligt, at den negative udvikling vil fortsætte for EF-erhvervsgrenen. EF-erhvervsgrenen vil sandsynligvis fortsætte med at miste markedsandele og se sin rentabilitet forværret. Dette vil efter al sandsynlighed føre til faldende produktion og investeringer, lukning af visse produktionsanlæg og yderligere tab af arbejdspladser i Fællesskabet. |
(97) |
Det konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at rejse sig efter virkningerne af den konstaterede skadevoldende dumping. |
2. IKKE-FORRETNINGSMÆSSIGT FORBUNDNE EF-IMPORTØRERS OG -FORHANDLERES INTERESSER
(98) |
I undersøgelsesperioden tegnede de to samarbejdsvillige importører sig for omkring 20 % af EF’s samlede import af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land. Det fremgår af oplysninger fra de to indiske samarbejdsvillige eksporterende producenter, at importørerne og forhandlerne i Fællesskabet (dvs. dels de to ovennævnte samarbejdsvillige importører, dels ikke-samarbejdsvillige importører og forhandlere) tegner sig for omkring 40 % af EF’s samlede import af den pågældende vare med oprindelse i Indien. |
(99) |
Hvis der indføres antidumpingforanstaltninger, er det muligt, at importen med oprindelse i det pågældende land vil få et mindre omfang. Det kan endvidere ikke udelukkes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger kan føre til begrænsede prisstigninger på den pågældende vare i Fællesskabet og derved påvirke importørernes og forhandlernes økonomiske situation. For så vidt angår de to samarbejdsvillige importører tegner handelen med den pågældende vare med oprindelse i Indien sig for omkring 40 % af deres samlede omsætning. For så vidt angår deres arbejdsstyrke er 4 ud af 10 ansatte direkte beskæftiget med handel med den pågældende vare med oprindelse i Indien. Virkningerne på importørerne af stigningen i importprisen på den pågældende vare vil også afhænge af deres evne til at overvælte prisstigningen på deres kunder. Den pågældende vares begrænsede andel af brugernes samlede omkostninger (se betragtning 103) kan også gøre det lettere for importørerne at videregive eventuelle prisstigninger til brugerne. |
(100) |
På dette grundlag konkluderer Kommissionen foreløbigt, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative følger for importørerne i Fællesskabet. |
3. BRUGERINDUSTRIENS INTERESSER
(101) |
Den vigtigste brugerindustri, der tegner sig for omkring 80 % af det samlede forbrug i Fællesskabet af den pågældende vare og den samme vare, er elektrostålindustrien. I undersøgelsesperioden forbrugte de otte samarbejdsvillige endelige brugere omkring 27 % af den samlede mængde af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, der var importeret enten direkte fra de to indiske eksporterende producenter eller gennem importører og forhandlere. Det fremgår af oplysninger fra de to indiske samarbejdsvillige eksporterende producenter, at de endelige brugere i Fællesskabet (dvs. de otte ovennævnte samarbejdsvillige brugere samt ikke-samarbejdsvillige brugere) tegner sig for omkring 56 % af EF’s samlede direkte import af den pågældende vare med oprindelse i Indien. Den resterende del (4 %) blev importeret af EF-erhvervsgrenen. |
(102) |
De samarbejdsvillige brugere hævder, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger vil påvirke deres finansielle situation negativt, både direkte gennem stigende priser på de varer, de køber i Indien, og indirekte gennem EF-producenternes sandsynlige prisstigninger på de varer, der indkøbes fra producenter i Fællesskabet. |
(103) |
Det fremgik af undersøgelsen, at den pågældende vare og den samme vare i gennemsnit tegner sig for 1 % af de samarbejdsvillige brugeres samlede produktionsomkostninger. Der er følgende mulige virkninger for brugernes omkostninger. Hvis antidumpingforanstaltninger finder anvendelse, kan brugernes produktionsomkostninger stige med mellem 0,15 % (baseret på det værst tænkelige scenarie, hvor priserne på både den pågældende og den samme vare vil stige med hele toldbeløbet, uanset oprindelse) og 0,03 % (hvis kun importen fra Indien påvirkes af prisstigningen). Det anslås, at det faktiske resultat af følgende årsager sandsynligvis vil være mellem disse to scenarier: EF-erhvervsgrenen vil muligvis i en vis udstrækning hæve priserne, men den vil sandsynligvis også benytte det mindskede pristryk til at genvinde tabte markedsandele med priser, der kan konkurrere med de indiske priser. Der er ekstra kapacitet, og en genskabelse af redelige og mere rentable markedsvilkår vil givetvis øge det potentielle udbud fra alle kilder og fremme nye investeringer. Desuden tilvejebringes omkring 15 % af forbruget i EF fra alternative leverandører (dvs. de øvrige fællesskabsproducenter og import fra andre tredjelande end Indien). Det er derfor usandsynligt, at der vil forekomme en generel prisstigning. Endelig vil det muligvis kunne lade sig gøre at overvælte en del af de ovennævnte meget begrænsede stigninger i brugernes produktionsomkostninger på kunder i senere produktionsled, hvilket vil føre til en endnu mindre endelig indvirkning på brugernes fortjeneste. |
(104) |
De samarbejdsvillige brugere modsatte sig også en indførelse af antidumpingforanstaltninger med den begrundelse, at dette ville være en hindring for et konkurrencebaseret marked og reelt bidrage til at genskabe det kartel, som Kommissionen fandt i 2001. |
(105) |
De to klagende producenter i Fællesskabet, der havde deltaget i et kartel mellem maj 1992 og marts 1998, blev idømt en bøde af Kommissionen i 2001. Undersøgelsen bekræftede, at de to producenter, der udgør EF-erhvervsgrenen, havde indstillet deres tidligere praksis med pris- og markedsfastsættelse, og dette anfægtes ikke af nogen part. Det drejer sig nu om at genskabe den situation med lige konkurrencevilkår, der er blevet skadet af de indiske eksportørers illoyale handelspraksis. Antidumpingforanstaltninger har ikke til formål at hindre adgangen til Fællesskabet for importvarer fra det pågældende land, men at afhjælpe virkningerne af den markedsforvridning, der er opstået som følge af dumpingimportens tilstedeværelse. En genskabelse af redelige markedsvilkår vil ikke blot være til gavn for producenterne i Fællesskabet, men også for alternative forsyningskilder som f.eks. varer, der ikke indføres til dumpingpriser. Det forhold, at EF-erhvervsgrenen opretholdt et kartel mellem 1992 og 1998, bør ikke fratage den retten til afhjælpning af illoyal handelspraksis i henhold til grundforordningen. |
(106) |
I betragtning af disse undersøgelsesresultater kan det foreløbigt konkluderes, at en indførelse af antidumpingforanstaltninger i) sandsynligvis ikke vil påvirke brugernes situation alvorligt og ii) sandsynligvis ikke vil have negative virkninger for den samlede konkurrencesituation på fællesskabsmarkedet. |
4. KONKLUSION OM FÆLLESSKABETS INTERESSER
(107) |
En indførelse af foranstaltninger kan forventes at give EF-erhvervsgrenen mulighed for at genvinde salg og markedsandel og forbedre rentabiliteten. På den anden side er der i betragtning af EF-erhvervsgrenens forværrede situation risiko for, at visse EF-producenter vil lukke produktionsanlæg og afskedige ansatte, hvis der ikke indføres foranstaltninger. Det er sandsynligt, at der vil forekomme visse negative følger i form af faldende importmængder og moderate prisstigninger for importørerne, forhandlerne og brugerne, men omfanget af disse kan begrænses ved faldende margener eller ved en overvæltning af stigningen på aftagerne. Kommissionen drager den foreløbige konklusion af det ovenstående, at der ikke findes nogen tvingende grund til ikke at træffe foranstaltninger i det aktuelle tilfælde, og at en indførelse af foranstaltninger vil være i Fællesskabets interesse. |
H. FORSLAG TIL MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(108) |
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Fællesskabets interesser bør der indføres midlertidige foranstaltninger for at hindre, at dumpingimporten forårsager yderligere skade for EF-erhvervsgrenen. |
1. SKADESTÆRSKEL
(109) |
De midlertidige antidumpingforanstaltninger bør være af tilstrækkeligt omfang til afhjælpe den skade, som dumpingimporten har forvoldt EF-erhvervsgrenen, uden at overstige de konstaterede dumpingmargener. Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af den skadevoldende dumping, fandtes det, at enhver foranstaltning burde gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kunne forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport. |
(110) |
På grundlag af de foreliggende oplysninger fandtes det foreløbigt, at en fortjenstmargen på 9,4 % af omsætningen kunne anses for et passende niveau, som EF-erhvervsgrenen kunne forvente at opnå, hvis der ikke forekom skadelig dumping. De klagende fællesskabsproducenter fremførte, at de med rimelighed kunne forvente en fortjeneste på mellem 10 % og 15 %, hvis der ikke forekom dumpingimport. Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenen havde opnået en fortjeneste på mellem 12 % og 15 % af omsætningen i 1999 (se betragtning 61), hvor dumpingimportens markedsandel var lavest. Kommissionen undersøgte, om markedsvilkårene i 1999 kunne anses for at være repræsentative for de normale vilkår på markedet for den pågældende vare. Det fremgik af undersøgelsen, at genskabelsen af normale konkurrencevilkår efter afslutningen af perioden med pris- og markedsfastsættelse havde en virkning på priserne, og at prisen på vigtige råmaterialer var steget betydeligt mellem 1999 og undersøgelsesperioden. Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at der ikke var nogen sandsynlighed for, at EF-erhvervsgrenen ville have opnået en rentabilitet på mellem 12 % og 15 % i undersøgelsesperioden. Endelig så Kommissionen på statistikker over selskabsregnskaber efter sektorer, udarbejdet af centralbankerne i Tyskland, Frankrig, Italien, Japan og USA. Kommissionen opretholder en database med sammenfatning af disse oplysninger. Det fremgik af denne undersøgelse, at selskaber, der tilhører den nærmeste sektor i ovennævnte store industrilande, i gennemsnit havde en fortjeneste før ekstraordinære poster på 9,4 % i 2002. Under hensyntagen til alle omstændigheder og forhold finder Kommissionen, at 9,4 % ville være en rimelig fortjeneste for EF-erhvervsgrenen, hvis der ikke forekom import til dumpingpriser. |
(111) |
Den nødvendige prisstigning blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning for hver enkelt transaktion mellem den vejede gennemsnitlige importpris, der blev fastlagt i forbindelse med prisunderbudsberegningerne, og den ikke-skadevoldende pris på den samme vare, der sælges af EF-erhvervsgrenen på Fællesskabets marked. Den ikke-skadevoldende pris er blevet beregnet ved at justere EF-erhvervsgrenens salgspris med den nævnte fortjenstmargen. Forskelle som følge af denne sammenligning blev derefter udtrykt som en procentdel af den samlede cif-importværdi. |
(112) |
Ovennævnte prissammenligning gav følgende skadestærskler:
|
2. MIDLERTIDIGE FORANSTALTNINGER
(113) |
På baggrund af ovenstående fastslås det, at der bør indføres en midlertidig antidumpingtold svarende til den fastlagte dumpingmargen, men tolden bør i henhold til artikel 7, stk. 2, i grundforordningen ikke være højere end skadestærsklen. |
(114) |
I den sideløbende antisubsidieprocedure er der også indført udligningstold på grafitelektrodesystemer med oprindelse i Indien i henhold til artikel 12, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (6) (»antisubsidiegrundforordningen«). Da det er fastsat i grundforordningens artikel 14, stk. 1, at ingen vare må pålægges både antidumping- og udligningstold med det formål at afhjælpe en og samme situation, som er opstået som følge af dumping eller eksportsubsidiering, anses det for nødvendigt at fastslå, hvorvidt og i hvilket omfang subsidiebeløbene og dumpingmargenerne er opstået fra samme situation. |
(115) |
De subsidieordninger, der blev undersøgt og fundet udligningsberettigede i antisubsidieproceduren, var eksportsubsidier, jf. artikel 3, stk. 4, litra a), i antisubsidiegrundforordningen. De foreløbige dumpingmargener, der er fastsat for de eksporterende producenter i Indien, skyldes derfor delvis eksistensen af de udlignede eksportsubsidier, og den midlertidige antidumpingtold bør derfor være enten den dumpingmargen eller skadestærskel, der er konstateret i denne procedure, alt efter hvad der er mindst, minus den midlertidige udligningstold, der afhjælper virkningerne af eksportsubsidierne. |
(116) |
Den midlertidige antidumpingtold bør derfor være følgende:
|
3. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(117) |
Af hensyn til god administration bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen om indledningen af undersøgelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det bemærkes, at alle afgørelser, der træffes vedrørende indførelsen af told med henblik på denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af grafitelektroder af den art, der anvendes til elektriske ovne, med en tilsyneladende densitet på 1,65 g/cm3 eller derover og en elektrisk modstand på 6.0 μΩ.m eller derunder, henhørende under KN-kode ex 8545 11 00 (Taric-kode 8545110010), og nipler, der anvendes til sådanne elektroder, henhørende under KN-kode ex 8545 90 90 (Taric-kode 8545909010), uanset om de importeres sammen eller separat, med oprindelse i Indien.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, for varer fremstillet af følgende selskaber i Indien:
Selskab |
Midlertidig told |
Taric-tillægskode |
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta – 700016, West Bengal |
5,7 % |
A530 |
Hindustan Electro Graphite (HEG) Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida – 201301, Uttar Pradesh |
0 % |
A531 |
Alle andre selskaber |
5,7 % |
A999 |
3. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
4. Overgang til fri omsætning i Fællesskabet af den ovenfor omhandlede vare er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for 20 dage fra datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 384/96.
De berørte parter kan i henhold til artikel 21, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 fremsætte bemærkninger til anvendelsen af denne forordning inden for en frist på en måned fra datoen fra dens ikrafttræden.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EUT C 197 af 21.8.2003, s. 2.
(4) EUT C 197 af 21.8.2003, s. 5.
(5) EFT L 100 af 16.4.2002, s. 1.
(6) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1, senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).
II Retsakter, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk
Rådet
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/83 |
RÅDETS AFGØRELSE
af 17. maj 2004
om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af PNR-oplysninger til United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection
(2004/496/EF)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Den 23. februar 2004 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger på Fællesskabets vegne om en aftale med Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af PNR-oplysninger til United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection. |
(2) |
Europa-Parlamentet har ikke afgivet udtalelse inden for den frist, som Rådet i henhold til traktatens artikel 300, stk. 3, første afsnit, havde fastsat under hensyntagen til det presserende behov for at udbedre den usikre situation, som luftfartsselskaber og passagerer befinder sig i, samt for at beskytte de berørte parters økonomiske interesser. |
(3) |
Aftalen bør godkendes — |
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af PNR-oplysninger til United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection godkendes herved på Fællesskabets vegne.
Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabet vegne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2004.
På Rådets vegne
B. COWEN
Formand
AFTALE
Μellem Det Εuropæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af PNR-oplysninger til United States Department of Homeland Security, Bureau of Customs and Border Protection
DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG AMERIKAS FORENEDE STATER,
SOM ANERKENDER, at det er vigtigt, at grundlæggende rettigheder og friheder respekteres, navnlig privatlivets fred, og at det samtidig med beskyttelsen af disse værdier er vigtigt at forhindre og bekæmpe terrorisme og dermed forbunden kriminalitet og anden alvorlig kriminalitet af grænseoverskridende karakter, herunder organiseret kriminalitet,
SOM TAGER HENSYN TIL amerikansk lovgivning, hvorefter alle luftfartsselskaber, som foretager passagerflyvninger i udenlandsk lufttransport til og fra De Forenede Stater, skal give Department of Homeland Security (i det følgende benævnt »DHS«), Bureau of Customs and Border Protection (i det følgende benævnt »CBP«), elektronisk adgang til passagerlisteoplysninger (i det følgende benævnt »PNR-oplysninger«), hvor sådanne oplysninger er indsamlet og opbevares i luftfartsselskabets automatiske reservations-/afgangskontrolsystemer,
SOM TAGER HENSYN TIL Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, særlig artikel 7, litra c),
SOM TAGER HENSYN TIL CBP's forpligtelseserklæring af 11. maj 2004, som vil blive offentliggjort i Federal Register (i det følgende benævnt »forpligtelseserklæringen«),
SOM TAGER HENSYN TIL Kommissionens afgørelse K(2004) 1799 af 17. maj 2004 i medfør af artikel 25, stk. 6, i direktiv 95/46/EF, hvorefter CBP anses for at give et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for PNR-oplysninger, der overføres fra Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt »Fællesskabet«), vedrørende flyvninger til eller fra USA i overensstemmelse med forpligtelseserklæringen, som er knyttet til nævnte afgørelse (i det følgende benævnt »afgørelsen«),
SOM NOTERER SIG, at luftfartsselskaber med reservations- og afgangskontrolsystemer beliggende på Fællesskabets medlemsstaters område, vil sørge for overførsel af PNR-oplysninger til CBP, så snart dette er teknisk muligt, men at de amerikanske myndigheder indtil da skal have direkte adgang til oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale,
SOM BEKRÆFTER, at denne aftale ikke skaber nogen præcedens for fremtidige drøftelser og forhandlinger mellem De Forenede Stater og Fællesskabet eller mellem nogen af parterne og enhver stat vedrørende overførsel af enhver form for oplysninger,
SOM TAGER HENSYN TIL begge parters tilsagn om at ville arbejde sammen om så hurtigt som muligt at finde en egnet og gensidigt tilfredsstillende løsning på spørgsmålet om overførsel af forhåndsoplysninger om passagerer (API) fra Fællesskabet til USA,
ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
1. |
CBP har elektronisk adgang til PNR-oplysninger i luftfartsselskabers reservations- og afgangskontrolsystemer (i det følgende benævnt »reservationssystemer«), beliggende på Fællesskabets medlemsstaters område under streng overholdelse af afgørelsens bestemmelser, og så længe afgørelsen er gældende, og kun indtil der er fundet en tilfredsstillende løsning, som muliggør luftfartsselskabers overførsel af sådanne oplysninger. |
2. |
Luftfartsselskaber, der foretager passagerflyvninger i udenlandsk lufttransport til eller fra De Forenede Stater, behandler PNR-oplysninger, der opbevares i deres automatiske reservationssystemer, efter anmodning fra CBP i medfør af amerikansk ret og under streng overholdelse af afgørelsens bestemmelser, og så længe afgørelsen er gældende. |
3. |
CBP tager afgørelsen til efterretning og bekendtgør, at det honorerer den vedlagte forpligtelseserklæring. |
4. |
CBP behandler de PNR-oplysninger, det modtager, og de registrerede personer, der berøres af denne behandling, i overensstemmelse med gældende amerikanske lov- og forfatningskrav uden nogen ulovlig diskrimination, navnlig ikke begrundet i nationalitet eller bopælsland. |
5. |
CBP og Europa-Kommissionen undersøger sammen med regelmæssige mellemrum, hvorledes aftalen implementeres. |
6. |
Hvis der indføres et system til identifikation af flypassagerer i Den Europæiske Union, som pålægger luftfartsselskaber at give myndighederne adgang til PNR-oplysninger om personer, hvis rejserute omfatter en flyvning til eller fra Den Europæiske Union, skal DHS, så vidt det er muligt og på et strengt gensidigt grundlag, aktivt opfordre luftfartsselskaber, der er etableret i dets jurisdiktion, til at samarbejde. |
7. |
Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen. Hver af parterne kan opsige denne aftale til enhver tid ved notifikation gennem de diplomatiske kanaler. Opsigelsen får virkning halvfems (90) dage efter notifikationen af opsigelsen til den anden part. Denne aftale kan ændres til enhver tid ved gensidig skriftlig overenskomst. |
8. |
Denne aftale medfører hverken nogen fravigelse eller ændring af parternes lovgivning; ej heller danner denne aftale grundlag for eller giver nogen rettigheder eller fordele til private eller offentlige personer eller parter. |
Undertegnet i ………………….., den……………………………..
Denne aftale er udfærdiget i to originale eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. I tilfælde af uoverensstemmelser er det den engelske tekst, der gælder.
For Det Europæiske Fællesskab
…
…
For Amerikas Forenede Stater
Tom RIDGE
Secretary of the United States Department of Homeland Security
Kommissionen
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/86 |
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 17. maj 2004
om ophævelse af Kommissionens beslutning nr. 303/96/EKSF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med importen til Fællesskabet af visse kornorienterede elektriske plader med oprindelse i Rusland
(2004/497/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 8 og 9,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Artikel 2 i Kommissionens beslutning nr. 303/96/EKSF ophæves.
Artikel 2
Denne afgørelse får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).
(2) EFT L 42 af 20.2.1996, s. 7.
(3) EFT L 308 af 29.11.1996, s. 11. Senest ændret ved beslutning nr. 435/2001/EKSF (EFT L 63 af 3.3.2001, s. 14).
(4) EFT C 53 af 20.2.2001, s. 13.
(5) EFT L 149 af 7.6.2002, s. 3. Ændret ved forordning (EF) nr. 1310/2002 (EFT L 192 af 20.7.2002, s. 9).
(6) EFT C 186 af 6.8.2002, s. 15.
(7) EFT C 242 af 8.10.2002, s. 16.
(8) EFT L 25 af 31.1.2003, s. 7.
(9) EFT L 182 af 19.5.2004, s. 5.
20.5.2004 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 183/88 |
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 18. maj 2004
om godtagelse af et tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af siliciumcarbid med oprindelse i bl.a. Ukraine
(2004/498/EF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (2), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8, artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c),
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1) |
Ved forordning (EF) nr. 1100/2000 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen til EF af siliciumcarbid (i det følgende benævnt »den pågældende vare«) med oprindelse i Ukraine. Ved forordning (EF) nr. 991/2004 (4) ændrede Rådet forordning (EF) nr. 1100/2000. |
(2) |
Toldsatsen på nettoprisen, frit EF’s grænse, ufortoldet, for import af den pågældende vare med oprindelse i Ukraine blev fastsat til 24 %. |
2. Undersøgelse
(3) |
Den 20. marts 2004 meddelte Kommissionen gennem offentliggørelsen af en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (5), at der blev indledt en delvis interimsundersøgelse af de gældende foranstaltninger (i det følgende benævnt »foranstaltningerne«) i henhold til artikel 11, stk. 3, og artikel 22, litra c), i grundforordningen. |
(4) |
Den fornyede undersøgelse blev indledt på Kommissionens initiativ for at undersøge, om der som følge af udvidelsen af Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »udvidelsen«) og under hensyntagen til aspektet med EF’s interesser er behov for at tilpasse foranstaltningerne for at undgå en pludselig og for stor negativ virkning for alle interesserede parter, herunder brugere, distributører og forbrugere. |
(5) |
Alle interesserede parter, herunder EF-erhvervsgrenen, sammenslutninger af producenter eller brugere i EF, eksportører/producenter i de berørte lande, importører og importørsammenslutninger og de relevante myndigheder i de berørte lande samt interesserede parter i de ti nye medlemsstater, som tiltræder Den Europæiske Union den 1. maj 2004 (i det følgende benævnt »EU10«), blev underrettet om indledningen af undersøgelsen og fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt, forelægge oplysninger og fremlægge dokumentation inden for den tidsfrist, der var angivet i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt mundtligt. |
3. Resultater af undersøgelsen
(6) |
Som angivet i forordning (EF) nr. 991/2004 førte undersøgelsen til den konklusion, at det er i EF’s interesse at tilpasse de eksisterende foranstaltninger, forudsat at en sådan tilpasning ikke i væsentlig grad undergraver det ønskede handelsbeskyttelsesniveau. |
4. Tilsagn
(7) |
I overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 991/2004 fremsatte Kommissionen i overensstemmelse med artikel 8, stk. 2, i grundforordningen forslag om tilsagn til det pågældende selskab. Som følge heraf blev der derefter afgivet et tilsagn fra en eksporterende producent af den pågældende vare i Ukraine (aktieselskabet »Zaporozhsky Abrasivny Combinat«). |
(8) |
Det bør bemærkes, at i henhold til artikel 22, litra c), i grundforordningen betragtes dette tilsagn som en særlig foranstaltning, idet det i overensstemmelse med konklusionerne i forordning (EF) nr. 991/2004 ikke er direkte ækvivalent til en antidumpingtold. |
(9) |
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 991/2004 forpligter tilsagnet ikke desto mindre den producerende eksportør til at respektere importlofterne, og for at tilsagnet kan overvåges, har den pågældende eksporterende producent også indvilliget i stort set at respektere sit traditionelle salgsmønster til individuelle forbrugere i EU10. Den eksporterende producent er også klar over, at hvis det konstateres, at dette salgsmønster ændrer sig betydeligt, eller at tilsagnet på nogen måde bliver vanskeligt eller umuligt at overvåge, har Kommissionen ret til at tilbagetrække sin godtagelse af selskabets tilsagn, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for, eller tilpasse importloftets niveau eller træffe en anden form for afhjælpende foranstaltning. |
(10) |
Det er også en betingelse for tilsagnet, at hvis det på nogen måde brydes, har Kommissionen ret til at tilbagetrække godtagelsen deraf, hvilket betyder, at den endelige antidumpingtold bliver indført i stedet for. |
(11) |
Selskabet vil desuden give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om sin eksport til EF, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnet effektivt. |
(12) |
For at gøre det muligt for Kommissionen effektivt at overvåge, om selskabet overholder tilsagnet, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til et tilsagn for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at der fremlægges en faktura, som mindst indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 991/2004. Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelsen svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal den relevante antidumpingtold betales i stedet for. |
(13) |
På baggrund af ovenstående anses tilbuddet om tilsagn for at være acceptabelt. |
(14) |
Godtagelsen af tilsagnet er begrænset til at gælde for en indledende periode på seks måneder, uden at dette berører foranstaltningernes normale varighed, og det udløber efter denne periode, medmindre Kommissionen finder det hensigtsmæssigt at forlænge perioden for anvendelsen af den særlige foranstaltning med yderligere seks måneder — |
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det tilsagn, der er afgivet af nedenfor anførte eksporterende producent i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af siliciumcarbid med oprindelse i Ukraine, godtages.
Land |
Selskab |
Taric-tillægskode |
Ukraine |
Produceret og eksporteret af aktieselskabet »Zaporozhsky Abrasivny Combinat«, Zaporozhye, Ukraine, til den første uafhængige kunde i EF, der handler som importør |
A523 |
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og gælder i seks måneder.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2004.
På Kommissionens vegne
Pascal LAMY
Medlem af Kommissionen
(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.
(2) EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12.
(3) EFT L 125 af 26.5.2000, s. 3.
(4) EUT L 182 af 18.5.2004, s. 18.
(5) EUT C 70 af 20.3.2004, s. 15.