ISSN 1977-0871 |
||
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36 |
|
![]() |
||
Dansk udgave |
Meddelelser og oplysninger |
59. årgang |
Informationsnummer |
Indhold |
Side |
|
||
2016/C 036/01 |
|
I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
|
|
BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
|
|
Europa-Parlamentet |
|
|
Tirsdag den 12. marts 2013 |
|
2016/C 036/02 |
||
2016/C 036/03 |
||
2016/C 036/04 |
||
2016/C 036/05 |
||
2016/C 036/06 |
||
2016/C 036/07 |
||
|
Onsdag den 13. marts 2013 |
|
2016/C 036/08 |
||
2016/C 036/09 |
||
2016/C 036/10 |
||
2016/C 036/11 |
||
|
Torsdag den 14. marts 2013 |
|
2016/C 036/12 |
||
2016/C 036/13 |
||
2016/C 036/14 |
||
2016/C 036/15 |
||
2016/C 036/16 |
||
2016/C 036/17 |
||
2016/C 036/18 |
||
2016/C 036/19 |
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om situationen i Egypten (2013/2542(RSP)) |
|
2016/C 036/20 |
||
2016/C 036/21 |
||
2016/C 036/22 |
||
2016/C 036/23 |
||
2016/C 036/24 |
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om situationen i Bangladesh (2013/2561(RSP)) |
|
2016/C 036/25 |
||
2016/C 036/26 |
|
III Forberedende retsakter |
|
|
EUROPA-PARLAMENTET |
|
|
Tirsdag den 12. marts 2013 |
|
2016/C 036/27 |
||
2016/C 036/28 |
||
2016/C 036/29 |
||
2016/C 036/30 |
||
2016/C 036/31 |
||
2016/C 036/32 |
||
2016/C 036/33 |
||
2016/C 036/34 |
||
2016/C 036/35 |
||
2016/C 036/36 |
||
2016/C 036/37 |
||
|
Onsdag den 13. marts 2013 |
|
2016/C 036/38 |
||
2016/C 036/39 |
||
2016/C 036/40 |
||
2016/C 036/41 |
||
2016/C 036/42 |
||
2016/C 036/43 |
Tegnforklaring
(Den angivne procedure beror på retsgrundlaget i den foreslåede retsakt) Parlamentets ændringer: Ny tekst markeres med fede typer og kursiv . Udeladelser markeres med symbolet ▌eller ved udstregning. Erstatning af tekst angives ved markering af den nye tekst i fede typer og kursiv og ved udeladelse eller udstregning af den tekst, der er erstattet af en ny. |
DA |
|
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/1 |
EUROPA-PARLAMENTET
SESSIONEN 2012-2013
Mødeperioden fra den 11. til 14. marts 2013
Protokollen fra denne mødeperiode er offentliggjort i EUT C 162 E af 7.6.2013.
VEDTAGNE TEKSTER
I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser
BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER
Europa-Parlamentet
Tirsdag den 12. marts 2013
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/2 |
P7_TA(2013)0062
Den Europæiske Ombudsmands særlige beretning (Wiens lufthavn)
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om Den Europæiske Ombudsmands særlige beretning om behandlingen af klage 2591/2010/GG over Europa-Kommissionen (Wiens lufthavn) (2012/2264(INI))
(2016/C 036/01)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Den Europæiske Ombudsmands særlige beretning til Europa-Parlamentet, |
— |
der henviser til artikel 228 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom af 9. marts 1994 vedrørende Ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv (1), særlig artikel 3, stk. 7, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 205, stk. 2, første punktum, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget for Andragender (A7-0022/2013), |
A. |
der henviser til, at artikel 228 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde giver Den Europæiske Ombudsmand beføjelse til at modtage klager fra enhver unionsborger over tilfælde af fejl eller forsømmelser i forbindelse med handlinger foretaget af Unionens institutioner eller organer; |
B. |
der henviser til, at klager indgivet af EU-borgere er en vigtig informationskilde med hensyn til eventuelle overtrædelser af EU-retten; |
C. |
der henviser til artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder, hvori det hedder, at »enhver har ret til at få sin sag behandlet uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig frist af Unionens institutioner og organer«; |
D. |
der henviser til, at hverken traktaterne eller Ombudsmandens statut indeholder en definition af begrebet fejl eller forsømmelser, således at det er overladt til Ombudsmanden at give en sådan definition, der er underlagt Domstolens fortolkningskompetence; der henviser til, at Ombudsmanden i sin første årsberetning forelagde en ikke-udtømmende liste over handlinger, som kunne udgøre fejl eller forsømmelser; |
E. |
der henviser til, at Den Europæiske Ombudsmand, efter at have modtaget en opfordring fra Parlamentet til at give en præcis og klar definition af begrebet fejl eller forsømmelser, derefter i sin årsberetning for 1997 fastslog, at »der foreligger fejl eller forsømmelser, når en offentlig myndighed ikke handler i overensstemmelse med en bindende regel eller et bindende princip«; |
F. |
der henviser til, at denne definition blev uddybet med en erklæring om, at når Den Europæiske Ombudsmand undersøger, om en af Fællesskabets institutioner eller et af Fællesskabets organer har handlet i overensstemmelse med bindende regler og principper, består hans vigtigste opgave således i at fastslå, om de gældende retsregler er overholdt; |
G. |
der henviser til, at Ombudsmanden også overvåger anvendelsen af de adfærdskodekser for god forvaltningsskik, som institutionerne har tilsluttet sig, og som beskriver generelle forvaltningsretlige principper, herunder forskellige aspekter af serviceprincippet, samt EU’s charter om grundlæggende rettigheder, der fuldt ud finder anvendelse på alle dele af EU’s egen forvaltning; |
H. |
der henviser til, at Ombudsmanden har forelagt 18 særlige beretninger over et tidsrum af 16,5 år og således hidtil har udvist stor samarbejdsvilje og ansvarlighed ved kun at bruge sådanne beretninger til Europa-Parlamentet som det endegyldige politiske redskab, hvilket viser, at ombudsmandsinstitutionen generelt går ind for mindelige løsninger; |
I. |
der henviser til, at denne særlige beretning vedrører Kommissionens behandling af en klage, som blev indgivet i 2006 af 27 borgerinitiativer, der kæmpede imod, hvad de betragtede som de negative konsekvenser af en udvidelse af Wiens lufthavn; |
J. |
der henviser til, at det er fastslået i artikel 2 i VVM-direktivet (2), at »medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på, at projekter, der […] kan få væsentlig indvirkning på miljøet, undergives en vurdering af denne indvirkning, inden der gives tilladelse«; |
K. |
der henviser til, at Kommissionen nåede frem til den konklusion, at udvidelsen af lufthavnen havde fundet sted uden den obligatoriske vurdering af projektets indvirkning på miljøet (VVM), og sendte en åbningsskrivelse til Østrig den 21. marts 2007 på grund af denne undladelse; der henviser til, at Østrig i sit svar af 7. maj 2007 ikke kunne afvise, at de pågældende infrastrukturforanstaltninger havde forårsaget og også fremover ville forårsage en væsentlig forøgelse af flytrafikken og gener på grund af flytrafik over Wien, dvs. at disse foranstaltninger havde en væsentlig indvirkning på miljøet; |
L. |
der henviser til, at Kommissionen, eftersom projekterne enten var tilendebragt eller tæt på deres afslutning, foretrak — frem for at indbringe sagen for EU-Domstolen — at forsøge at nå til enighed med de østrigske myndigheder om, hvordan der i videst muligt omfang kunne rettes op på denne undladelse; der henviser til, at Kommissionen enedes med de østrigske myndigheder om, at de skulle udføre en efterfølgende VVM for bl.a. at fastslå, hvilke afhjælpningsforanstaltninger der ville være påkrævet for at mindske støjgenerne for lufthavnens naboer; |
M. |
der henviser til, at Ombudsmanden godtog Kommissionens fremgangsmåde; der henviser til, at klagerne var utilfredse med udførelsen af den efterfølgende VVM og navnlig kritiserede det faktum, at der ikke var adgang til domstolsprøvelse, jf. VVM-direktivets bestemmelser, og at den myndighed, der havde ansvaret for VVM-vurderingen, var det østrigske trafikministerium, dvs. den myndighed, der tidligere havde givet tilladelse til det pågældende projekt, og som dermed befandt sig i en interessekonflikt; |
N. |
der henviser til, at Ombudsmanden efter sin undersøgelse fandt, at han var ude af stand til at konkludere, at Kommissionen havde sikret en korrekt udførelse af den efterfølgende VVM-vurdering; der henviser til, at han ikke desto mindre afsluttede sin behandling af sagen, idet han ikke anså det for påkrævet at foretage sig yderligere i sagen, eftersom proceduren fortsat var i gang, og Kommissionen havde erklæret, at den først ville afslutte traktatbrudsproceduren, når det kunne konstateres, at de østrigske myndigheder havde truffet de nødvendige foranstaltninger; |
O. |
der henviser til, at klagerne i november 2010 atter henvendte sig til Ombudsmanden, og at der blev indledt en ny undersøgelse, hvor Ombudsmanden inspicerede Kommissionens sagsakter; der henviser til, at Ombudsmanden fastslog, at det ikke fremgik af sagens akter, at de indvendinger, som klagerne havde fremsat i løbet af det tidsrum, hvor den efterfølgende VVM fandt sted, var blevet drøftet med de østrigske myndigheder, og at Ombudsmandens afgørelse vedrørende den første klage tilsyneladende heller ikke havde givet anledning til yderligere korrespondance ud over VVM-rapporterne fra Østrig; |
P. |
der henviser til, at Ombudsmanden på denne baggrund nåede frem til den konklusion, at Kommissionen havde undladt at tage hensyn til resultaterne af hans første undersøgelse, og at Kommissionen navnlig ikke havde været konsekvent i sine svar til Ombudsmanden med hensyn til klageadgang vedrørende den efterfølgende VVM, og at Kommissionen havde undladt at insistere på, at VVM-vurderingen ikke måtte udføres af trafikministeriet, der havde givet den oprindelige tilladelse til projektet, men at der skulle udpeges en anden myndighed til formålet; |
Q. |
der henviser til, at Ombudsmanden fremsatte et forslag til henstilling til Kommissionen, hvori han indtrængende opfordrede Kommissionen til at tage sin tilgang til behandlingen af klagernes traktatbrudsklage vedrørende Wiens lufthavn op til fornyet overvejelse og rette op på de mangler, Ombudsmanden havde beskrevet, og hvori han påpegede, at dette betød, at Kommissionen i den fortsatte traktatbrudsprocedure skulle tage højde for, at de nationale myndigheder var forpligtede til at sikre, i) at klagerne havde prøvelsesadgang, og ii) at der blev truffet foranstaltninger til at behandle en åbenlys interessekonflikt ved anvendelsen af direktiv 85/337/EØF; |
R. |
der henviser til, at Kommissionen i sit svar til Ombudsmanden hvad angår det første spørgsmål gjorde gældende, at den havde rejst spørgsmålet om klageadgang over for de østrigske myndigheder, men havde godtaget den østrigske holdning, der gik ud på, at dette ville give anledning til problemer i forhold til nationale processuelle regler, og at Kommissionen endvidere påpegede, at de østrigske myndigheder havde givet tilsagn om at sikre, at der ville blive taget højde for de kumulative virkninger af det tidligere projekt, som kun var blevet vurderet efterfølgende, i en VVM-vurdering om en ny tredje start- og landingsbane, hvor der ville blive mulighed for fuld domstolsprøvelse; |
S. |
der henviser til, at Kommissionens argumentation med hensyn til den anden påstand om fejl eller forsømmelser gik ud på, at VVM-direktivet ikke indeholdt bestemmelser om kompetencefordelingen i forbindelse med VVM-procedurer i medlemsstaterne; der henviser til, at det ifølge nærhedsprincippet helt er overladt til medlemsstaterne, der har ansvaret for at organisere deres egen forvaltning, at tage stilling til, hvilken myndighed der skal stå for procedurer i henhold til VVM-direktivet, og at det er et generelt forvaltningsretligt princip i alle medlemsstater, at en myndighed, der har truffet en ulovlig afgørelse, som er blevet gjort til genstand for administrativ rekurs eller en retsafgørelse, har ansvaret for at rette op på situationen; |
T. |
der henviser til, at forslaget til henstilling således ikke førte til noget egentligt resultat, og at Ombudsmanden måtte konstatere, at den foreliggende sag var et eksempel på en situation, hvor Kommissionen i forbindelse med en klar overtrædelse af EU-retten havde undladt at træffe hensigtsmæssige afhjælpende foranstaltninger ved at sikre, at den efterfølgende VVM-vurdering blev udført upartisk, og hvor Kommissionen ikke havde foretaget en korrekt opfølgning af Ombudsmandens råd med hensyn til klageadgang vedrørende denne vurdering; |
U. |
der henviser til, at Ombudsmanden derfor fandt, at det ville være hensigtsmæssigt at forelægge sagen for Parlamentet; |
V. |
der henviser til, at Kommissionen den 26. oktober 2012 vedtog et forslag om revision af VVM-direktivet; der henviser til, at Retsudvalget har udarbejdet en lovgivningsmæssig initiativbetænkning med anmodning om, at der udarbejdes en generel forordning om administrative procedurer i EU’s eget forvaltningsapparat; |
Ombudsmandens henstilling
1. |
noterer sig med tilfredshed Ombudsmandens særlige beretning, der kaster lys over vigtige spørgsmål vedrørende problemer med anvendelsen af VVM-direktivet og gennemførelsen af traktatbrudsprocedurer; |
2. |
erindrer om, at der foreligger fejl eller forsømmelser, når en offentlig myndighed ikke handler i overensstemmelse med en bindende regel eller et bindende princip; |
3. |
bemærker, at det påståede tilfælde af fejl eller forsømmelser vedrørte Kommissionens håndtering af traktatbrudssagen mod Østrig, særlig det faktum, at Kommissionen havde undladt at sikre, både at den myndighed, der havde givet tilladelse til projekterne uden den påkrævede VVM, ikke fik ansvaret for at gennemføre den efterfølgende VVM, og at klageren fik klageadgang i forhold til denne vurdering; |
4. |
understreger, at denne særlige beretning ikke behandler spørgsmålet om, hvorvidt de østrigske myndigheder handlede forkert, men derimod spørgsmålet om, hvorvidt Kommissionen undlod at opfylde sine forpligtelser ved behandlingen og opfølgningen af en modtaget klage og i sin reaktion på Ombudsmandens anmodninger og henstillinger fra den første ombudsmandsundersøgelse af denne sag; |
5. |
deler Ombudsmandens betænkeligheder, hvad angår de potentielt negative konsekvenser af interessekonflikter i forbindelse med VVM-vurderinger, og er enig i, at det er nødvendigt at finde en løsning på dette problem, men har samtidig forståelse for, at Kommissionen var betænkelig ved at overskride sin kompetence ved at bede de østrigske myndigheder om at udpege en anden myndighed til at stå for den efterfølgende VVM; |
6. |
opfordrer de kompetente myndigheder i medlemsstaterne til at være opmærksomme på potentielle interessekonflikter allerede med den nuværende retstilstand og til at forberede sig på senere ændringer i EU-retten på dette punkt; understreger, at de nationale ombudsmænd spiller en vigtig rolle som mæglere, der kan bistå borgerne med at gøre indsigelse over for potentielle interessekonflikter og tilfælde af fejl eller forsømmelser i det hele taget i medlemsstaternes forvaltningsapparater; |
7. |
mener, hvad angår Ombudsmandens anden påstand, at det helt generelt er bydende nødvendigt at sikre en ærlig, aktiv og omfattende inddragelse af lokalbefolkningen ved anvendelsen af VVM-direktivet, og mener således, at der oftere bør gennemføres åbne og gennemskuelige mæglingsprocedurer forud for projekter, som potentielt kan få stor indvirkning på det lokale miljø og menneskers sundhed; noterer sig i denne forbindelse, at der blev gennemført offentlig mægling forud for VVM-undersøgelsen om etablering af en tredje start- og landingsbane ved Wiens lufthavn, hvor der også blev foretaget en vurdering af den kumulative indvirkning, f.eks. støjgenerne, fra de udvidelser, der udløste den foreliggende traktatbrudssag, og hvor der er adgang til en fuld klageprocedure; |
8. |
er enig med Ombudsmanden i, at det er nødvendigt som led i god forvaltningsskik at føre og ajourføre klare optegnelser, eftersom dette f.eks. sætter Den Europæiske Ombudsmand i stand til at kontrollere, at der er blevet taget passende hensyn til hans henstillinger; |
9. |
mener endvidere, at det er tilrådeligt som et relevant led i god forvaltningspraksis, at der føres en passende, klar og konsekvent korrespondance med klagerne under traktatbrudsprocedurer og med Ombudsmanden som led i hans undersøgelser; |
10. |
noterer med tilfredshed, at Kommissionen har udtalt, at den agter at forbedre sin praksis i begge henseender, altså hvad angår skriftlige optegnelser og udførlig korrespondance, for at undgå gentagelser af de kommunikationsproblemer, der har kendetegnet den foreliggende sag; |
11. |
understreger, at hverken Kommissionen eller de østrigske myndigheder overtrådte den gældende EU-lovgivning i forbindelse med den efterfølgende VVM, som var baseret på en forhandlet sui generis-procedure på ad hoc-grundlag; påpeger imidlertid, at der ikke er noget retsgrundlag i EU-retten for en sådan procedure, der således må betragtes som værende af exceptionel karakter og som en konsekvens af tidligere manglende overholdelse af direktivet — en undladelse, som der ikke kan rettes op på; |
12. |
mener, at Kommissionen under sine forhandlinger med de østrigske myndigheder burde have gjort en større indsats med hensyn til at sikre adgang til domstolsprøvelse under henvisning til gennemførelsen af de relevante bestemmelser (artikel 10a) i østrigsk ret i 2005 og med hensyn til interessekonflikten i det ansvarlige østrigske ministerium under henvisning til, at det bærende princip i EU-retspraksis er, at man ikke blot skal følge lovens bogstav, men også handle i overensstemmelse med lovens formål og i lovens ånd; |
Sagen om Wiens lufthavn, revisionen af VVM-direktivet og forordningen om god forvaltning
13. |
mener, at de forhold, der gav anledning til indledningen af Kommissionens traktatbrudsprocedure og følgelig til klagen til Den Europæiske Ombudsmand, giver anledning til alvorlige betænkeligheder med hensyn til gennemførelsen af direktiv 85/337/EØF i en medlemsstat — i dette tilfælde Østrig — på daværende tidspunkt; noterer sig med tilfredshed, at der i 2009 ved revisionen af den østrigske forbundslov om gennemførelse af VVM-direktivet blev taget behørigt hensyn til bl.a. resultaterne af den foreliggende traktatbrudsprocedure, og at den østrigske lovgivning således blev bragt i overensstemmelse med EU-retten på dette punkt; |
14. |
erindrer om, at Udvalget for Andragender i årenes løb har fået forelagt adskillige sager, hvor medlemsstater angiveligt har accepteret, at projekter er blevet godkendt og ført ud i livet uden den påkrævede VVM; |
15. |
mener, at den berørte offentlighed i sager, hvor projekter med stor sandsynlighed vil indebære en krænkelse af VVM-direktivets grundlæggende krav, bør have adgang til effektive juridiske instrumenter, således at offentligheden omgående kan indhente oplysninger fra den ansvarlige VVM-myndighed om projekternes overensstemmelse med EU-reglerne for at undgå, at der sker uoprettelige skader, når projekterne gennemføres; |
16. |
bemærker endvidere, at det nugældende VVM-direktiv ikke opererer med begrebet efterfølgende VVM, og at Kommissionen forhandlede sig frem til dette instrument som reaktion på en faktisk situation, hvor der allerede var givet tilladelser, og projekterne var udført; |
17. |
påpeger, at sagen om Wiens lufthavn kaster lys over svagheder i det nugældende VVM-direktiv, f.eks. behandlingen af projekter, som praktisk talt er uafvendelige, fordi de allerede er gennemført, således at der muligvis allerede er sket skader på miljøet, og problemet med interessekonflikter hos de ansvarlige myndigheder, som den foreliggende sag angiveligt er et eksempel på; |
18. |
henviser til den årlige betænkning fra Udvalget for Andragender for 2011, hvori det blev understreget, at det er nødvendigt at sikre objektivitet og upartiskhed i forbindelse med VVM'er; erindrer om, at Kommissionen blev opfordret til at sikre, at VVM-direktivet »styrkes ved at angive klarere parametre for uafhængigheden af ekspertundersøgelser, fælles EU-tærskler, en maksimal tidsramme for processen, herunder effektive offentlige høringer, kravet om at begrunde beslutninger, en obligatorisk vurdering af rimelige alternativer og en kvalitetskontrolmekanisme«; |
19. |
noterer med tilfredshed, at Kommissionen har stillet forslag om en revision af VVM-direktivet med henblik på at styrke dette direktiv; giver tilsagn om at engagere sig helhjertet i denne procedure sammen med Kommissionen og Rådet for at sikre, at dette vigtige direktiv opfylder sit formål på en stadig mere effektiv og objektiv måde (3); |
20. |
noterer sig, at det nugældende direktiv ikke indeholder krav om objektivitet og upartiskhed hos de godkendende myndigheder og ikke opstiller sådanne krav i forhold til organer, som udfører en VVM; noterer sig, at direktivet ikke indeholder bestemmelser om, hvilken fremgangsmåde der skal følges, når et projekt allerede er blevet implementeret eller næsten er afsluttet, eller hvordan den berørte offentlighed ved hjælp af en klar og ubureaukratisk procedure kan få omgående oplysninger fra den ansvarlige VVM-myndighed om, hvorvidt sådanne projekter, der med stor sandsynlighed indebærer en overtrædelse af VVM-direktivets grundlæggende bestemmelser, er i overensstemmelse med EU-retten; mener derfor, at revisionen af VVM-direktivet er en god lejlighed til at indføre sådanne krav og bestemmelser; |
21. |
mener, at den foreliggende sag også illustrerer, at der ikke blot er behov for at styrke VVM-direktivets bestemmelser, men også for at skabe større proceduremæssig klarhed omkring traktatbrudssager, helst via vedtagelse af en generel forordning om administrative procedurer hos EU-institutionerne, for således at styrke klagerens position; mener, at en sådan forordning ville være et passende middel til at præcisere, hvilke forpligtelser myndighederne har, når de kommunikerer med klagerne i en traktatbrudssag eller med organer, der repræsenterer EU-borgerne, deriblandt Udvalget for Andragender og Ombudsmanden, f.eks. ved at der indføjes en forpligtelse til at reagere snarest muligt på Ombudsmandens henstillinger for at undgå fejlfortolkninger af samme slags som i det foreliggende tilfælde; |
o
o o
22. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Ombudsmand og det europæiske netværk af ombudsmænd samt medlemsstaternes parlamenter. |
(1) EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15.
(2) Rådets direktiv af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (85/337/EØF).
(3) COM(2012)0628.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/6 |
P7_TA(2013)0073
Den økonomiske krises indvirkning på ligestilling mellem kønnene og kvinders rettigheder
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om den økonomiske krises indvirkning på ligestilling mellem kønnene og kvinders rettigheder (2012/2301(INI))
(2016/C 036/02)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 2 og artikel 3, stk. 3, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) samt artikel 8 og artikel 153, stk. 1, nr. i, og artikel 157 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
— |
der henviser til artikel 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. april 2012»Et opsving med høj beskæftigelse« (COM(2012)0173) og det ledsagende dokument om udnyttelse af beskæftigelsespotentialet inden for personlige tjenesteydelser og tjenesteydelser i hjemmet (SWD(2012)0095), |
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om et EU-program for social udvikling og innovation af 6. oktober 2011 (COM(2011)0609), |
— |
der henviser til den europæiske ligestillingspagt (2011-2020), som Det Europæiske Råd vedtog i marts 2011, |
— |
der henviser til Kommissionens rapport for 2011 om ligestilling mellem kvinder og mænd i 2010 (SEC(2011)0193), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. september 2010 om »Strategi for ligestilling mellem kvinder og mænd 2010-2015« (COM(2010)0491), |
— |
der henviser til forslag til Rådets afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker — del II i de integrerede retningslinjer for Europa 2020 (COM(2010)0193), |
— |
der henviser til direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (1), |
— |
der henviser til direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdet) (2), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (3), |
— |
der henviser til konventionen af 18. december 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW), |
— |
der henviser til sin beslutning af 6. maj 2009 om aktiv integration af mennesker, der er udstødt fra arbejdsmarkedet (4), |
— |
der henviser til sin beslutning af 7. september 2010 om kvindernes rolle i et aldrende samfund (5), |
— |
der henviser til sin beslutning af 17. juni 2010 om kønsaspekter ved den økonomiske nedgang og finanskrisen (6), |
— |
der henviser til sin beslutning af 19. oktober 2010 om kvindelige arbejdstagere i usikre arbejdsforhold (7), |
— |
der henviser til sin beslutning af 8. marts 2011 om ligestilling mellem kvinder og mænd i EU — 2010 (8), |
— |
der henviser til sin beslutning af 8. marts 2011 om fattigdom blandt kvinder i EU (9), |
— |
der henviser til sin beslutning af 6. juli 2011 om kvinder og virksomhedsledelse (10), |
— |
der henviser til sin beslutning af 13. september 2011 om kvindelige iværksættere i små og mellemstore virksomheder (11), |
— |
der henviser til sin beslutning af 25. oktober 2011 om enlige mødres situation (12), |
— |
der henviser til sin beslutning af 13. marts 2012 om ligestilling mellem kvinder og mænd i EU — 2011 (13), |
— |
der henviser til sin beslutning af 24. maj 2012 med henstillinger til Kommissionen om gennemførelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde eller arbejde af samme værdi (14), |
— |
der henviser til sin beslutning af 11. september 2012 om kvindernes rolle i den grønne økonomi (15), |
— |
der henviser til sin beslutning af 11. september 2012 om kvinders arbejdsvilkår i servicesektoren (16), |
— |
der henviser til sin beslutning af 9. marts 2011 om EU's strategi for integration af romaer (17), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0048/2013), |
A. |
der henviser til, at Den Europæiske Union står over for den største økonomiske og finansielle krise siden den store depression i 1930'erne og til, at den har forårsaget en betydelig stigning i arbejdsløsheden i alle medlemsstater, navnlig de sydlige medlemsstater; der henviser til, at krisens konsekvenser er særlig alvorlige for udsatte personer og navnlig kvinder, som berøres direkte ved at de mister deres arbejde, er tvunget til at gå ned i løn eller mister deres jobsikkerhed, og indirekte via nedskæringer i de offentlige ydelser og socialhjælp; der henviser til, at det derfor bl.a. er afgørende at være særlig opmærksom på ligestillingsdimensionen med hensyn til at håndtere denne krise og finde løsninger til at overvinde den; |
B. |
der henviser til, at retten til arbejde er en væsentlig forudsætning for, at kvinder kan opnå ligestilling, økonomisk uafhængighed og faglig tilfredsstillelse; der henviser til, at den aktuelle krise ikke blot er en finansiel og økonomisk krise, men også en krise for demokratiet, ligheden, den sociale velfærd og ligestillingen, som også bruges som undskyldning for at bremse eller endog standse den absolut nødvendige indsats for at løse problemet med klimaændringer og de fremtidige miljøproblemer; |
C. |
der henviser til, at nylige undersøgelser har vist, at kun 5 % af beslutningstagerne i EU's finansielle institutter er kvinder, og at alle 27 centralbankdirektører i medlemsstaterne er mænd; der henviser til, at kvinder ifølge kønsstudier administrerer på en anden måde ved at undgå risici og fokusere mere på et langsigtet perspektiv, |
D. |
der henviser til, at mænd ved krisens begyndelse blev ramt hårdere end kvinder; der henviser til, at arbejdsløsheden for henholdsvis mænd og kvinder siden da er steget i forskellige tempi; der henviser til, at kvinderne ikke var krisens første ofre, men i dag i stigende grad påvirkes af dens konsekvenser (i højere og stigende grad ansat i usikre jobs eller deltidsjobs, større risiko for afskedigelse, lavere løn, ringere socialsikring osv.), og at konsekvenserne vil få mere varig karakter; der henviser til, at denne fase er langt mindre veldokumenteret, og at der følgelig er en tendens til, at konsekvenserne for kvinder bliver undervurderet; |
E. |
der henviser til, at kvinder spiller en afgørende rolle i den økonomiske udvikling; der henviser til, at overdragelse af mere økonomisk indflydelse til kvinder kan trække samfund og familier ud af fattigdommen; |
F. |
der henviser til, at arbejdsmarkedspolitikken i krisesituationer har en tendens til at fokusere på at påvirke det generelle beskæftigelsesniveau og ikke på erhvervsinaktive kvinder; |
G. |
der henviser til, at det bør noteres, at arbejdsløse kvinder meget ofte ikke medtages i de officielle statistikker, og at kønsbestemte uligheder i erhvervsfrekvens ofte undervurderes, da der er en større tendens til, at kvinder trækker sig tilbage fra arbejdsmarkedet af forskellige årsager (graviditet, familieansvar, tidsmangel) for at påtage sig ubetalt eller uformelt arbejde — ofte i hjemmet, i form af pleje af afhængige familiemedlemmer eller sort arbejde — og at der for øjeblikket kun foreligger få undersøgelser af konsekvenserne af nedskæringerne i bevillingerne til ligestilling; |
H. |
der henviser til, at de nedskæringer, regeringerne har foretaget i forbindelse med gennemførelsen af sparepakker, primært berører den offentlige sektor og dens velfærdstjenester, hvor hovedparten af de ansatte og af bistandsmodtagerne er kvinder — cirka 70 % af de offentlige ansatte i sektoren — men også den private sektor, hvor kvinderne nu bliver hovedofrene for besparelsesforanstaltningerne; der ligeledes henviser til, at der hidtil ikke er noget land, som har foretaget en vurdering af konsekvenserne af de foreslåede nedskæringer i de offentlige udgifter ud fra et ligestillingssynspunkt, hverken af de enkelte tiltag eller af deres samlede virkning; |
I. |
der henviser til, at kvinder er mere afhængige af sociale bistandsydelser, der også rammes af nedskæringer som led i stramningerne; |
J. |
der henviser til, at krisesituationer som den nuværende nødvendiggør gennemgribende strukturreformer af arbejdsmarkedet; |
K. |
der henviser til, at et fald i antallet af stillinger for kvinders vedkommende ofte indebærer tilpasninger af arbejdsforholdene, herunder længere arbejdstid og skifteholdsarbejde; der henviser til, at opsvinget højst sandsynligt vil kunne mærkes hurtigere i den industrielle sektor og dermed medføre et hurtigere opsving for typisk mandebeskæftigelse end for typisk kvindebeskæftigelse; der henviser til, at de spareforanstaltninger, der gennemføres i den offentlige sektor, vil have en mere langvarig indvirkning på kvinder, hvilket på længere sigt risikerer at neutralisere de fremskridt, der er opnået på ligestillingsområdet; |
L. |
der henviser til, at krisen medfører øget udnyttelse af kvinder inden for både den lovlige og den sorte økonomi; der henviser til, at krisen på lang sigt vil få væsentlige konsekvenser for de kvinder, som har en ujævn karriere (herunder dårligt betalte midlertidige jobs, deltidsjobs, løsarbejde, atypiske arbejdsforhold eller uformelle job) og ofte ufrivillig deltid, hvilket i sidste ende resulterer i, at kvinder indbetaler for lidt i pensionsbidrag, og at en større procentdel af dem risikerer at ende i fattigdom; der henviser til, at der er risiko for, at kvinder i sidste ende kun har ret til en meget lille pension og således skubbes ud over fattigdomsgrænsen; der henviser til, at der er risiko for at »tabe en hel generation« af unge, både mænd og kvinder, fordi de fratages beskæftigelsesmuligheder, sikkerhed i ansættelsen og i mange tilfælde uddannelsesmuligheder på grund af økonomiske problemer; |
M. |
der henviser til, at krisen øger vanskelighederne ved at forene karriere- og familieroller; der henviser til, at de beskæftigelsesmæssige konsekvenser af at få børn er forskellige for mænd og kvinder; der henviser til at erhvervsfrekvensen for mødre er 12 % lavere end for kvinder uden børn, mens erhvervsfrekvensen for fædre er 8,7 % højere end for mænd uden børn; |
N. |
der henviser til, at der ikke er blevet taget hensyn til kønsaspektet i forbindelse med de vedtagne og planlagte initiativer til at komme ud af krisen; |
O. |
der henviser til, at kvinders beskæftigelse påvirkes af kønsfordomme, såsom at mænds arbejdsløshed er mere alvorlig end kvinders, hvilket lægger sig til det allerede betydelige antal kønsfordomme, som har negative konsekvenser for kvinders beskæftigelse; der henviser til, at der i praksis anvendes en anden tilgang til at løse mænds arbejdsløshed end kvinders, eftersom mænd stadig anses for at være hovedforsørgerne i familien, og kvinderne som dem, der primært tager sig af familien; |
P. |
der henviser til, at cirka 23 % af borgerne i EU var i risikozonen for fattigdom eller social udstødelse i 2010 (18), og at denne forarmelse af befolkningen først og fremmest berører kvinder, eftersom disse ofte står over for flere samtidige problemer, ligesom det gør sig gældende for ældre kvinder, der lever alene, og familier med enlige forsørgere (som for størstedelens vedkommende er kvinder); der henviser til, at disse omfatter vanskeligheder i forbindelse med at bevare eller finde beskæftigelse, problemer med at finde en passende bolig, vanskeligheder med at påtage sig ansvaret for omsorgskrævende personer (børn, forældre, syge eller handicappede) og problemer med at forene arbejds- og familieliv på grund af manglende støttestrukturer og forskellige politikker på området i de 27 medlemsstater; |
Q. |
der henviser til, at krisen yderligere har forværret de sociale og økonomiske forhold for mange udsatte samfund og bidraget til et øget skolefrafald blandt piger og dermed en endnu større risiko for, at de bliver ofre for menneskehandel; |
R. |
der henviser til, at nedskæringer i det offentlige serviceniveau har svækket kvinders økonomiske uafhængighed, idet sociale ydelser ofte udgør en væsentlig del af deres indkomst, og fordi kvinder har en tendens til at gøre mere brug af offentlige serviceydelser end mænd; der henviser til, at enlige mødre og enlige kvindelige pensionister er de største samlede tabere; |
S. |
der henviser til det stigende antal af kvinder, der arbejder uformelt og med mindre social sikring for at undslippe krisen (frivilligt eller ej); der henviser til, at arbejde i hjemmet ifølge en undersøgelse fra OECD (19) udgør 33 % af BNP i OECD's medlemslande; |
T. |
der henviser til, at formindskelsen af forskellen i erhvervsfrekvensen mellem mænd og kvinder i højere grad afspejler en generel forværring i leve- og arbejdsforholdene end fremskridt på ligestillingsområdet; |
U. |
der henviser til, at kvinders deltagelse i arbejdslivet spiller en vigtig rolle for at få væksten tilbage; der henviser til, at de øger familiens indkomst, hvilket medfører en stigning i forbruget og giver mulighed for at sætte gang i økonomien; der henviser til, at ligestilling derfor har positive følger for produktivitet og økonomisk vækst; |
V. |
der henviser til, at det af den seneste sekundære analyse af den femte undersøgelse af europæiske arbejdsvilkår (»Kvinder, mænd og arbejdsvilkår i Europa: Sekundær analyse af den femte undersøgelse af arbejdsvilkårene i Europa«, Eurofound 2012, som bliver offentliggjort i 2013) fremgår, at kønsadskillelse er skadeligt for både mænd og kvinder; der henviser til, at både mænd og kvinder oplyser, at de har det bedre på jobbet og har større jobtilfredshed, når de arbejder sammen med kolleger af begge køn; der henviser til, at der stadig er plads til at bryde op for kønsadskillelsen og kønspolariseringen på arbejdsmarkedet og de »enkønnede« arbejdspladser (i betragtning af, at tre femtedele af arbejdstagerne i Europa er beskæftiget på en arbejdsplads med arbejdstagere af samme køn); |
W. |
der henviser til, at nogle ligestillingsforanstaltninger er blevet sparet væk eller forsinket, og at eventuelle fremtidige besparelser på de offentlige budgetter vil have en negativ indvirkning på kvinders beskæftigelsesfrekvens og på fremme af ligestillingen mellem kønnene; |
X. |
der henviser til, at lavkonjunkturen ikke bør anvendes som en undskyldning for at bremse fremgangen for så vidt angår forening af arbejds- og familieliv og til at foretage nedskæringer i budgetterne til plejeordninger for afhængige familiemedlemmer og orlovsordninger, som navnlig påvirker kvindernes adgang til arbejdsmarkedet; |
Y. |
der henviser til, at vold mod kvinder er et udbredt fænomen i alle lande og i alle sociale lag; der henviser til, at økonomisk pres ofte fører til hyppigere, mere voldelige og farligere overgreb, og at undersøgelser har vist, at volden mod kvinder øges, når mænd oplever forandringer og føler sig økonomisk pressede som følge af den økonomiske krise; |
Z. |
der henviser til, at det er kvinder, der har haft størst gavn af jobskabelsen mellem 1998 og 2008 (med en beskæftigelsesprocent for kvinder i EU på henholdsvis 55,6 % og 62,8 %) (20) i Den Europæiske Union; der henviser til, at beskæftigelsen er steget med 12,7 % for kvinder, men kun med 3,18 % for mænd, og at arbejdsløshedsprocenten stadig er en smule højere for kvinder i 2012 (21) (10,7 % for kvinder mod 10,6 % for mænd); |
AA. |
der henviser til, at 31,6 % af kvinderne arbejdede på deltid i 2011 mod 8,1 % af mændene; |
1. |
erindrer om, at ligestilling mellem mænd og kvinder er et af EU's grundlæggende mål, og at det bør udgøre et af de vigtigste hensyn i forbindelse med fastlæggelsen af reaktionen på den aktuelle økonomiske og finansielle krise, herunder investering i den offentlige sektor, i velfærdssektoren, i miljøenlige boliger og transportformer osv. samt forøgelse af det offentliges indtægter gennem en mere effektiv skattepolitik; beklager, at den politiske reaktion på krisen, herunder genopretningspakkerne, ikke har taget hensyn til, analyseret og rettet op på kønsaspekterne af krisen; fordømmer, at der næsten ikke har fundet nogen som helt integrering af kønsaspektet sted i strategien efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse, og opfordrer Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre dette gennem konkrete målsætninger i de makroøkonomiske og beskæftigelsesmæssige retningslinjer; |
2. |
opfordrer Kommissionen til at integrere kønsaspektet i alle politikker, især i forbindelse med: konsekvenserne af stramningspolitikken og genopretning efter krisen, økonomisk styring, bæredygtig udvikling og grønne arbejdspladser, erhvervsuddannelse, migration, samarbejde og udvikling, sikkerhed og sundhed samt foranstaltninger, som skal planlægges eller gennemføres for at modvirke eller begrænse krisens konsekvenser; |
3. |
opfordrer medlemsstaterne til at undersøge og sætte fokus på de mellem- og langsigtede konsekvenser af den økonomiske krise for kvinder, navnlig med hensyn til hvorvidt og hvordan den forværrer den eksisterende ulighed mellem kønnene, og andre konsekvenser i forbindelse hermed, såsom f.eks. øget risiko for kønsbaseret vold, faldende mødre- og børnesundhed samt fattigdom blandt ældre kvinder; |
4. |
erindrer om, at efter at have nået en beskæftigelsesgrad for kvinder på 62,8 % i 2008 med en jævn stigning i de foregående ti år, er dette tal faldet lidt i Den Europæiske Union siden begyndelsen af den økonomiske krise og lå i 2011 på 62,3 %; understreger derfor nødvendigheden af at udarbejde holdbare løsninger, der tager højde for ligestillingsaspektet både i EU og i medlemsstaterne i de politikker, der skal bevare beskæftigelsen og genstarte væksten; |
5. |
opfordrer Kommissionen til at overveje en yderligere tilpasning af strukturfondene for at sikre ekstra støtte til de områder af kvinders beskæftigelse, der forventes at blive ramt af krisen, samt støtte til børnepasning, uddannelse og adgang til beskæftigelse; |
6. |
understreger betydningen af flagskibsinitiativet »Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse«; opfordrer medlemsstaterne til at gøre fuldt brug af programmet »Europa for Borgerne« og det kommende program for social udvikling og innovation, navnlig med hensyn til effektiv opfyldelse af målsætningerne for ligestilling mellem kønnene; understreger betydningen af Daphne III-programmet, navnlig med hensyn til beskyttelse af kvinder mod alle former for vold, og nødvendigheden af at opnå et højt niveau af sundhedsbeskyttelse, velfærd og social samhørighed; |
7. |
understreger, at krisen, trods den sammenlignelige arbejdsløshed mellem mænd og kvinder, har haft en anden effekt på kvinder; påpeger, at kvinders arbejdsvilkår er blevet betydeligt mere usikre, navnlig som følge af den stigende anvendelse af atypiske ansættelseskontrakter, en væsentlig nedgang i deres indkomst på grund af mange forskellige faktorer, såsom den fortsatte ulighed mellem mænd og kvinders løn på gennemsnitligt knap 17 % og den deraf følgende ulighed i arbejdsløshedsunderstøttelse, stigningen i tvungen deltidsarbejde og mangedoblingen af usikre eller midlertidige stillinger på bekostning af mere stabil beskæftigelse; henviser til, at krisen har forværret kvindernes situation på arbejdsmarkedet som følge af den fortsat manglende ligeløn og de deraf følgende uligheder i arbejdsløshedsunderstøttelsen; påpeger, at erfaringerne fra tidligere kriser viser, at mændenes erhvervsfrekvens generelt forbedres hurtigere end kvindernes; |
8. |
opfordrer Kommissionen til så hurtigt som muligt at forelægge et udkast til et direktiv med foranstaltninger til afvikling af de kønsbestemte lønforskelle for samme eller tilsvarende arbejde; |
9. |
minder om, at der stadig er meget store forskelle i medlemsstaterne, at beskæftigelsesgraden for kvinder svinger mellem 48,6 % og 77,2 %, og at disse forskellige situationer nødvendiggør specifikke skræddersyede løsninger som led i en overordnet europæisk politik; understreger desuden nødvendigheden af at have fælles, pålidelige indikatorer og dermed pålidelige og sammenlignelige statistiske oplysninger med henblik på at vurdere de forskellige situationer, identificere de forskellige behov samt finde de passende løsninger herpå; |
10. |
erindrer om, at kvinder allerede inden krisen var overrepræsenterede i usikre job og deltidsstillinger, og at denne tendens er blevet styrket af krisen, hvilket dermed udsætter mange kvinder for en øget risiko for social udstødelse; noterer sig, at dette navnlig har været tilfældet i de sydlige medlemsstater; |
11. |
konstaterer med bekymring, at den kvindelige ungdomsarbejdsløshed steg fra 18,8 % i 2009 til 20,8 % i 2011, og at krisen vil ramme udsatte kvindegrupper hårdest, herunder blandt andet handicappede kvinder, indvandrerkvinder, kvinder fra etniske mindretal, kvinder med få kvalifikationer, langtidsledige kvinder, enlige mødre, kvinder uden indtægt samt kvinder, som tager sig af afhængige familiemedlemmer; glæder sig over Kommissionens pakkeløsning, som sigter mod at nedbringe den nuværende uacceptabelt høje ungdomsarbejdsløshed og deres sociale udgrænsning og tilbyder unge arbejde og almen og faglig uddannelse; |
12. |
mener, at retten til arbejde er en afgørende forudsætning for, at kvinder kan opnå reel ligestilling, økonomisk uafhængighed og faglig tilfredsstillelse, og kræver derfor, at usikre ansættelsesforhold afskaffes gennem anerkendelse og styrkelse af retten til arbejde med rettigheder; |
13. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at ændre de nuværende løsningstiltag til bekæmpelse af den økonomiske krise for at sikre, at de foranstaltninger, der gennemføres, er langsigtede og ikke undergraver velfærdspolitikken og den offentlige sektors struktur, der er en forudsætning for en højere grad af ligestilling, såsom f.eks. sociale faciliteter og plejemuligheder, sundhedspleje, uddannelse og arbejdstagerrettigheder; |
14. |
minder om, at det bliver stadig vanskeligere for kvinder til skifte fra uddannelse til beskæftigelse, og til, at dette i sidste ende vil føre til forskelle i mænds og kvinders evaluering af deres egne færdigheder; |
15. |
mener, at de strukturreformer, som udspringer af håndteringen af den aktuelle krise, giver mulighed for at rette op på visse former for kønsdiskriminering, som desværre stadig er alt for udbredt på det europæiske arbejdsmarked; |
16. |
understreger, at kvinder tegner sig for en større andel end mænd af den sorte økonomi, blandt andet fordi der er større deregulering i de traditionelle kvindesektorer som f.eks. hus- og plejearbejde; noterer sig på den anden side, at den uformelle økonomi er vokset som et resultat af krisen, men at det er vanskeligt at danne sig et klart billede, da der ikke findes pålidelige oplysninger om økonomiens betydning og konsekvenser; |
17. |
understreger, at kvinder i høj grad har været med til at trodse krisen; er overbevist om, at kvinder har betydelige muligheder for at forbedre konkurrenceevnen og virksomhedernes præstation, navnlig når de sidder på ledelsesposter; mener derfor, at det med henblik på at fremme den sociale samhørighed haster meget med at inddrage kvinder i udarbejdelsen og forvaltningen af genopretningsplaner; |
18. |
insisterer på, at den økonomiske og finansielle krise og de deraf følgende budgetstramninger ikke bør sætte de resultater på spil, der er opnået ved de ligestillingsfremmende politikker, og ikke bør anvendes som undskyldning for at mindske indsatsen på dette område; mener derimod snarere, at den bør tilskynde medlemsstaterne til at indarbejde ligestillingspolitikker i deres beskæftigelsespolitikker, idet sidstnævnte skal betragtes som en del af løsningen på krisen med hensyn til at udvikle og til fulde udnytte alle europæeres evner og færdigheder; opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at kønsaspektet integreres i alle områder af finanspolitikken; |
19. |
bemærker, at kvinders rettigheder ikke bør anses for, opfattes eller fremmes som et element i konkurrence med mænds rettigheder, eftersom forbedringen af plejeydelser og offentlige tjenesteydelser til familier er en forudsætning for begge køns deltagelse på arbejdsmarkedet; påpeger, at der er et behov for at fremme, at man deles om de familiemæssige og huslige pligter; opfordrer medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger eller videreudvikle eksisterende foranstaltninger for at overvinde kønsdiskrimination og ulige tildeling af roller, f.eks. ved at støtte mænd i at gøre brug af deres ret til at påtage sig plejen af børn, syge eller handicappede familiemedlemmer; |
20. |
understreger, at den faldende fødselsrate i EU er blevet forværret af krisen, da arbejdsløshed, usikre ansættelsesforhold og usikkerhed omkring fremtiden og økonomien har foranlediget par og unge kvinder i særdeleshed til at udsætte at få børn, hvilket yderligere bidrager til den demografiske aldring i Unionen; |
21. |
understreger vigtigheden af at reformere de makroøkonomiske og sociale politikker og arbejdsmarkedspolitikken for at sikre økonomisk og social retfærdighed for kvinder, at udvikle strategier til fremme af retfærdig fordeling af velstanden, at garantere en minimumsindkomst og anstændige lønninger og pensioner, at mindske de kønsbestemte lønforskelle, at skabe flere job af høj kvalitet til kvinder og sikre de dertil hørende rettigheder, hvormed kvinder vil kunne få gavn af offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet, forbedre den sociale sikring og udbuddet af lokale servicefaciliteter, herunder vuggestuer, børnehaver og andre former for førskoleinstitutioner, daginstitutioner, lokale fritidshjem, familiestøttecentre og centre for alle generationer; |
22. |
erindrer om, at nedskæringer i de offentlige budgetter ikke er kønsneutrale, men snarere resultatet af Unionens makrostrukturelle økonomiske politik, navnlig gennemførelsen af foranstaltningerne i de økonomiske styringsprogrammer og de finansielle tilpasningsprogrammer, som forårsager og vil fortsætte med at forårsage øget ulighed mellem mænd og kvinder, arbejdsløshed blandt kvinder og feminisering af fattigdom; mener derfor, at det er nødvendigt med en ændring af politikken, eftersom kvinder er overrepræsenterede i den offentlige sektor og er hovedmodtagere af socialpolitisk støtte; opfordrer derfor til at forhøje de relevante budgetposter; |
23. |
opfordrer medlemsstaterne og EU-institutionerne til at gennemføre kønsbaserede konsekvensanalyser, når de planlægger budgetstramninger, med henblik på at sikre, at de bliver så kønsneutrale som muligt; |
24. |
opfordrer medlemsstaterne til at indføre kønsbudgettering, så det bliver muligt at analysere regeringsprogrammer og -politiker, deres konsekvenser for ressourceallokeringen og deres bidrag til større lighed mellem mænd og kvinder; |
25. |
understreger, at kvinder løber en langt større risiko for et langsommere karriereforløb end mænd, fordi de accepterer en lavere startposition eller deltidsarbejde, og at kvinder i denne situation derfor er langt mere sårbare, har et utilfredsstillende lønniveau og lider mere under fattigdom; |
26. |
opfordrer medlemsstaterne og de regionale og lokale myndigheder til at sikre et tilstrækkeligt udbud af overkommelige og tilgængelige pasningsmuligheder af høj kvalitet for børn og andre afhængige familiemedlemmer, som opfylder behovene hos mænd og kvinder i fuldtidsbeskæftigelse; |
27. |
understreger betydningen af, at der for disse offentligt ansatte, hvoraf hovedparten er kvinder, og hvis arbejdspladser er truet som følge af nedskæringer i de offentlige budgetter, øjeblikkeligt gennemføres aktiveringspolitikker og ordninger for indslusning i den private sektor; |
28. |
anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at integrere den overordnede ligestillingstilgang i alle beskæftigelsespolitikker, at tage de nødvendige tiltag til at fremme kvindernes tilbagevenden til arbejdsmarkedet, ikke blot på lavere niveauer, men også i ledelsesstillinger, og integrere denne tilgang i Den Europæiske Unions beskæftigelsesretningslinjer; understreger nødvendigheden af en egentlig kønsbudgettering, navnlig i forbindelse med den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, for at kunne gennemføre målene både i ligestillingspagten og Europa 2020-strategien; |
29. |
beklager, at den stigende kvindelige erhvervsfrekvens ikke er blevet medtaget i den årlige vækstundersøgelse for 2013 på trods af, at det er et af de overordnede mål i Europa 2020-strategien; opfordrer Rådet til at medtage fremme af kvindernes erhvervsfrekvens som et prioriteret mål, når det vedtager dette års retningslinjer for den økonomiske politik inden for rammerne af det europæiske semester; |
30. |
opfordrer medlemsstaterne til at medtage og systematisk behandle spørgsmålet om ligestilling i samtlige fremtidige nationale reformprogrammer; |
31. |
opfordrer medlemsstaterne til at fremme en aktiv arbejdsmarkedspolitik, en robust dialog mellem arbejdsmarkedets parter, arbejdsnormer og social sikring for således at sikre kvinders, herunder indvandrerkvinders, rettigheder og bekæmpe tvangsarbejde og sort arbejde; |
32. |
opfordrer medlemsstaterne til at gøre en indsats for at tilskynde mødre til at gå ud på arbejdsmarkedet f.eks. gennem telearbejde, faglig uddannelse eller omskoling for at fremme en »ledsaget« tilbagevenden til arbejdsmarkedet efter barselsorlov; |
33. |
glæder sig over forslaget til direktiv om en mere ligelig kønsfordeling blandt menige bestyrelsesmedlemmer i børsnoterede selskaber, hvilket vil gøre det muligt for kvinder at begynde i mere krævende og bedre betalte stillinger, og opfordrer medlemsstaterne til at støtte og forberede gennemførelsen af direktivet; opfordrer til, at andre arbejdsgivere vedtager tilsvarende obligatoriske bestemmelser, herunder europæiske, nationale, regionale og lokale offentlige institutioner og organer, eftersom disse bør gå i spidsen med et godt eksempel for så vidt angår ligestilling i beslutningstagningen; |
34. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle en strategi for fremme af ligestilling for de små og mellemstore virksomheder, som ikke er omfattet af ovenstående direktiv; fordømmer, at kvinder er underrepræsenteret i bestyrelserne i finansinstitutterne og derfor reelt er udelukket fra beslutningstagningen på finansområdet; opfordrer Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke kvinders deltagelse på alle niveauer af beslutningstagningen, navnlig på områderne budgettering og reguleringsordninger for europæiske finansielle systemer, herunder Den Europæiske Centralbank; understreger i denne sammenhæng, at der er behov for at fremme pigers og kvinders finansielle forståelse; |
35. |
opfordrer medlemsstaterne til at indføre politikker om storstilet uddannelse af lønmodtagere i de sektorer, som er hårdest ramt at de negative konsekvenser af krisen eller af globaliseringen, for at forberede dem på jobændringer og på nye job under hensyntagen til, at kvinder har en særlig stilling og oftere end mænd er nødt til at afbryde deres karriere for at passe børn, ældre eller syge familiemedlemmer, hvilket har en indvirkning på deres karriereforløb; anmoder om, at der systematisk iværksættes uddannelsesplaner i virksomhederne for at forberede lønmodtagernes omskoling, tilbyde personlig omkvalificering og tilbyde uddannelse, der er tilpasset de arbejdssøgende og lavt kvalificerede lønmodtagere; opfordrer ligeledes til, at der oprettes et fuldstændigt register over arbejdskraftmangel fordelt på de forskellige sektorer for at gøre det muligt for kvinder at forberede sig og søge arbejde på en målrettet måde; |
36. |
opfordrer medlemsstaterne til at revidere deres sociale sikkerhedsnet i den hensigt at individualisere rettighederne inden for pension og sociale sikringsordninger for dermed at afskaffe »familieforsørgerfordelen« og sikre lige pensionsrettigheder; |
37. |
understreger, at nedskæringerne inden for pleje- og pasningssektoren rent faktisk har betydet, at arbejdsopgaver er blevet lagt over på kvindernes skuldre, hvilket undergraver ligestillingen; opfordrer alle medlemsstater til at udvikle planer for tilbud om pleje- og pasningsfaciliteter, der kan skabe social retfærdighed og ligestilling; |
38. |
anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om at fremme erhvervsuddannelsespolitikker og -programmer for kvinder i alle aldre med særlig vægt på behovet for programmer for livslang læring og behovet for at opnå nye færdigheder i ny teknologi og inden for it-sektoren med henblik på at øge kvinders adgang til og deltagelse i forskellige erhvervssektorer, herunder i de erhvervs- og finanssektorer, hvor der er få kvindelige medarbejdere, og i forlængelse heraf iværksætte specifikke foranstaltninger, som skal gøre det muligt for kvinder at forene arbejde, uddannelse og familieliv; minder om den vigtige rolle, som Den Europæiske Socialfond gennem uddannelsespolitikker spiller for arbejdsmarkedsintegrationen, og opfordrer medlemsstater og lokale myndigheder til at fremme anvendelsen af den navnlig til fordel for kvinder, som er ramt af den økonomiske krise; |
39. |
understreger betydningen af at investere i kvinder og ligestilling mellem kønnene; |
40. |
opfordrer medlemsstaterne til at indføre specifikke programmer til fremme af aktiv integrering eller reintegrering af kvinder på arbejdsmarkedet og tilskynde dem til at søge ansættelse i strategiske udviklingssektorer gennem vedtagelse af specifikke tiltag vedrørende fleksible arbejdstider, ligeløn, reform af skatte- og pensionsreglerne samt ved hjælp af foranstaltninger for livslang læring i den hensigt at give dem de færdigheder og kvalifikationer, der er nødvendige for at nå de mål, som er indeholdt i Europa 2020-strategien; understreger betydningen af uddannelse på højt niveau for at tilskynde kvinder til at gå ind i sektorer, hvor de hidtil har været underrepræsenteret, som f.eks. videnskabelig forskning og teknologisk udvikling, navnlig på et tidspunkt, hvor Europa har brug for flere forskere til at fremme innovation og styrke økonomien; opfordrer Kommissionen til at overveje en yderligere tilpasning af strukturfondene for at sikre ekstra støtte til de områder af kvinders beskæftigelse, der forventes at blive ramt af krisen, samt støtte til børnepasning, uddannelse og adgang til beskæftigelse; |
41. |
erindrer om, at antallet af unge kvinder (aldersgruppen 15-24 år), der har fået deres første fuldtidsjob, er gået tilbage siden krisens begyndelse, og at mange for at råde bod på denne situation har forlænget deres studier; bemærker, at kvinders status til trods for denne tendens samt den omstændighed, at en bedre uddannelse overordnet set giver kvinder bedre beskyttelse, ikke øges lige så meget, som det ville være tilfældet for mænd; opfordrer medlemsstaterne til at fokusere på strategier, som kombinerer almen og faglig uddannelse med målrettet beskæftigelsespolitik for unge kvinder; |
42. |
opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at læseplanerne for folkeskolens ældste klasser og gymnasiet omfatter en grunduddannelse i økonomi og iværksættervirksomhed; |
43. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at undersøge konsekvenserne af de nye pensionssystemer for de forskellige kategorier af kvinder med særlig vægt på deltidsarbejde og atypiske arbejdsforhold og til at tilpasse de sociale sikringsordninger, navnlig for så vidt angår den yngre generation; |
44. |
opfordrer medlemsstaterne til at fremme kvinders økonomiske selvstændighed ved at fokusere på iværksætteri, ved at opmuntre og støtte kvindelige virksomhedsstiftere, navnlig unge kvinder og indvandrerkvinder, ved at lette kvinders adgang til finansiering, blandt andet via mikrokreditter, teknisk bistand og backupforanstaltninger, og ved at fremme udviklingen af nye finansierings- og støtteværktøjer og udviklingen af kvindelige iværksætter- og sponsornetværk samt gennem udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne og de økonomiske aktører; understreger, at investeringer i kvinder og ligestilling har stor betydning for at sikre økonomisk stabilitet og forhindre økonomiske jordskælv; |
45. |
opfordrer medlemsstaterne til at øge kvinders deltagelse på alle niveauer i beslutningsprocessen; |
46. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i at højere grad at fremme kvindelig iværksætteri, herunder den økonomiske støtte til kvindelige iværksættere; |
47. |
opfordrer medlemsstaterne til at fremme kvindeligt iværksætteri i den grønne økonomi, som er en kilde til nye job; bemærker, at vedvarende energi kan skabe nye beskæftigelsesmuligheder for kvindelige iværksættere i EU's afsidesliggende områder og fjernområder, hvor arbejdsløsheden blandt kvinder er særlig høj, og hvor der er store muligheder for at udnytte alternative energiformer som vind- og solenergi; |
48. |
understreger betydningen af aktive arbejdsmarkedspolitikker, arbejdstilsyn og dialog mellem arbejdsmarkedets parter samt opkvalificering med henblik på at fremme grønnere økonomi; |
49. |
opfordrer medlemsstaterne til at støtte skabelse af beskæftigelse i den sociale økonomi, som er præget af kvinders ulønnede arbejde, og navnlig til at finde frem til og gennemføre nye løsninger, som vil højne status af officielt uformelt arbejde; |
50. |
opfordrer medlemsstaterne til at støtte pleje- og sundhedssektoren med henblik på at skabe forudsætningerne for virkeliggørelsen af målsætningen for kvindebeskæftigelsen i Europa 2020-strategien; |
51. |
opfordrer medlemsstaterne til at holde øje med konsekvenserne af nedskæringer inden for den offentlige pleje- og sundhedssektor, som fører til en genprivatisering af plejen, for ikke at øge byrden på kvinderne, eftersom dette ville skubbe dem tilbage i en traditionel familierolle; understreger, at besparelser på området for barselstilskud, forældretilskud, forældreorlov og børnetilskud samt andre pleje- og familietilskud har reduceret indkomsten for kvinder med plejeansvar betydeligt; |
52. |
erindrer om, at der stadig findes fordomme med hensyn til kvinders og mænds stilling på arbejdsmarkedet, og at kvinder forsøger af forene deres arbejdsmæssige forpligtelser med de familiemæssige forpligtelser, hvilket gør dem mere sårbare over for ændringer i beskæftigelsen end mænd; |
53. |
opfordrer indtrængende til, at der indføres offentlige transportpolitikker og navnlig til, at der udarbejdes en politik for offentlige transportydelser på et grundlag, som tager hensyn til ligestillingsaspektet, således at kvinder får mulighed for at være mere aktive på arbejdsmarkedet og i forbindelse med jobsøgning, idet de tilbydes reel mobilitet; |
54. |
er bekymret over situationen for kvinder, der bor i landdistrikter, hvor adgangen til en række offentlige tjenesteydelser er blevet indskrænket; opfordrer medlemsstaterne til at drage omsorg for, at landdistrikterne er forsynet med fungerende offentlig transport, lægefaciliteter og andre basale tjenesteydelser, for dermed at reducere udvandringen til byer og undgå marginalisering af perifere områder; |
55. |
understreger betydningen af en effektiv indsats for at gøre det muligt at forene arbejde, privatliv og familieliv, hvilket vil få positive virkninger i form af en øget medvirken af kvinder fra alle samfundslag i samfundslivet og det politiske liv; |
56. |
understreger, at EU-programmet »Erasmus for unge iværksættere« navnlig bør yde støtte til kvindelige deltagere, så de kan erhverve den samme selvtillid og viden om at drive erhverv i det indre marked samt de nødvendige færdigheder til at drive og videreudvikle en virksomhed; |
57. |
understreger, at nedskæringer i det offentlige børnepasningstilbud har direkte konsekvenser for kvinders økonomiske uafhængighed og deres muligheder for at forene arbejds- og privatliv; opfordrer Kommissionen og Rådet til at vedtage en handlingsplan for at nå de mål, der blev fastsat i Barcelona om bedre dækning af udgifterne til børnepasning gennem udvikling af vuggestuer i forbindelse med erhvervsvirksomheder; understreger vigtigheden af kollektive forhandlinger med arbejdsmarkedets parter for at forbedre sammenhængen mellem arbejdsliv og familieliv på sektormæssigt, nationalt og regionalt plan og af at forenkle betingelserne for at få adgang til og forblive i børnepasningssystemer, der er knyttet sammen med kvindejobs, og indføre en ansættelsesfrist på mindst tre måneder til at finde børnepasningsmuligheder, så det bliver muligt at forene familie- og arbejdsliv; |
58. |
opfordrer til fremme af tilstrækkelige mødre-, fædre- og forældreorlovsordninger og til støtte til virksomhedsinitiativer til sikring af fleksibilitet angående arbejdstid og børnepasning på arbejdspladsen, såvel som til bevilling af øgede ressourcer til uddannelse, programmer til livslang læring og til faglig kvalificering og omkvalificering og indførelse af tilstrækkelig støtte til familieplejere, herunder ydelse af aflastningspleje; |
59. |
understreger nødvendigheden af at investere i økonomisk overkommelige tjenesteydelser af høj kvalitet, som f.eks. fuldtidsbørnepasning, heldagsskole og ældrepleje, som bidrager til at fremme ligestillingen, fremme en bedre balance mellem arbejds- og privatliv og gør det nemmere at komme ind eller tilbage på arbejdsmarkedet; |
60. |
understreger, at det er af afgørende betydning at oprette flere børnepasningsfaciliteter, samtidig med at de uformelle pasningsordninger gøres mere professionelle ved at fastsætte kvalitetsstandarder, forbedre lønforholdene og tilbyde uddannelse til lederne; anser det også for nødvendigt at tage hensyn til behovene hos forældre, som har atypiske arbejdstider, og enlige forældre; |
61. |
understreger nødvendigheden af at styrke regeringernes og arbejdsgivernes ansvar med hensyn til de nye generationer og mødres og fædres rettigheder, hvilket betyder, at kvinder skal have ret til at være både mødre og arbejdstagere uden at miste deres arbejdsmarkedsrettigheder; |
62. |
understreger nødvendigheden af at begrænse virkningerne af den økonomiske og finansielle krise for familier (især med tanke på dem, der er berørt af skilsmisse, enlige mødre og situationer, hvor børn efterlades i pleje hos slægtninge eller myndigheder), under hensyntagen til at kvinder som regel må påtage sig de huslige gøremål; understreger, at kvinder derfor vil blive udsat for en større risiko for fattigdom; |
63. |
understreger, at de beslutninger, visse medlemslande har truffet om at skære i budgetterne til børnepasning, skoler, fritidstilbud, skolebespisning, transporttilskud og støtte til dem, som tager sig af afhængige familiemedlemmer, har direkte konsekvenser for kvinderne, som er nødt til at påtage sig størstedelen af de ekstraopgaver, der opstår som følge heraf; understreger, at dette betyder, at kvinder ofte er nødt til at gå på deltid (med de deraf følgende konsekvenser med hensyn til social sikring og nedgang i løn og pension); mener, at det offentlige netværk af vuggestuer, børnehaver og fritidshjem for børn skal udvides sammen med det offentlige støttenetværk for ældre og et offentligt netværk af lokalhospitaler; |
64. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at behandle de særlige problemer, som romakvinder og -piger står over for, ved at medtage kønsperspektivet i samtlige politikker til fremme af integreringen af romaer og sikre beskyttelse af særligt udsatte undergrupper, |
65. |
understreger, at nedskæringer i det offentlige børnepasningstilbud har direkte konsekvenser for kvinders økonomiske uafhængighed; påpeger, at 28,3 % af arbejdsløsheden og deltidsarbejdet for kvinder i 2010 blev begrundet med manglende pasningsmuligheder, mens tallet i 2009 var på 27,9 %, og at erhvervsfrekvensen for kvinder med mindre børn i EU i 2010 var 12,7 % lavere end for kvinder uden børn, hvilket udgør en forskel, som er større end de 11,5 %, som blev registreret i 2008; |
66. |
opfordrer medlemsstaterne til at investere i pasnings- og plejesektoren som en potentiel vækstsektor for både mænd og kvinder for at bryde med traditionen om, at pasning og pleje traditionelt påhviler kvinder, hvilket fører til kønsopsplitning på arbejdsmarkedet; understreger, at nedskæringer i pasnings- og plejesektoren fører til en overflytning af offentlig pasning og pleje til ubetalt pasning og pleje i familierne; understreger nødvendigheden af rigtige ansættelseskontrakter og social sikring for pasnings- og plejepersonale i private hjem; |
67. |
opfordrer, indtil der er gennemført en harmonisering af barsels- og forældreorlov i hele EU, medlemsstaterne til at bibeholde de relevante godtgørelser og familietilskud på det nuværende niveau for ikke at reducere kvindernes indkomster og med henblik på at sikre, at kvindernes ret til barselsorlov respekteres; |
68. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til nøje at føre tilsyn med det stigende antal tilfælde af forskelsbehandling over for gravide kvinder på arbejdsmarkedet, således som der er beretninger om fra adskillige medlemsstater; |
69. |
mener, at fattigdom blandt kvinder ikke kun skyldes den aktuelle økonomiske krise, men også en lang række andre faktorer, herunder fordomme, lønforskellen mellem mænd og kvinder, mangelfulde fordelingsmekanismer i velfærdssystemet, utilfredsstillende sammenhæng mellem familie- og arbejdsliv, længere forventet levetid for kvinder og generelt alle typer forskelsbehandling baseret på køn, som først og fremmest påvirker kvinder; understreger, at krisen har forværret denne situation med fortsat ulighed; understreger nødvendigheden af at bekæmpe fordomme i alle sociale lag og i alle aldre, da de er en af de mest sejlivede årsager til ulighed mellem mænd og kvinder, og påvirker deres valg med hensyn til uddannelse, beskæftigelse, ansvarsfordeling i familie og hjem, lønforskelle, medvirken i det offentlige liv og varetagelse af beslutningstagende stillinger osv.; |
70. |
opfordrer Kommissionen til at gennemføre en revision af direktiv 2006/54/EF, navnlig med hensyn til spørgsmålet om lønforskellen, således som Parlamentet krævede i sin beslutning af 24. maj 2012, som inkluderede henstillinger til Kommissionen om at anvende princippet om lige løn til mænd og kvinder for samme arbejde; |
71. |
opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at foreslå løsninger, som kan hjælpe kvinder med at fortsætte deres karriere og som navnlig bekæmper lønforskelle, der skyldes barselsperioder; |
72. |
henleder medlemsstaternes opmærksomhed på behovet for indkomstforbedrende foranstaltninger, herunder udviklingen af minimumsindkomstordninger og sociale bistandsprogrammer for personer, der har vanskeligt ved at opfylde deres grundlæggende behov, navnlig personer med børn eller omsorgsforpligtelser, og særligt enlige forældre; |
73. |
bemærker, at den økonomiske krise fremmer chikane, misbrug og vold af enhver art rettet mod kvinder, og navnlig fører til en stigning i prostitution; understreger, at kvinder fortsat er ofre for en af de mest udbredte krænkelser af menneskerettighederne i verden i alle kulturer og i alle sociale og økonomiske lag; understreger nødvendigheden af at øge de offentlige finansielle og menneskelige ressourcer, så der kan gribes ind på vegne af grupper, der risikerer at glide ud i fattigdom, og i situationer, hvor børn og unge, ældre og handicappede og hjemløse udsættes for risici; |
74. |
opfordrer medlemsstaterne til at revidere og fremhæve de umiddelbare og langsigtede virkninger af den økonomiske krise for kvinder med særlig fokus på, hvorvidt og hvordan disse forværrer de eksisterende uligheder mellem kønnene og de relaterede konsekvenser, såsom øget risiko for kønsbaseret vold, tilbagegangen i mødres og børns sundhed samt fattigdom blandt ældre kvinder; |
75. |
henviser til, at kvinder i den nuværende situation med økonomisk krise og budgetdisciplin har færre ressourcer til at beskytte sig selv og deres børn mod vold, og at det derfor er endnu vigtigere at afværge den direkte økonomiske indvirkning, som vold mod kvinder og børn har på rets-, sundheds- og socialvæsenet; |
76. |
understreger, at den institutionelle ramme for ligestillingspolitikken, herunder ligestillingsorganer og kvindeorganisationer, også er ramt af nedskæringer; opfordrer medlemsstaterne til at bibeholde den offentlige støtte til ligestillingsorganer og -projekter, kvindeherberger og kvindeorganisationer på det nuværende niveau, eftersom de bidrager væsentligt til udarbejdelsen af bæredygtige løsninger på krisen og sikrer aktiv deltagelse i forberedelsen af fremtidige genopretningstiltag; noterer sig, at nedskæringer i støtten til kvindeorganisationer undergraver kvinders mulighed for at deltage i samfundslivet og det politiske liv og bevirker, at deres røst høres endnu mindre i samfundet; |
77. |
opfordrer Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder til løbende og systematisk at føre tilsyn med den økonomiske krises konsekvenser for kvinders arbejdsbetingelser, navnlig med hensyn til ansættelse, øget arbejdsbyrde, pres og stress på arbejdspladsen samt moralsk og psykisk chikane; understreger, at de foreliggende oplysninger ikke afspejler krisens alvorlige konsekvenser for kvinderne; opfordrer derfor ligeledes Kommissionen til at gennemføre en kønskonsekvensanalyse af sine tiltag inden for den økonomiske politik og dens reaktion på den aktuelle krise; |
78. |
opfordrer medlemsstaterne til fuldt ud at støtte kønsbudgettering med henblik på at øge ligestillingen mellem kønnene ved at korrigere de negative konsekvenser for indtægter og udgifter og forbedre forvaltningen og ansvarligheden, især med hensyn til de nationale budgetter; |
79. |
opfordrer medlemsstaterne til at vedtage budgetinstrumenter, som afspejler nødvendigheden af kønsbudgettering; |
80. |
opfordrer alle medlemsstaterne til at ratificere ILO-konvention om hushjælp (konvention 189); |
81. |
understreger betydningen af at sikre en god balance mellem sikkerhed og fleksibilitet på arbejdsmarkedet — f.eks. gennem en omfattende iværksættelse af flexicurity-principperne — og til at finde en løsning på opdelingen af arbejdsmarkedet ved både at sørge for tilstrækkelig social sikring i overgangsperioder eller i midlertidig ansættelse eller på deltid, og adgang til oplæring, karriereudvikling og fuldtidsarbejde; |
82. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
(1) EUT L 376 af 27.12.2006, s. 36.
(2) EUT L 204 af 26.7.2006, s. 23.
(3) EUT L 373 af 21.12.2004, s. 37.
(4) EUT C 212 E af 5.8.2010, s. 23.
(5) EUT C 308 E af 20.10.2011, s. 49.
(6) EUT C 236 E af 12.8.2011, s. 79.
(7) EUT C 70 E af 8.3.2012, s. 1.
(8) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 65.
(9) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 77.
(10) EUT C 33 E af 5.2.2013, s. 134.
(11) EUT C 51 E af 22.2.2013, s. 56.
(12) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0458.
(13) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0069.
(14) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0225.
(15) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0321.
(16) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0322.
(17) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 112.
(18) Eurostat, 23 % af borgerne i EU var i risikozonen for fattigdom eller social udstødelse i 2010 — udgave 9/2012.
(19) OECD, »Society at a Glance 2011«, OECD Social Indicators, @OECD2011.
(20) Eurostat: Beskæftigelsesprocenten for kvinder i EU-27.
(21) Eurostat: Harmoniseret beskæftigelsesprocent for mænd og kvinder — september 2012, Den Europæiske Union.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/18 |
P7_TA(2013)0074
Afskaffelse af kønsstereotyper i EU
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om afskaffelse af kønsstereotyper i EU (2012/2116(INI))
(2016/C 036/03)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Beijingerklæringen og -handlingsprogrammet, der blev vedtaget på den fjerde verdenskonference om kvinder den 15. september 1995, og til Europa-Parlamentets beslutning af 18. maj 2000 om opfølgningen af Beijinghandlingsprogrammet (1), af 10. marts 2005 om opfølgningen af den fjerde verdenskonference om kvinder — Handlingsprogrammet Platform for Action (Beijing+10) (2), og af 25. februar 2010 om opfølgningen af Beijinghandlingsprogrammet (Beijing + 15) (3), |
— |
der henviser til FN's konvention fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder (CEDAW), |
— |
der henviser til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union, der lægger vægt på værdier, der er fælles for medlemsstaterne, såsom pluralisme, ikkeforskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem mænd og kvinder, |
— |
der henviser til artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), der omhandler bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af køn, |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (4) og Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (5), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (6), |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 2. december 1998, hvori det fastslås, at den årlige vurdering af gennemførelsen af Beijinghandlingsprogrammet skal indeholde kvantitative og kvalitative indikatorer og benchmarks, |
— |
der henviser til den fælles erklæring vedtaget den 4. februar 2005 af EU's ministre med ansvar for ligestilling som led i tiårsgennemgangen af Beijinghandlingsprogrammet, der bl.a. bekræfter deres kraftige støtte til og engagement i fuld og effektiv gennemførelse af Beijingerklæringen og -handlingsprogrammet, |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 2. og 3. juni 2005, hvori medlemsstaterne og Kommissionen opfordres til at styrke de institutionelle mekanismer til fremme af ligestilling og skabe rammer for vurdering af gennemførelsen af Beijinghandlingsprogrammet med henblik på at udvikle en mere sammenhængende og systematisk overvågning af fremskridtene, |
— |
der henviser til den europæiske ligestillingspagt (2011-2020), som Det Europæiske Råd vedtog i marts 2011 (7), |
— |
der henviser til Kommissionens strategi for ligestilling mellem kvinder og mænd 2010–2015 af 21. september 2010 og det medfølgende arbejdsdokument om foranstaltninger til gennemførelse af strategien (COM(2010)0491, SEC(2010)1080), |
— |
der henviser til sin beslutning af 3. september 2008 om hvordan markedsføring og reklame påvirker ligestillingen mellem kvinder og mænd (8), |
— |
der henviser til sin beslutning af 13. marts 2012 om ligestilling mellem kvinder og mænd i EU (9), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A7-0401/2012); |
A. |
der henviser til, at artikel 8 i TEUF fastsætter, at Unionen i alle sine aktiviteter skal tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder; |
B. |
der henviser til, at selv om der er gjort visse fremskridt i mange medlemsstater, bærer mange kvinder fortsat en uforholdsmæssig stor del af byrden, når det drejer sig om børneopdragelse og pasning af plejekrævende personer; der henviser til, at bevarelsen af stereotyper hindrer fordelingen mellem kvinder og mænd af ansvaret for familien og hjemmet og forhindrer ligestilling på arbejdsmarkedet; |
C. |
der henviser til, at stereotyper fortsat findes i alle samfundslag og inden for alle aldersgrupper og påvirker måden, hvorpå vi opfatter hinanden ud fra forenklede antagelser baseret på socialt konstruerede normer, praksisser og overbevisninger, der ofte grunder på kultur og religion og afspejler og forlænger underliggende magtforhold i det uendelige; |
D. |
der henviser til, at alle direkte og indirekte former for forskelsbehandling af mænd og kvinder bør afskaffes for at sikre kvinders ret til ligebehandling og ændre den kulturelle opfattelse af, at kvinder på mange måder er mere passive eller mindre værd end mænd; |
E. |
der henviser til, at traditionelle kønsroller og stereotyper stadig har stor indflydelse på rollefordelingen mellem kvinder og mænd i hjemmet, på arbejdspladsen og i samfundet som helhed, hvor kvinder ofte fremstilles som dem, der er ansvarlige for husholdning og børn, hvorimod mænd fremstilles som dem, der tjener penge og beskytter familien; der henviser til, at kønsstereotyper har tendens til at opretholde status quo med hensyn til de nedarvede barrierer, som forhindrer opnåelsen af ligestilling mellem kønnene og begrænser kvinders beskæftigelsesmuligheder og muligheder for personlig udvikling, hvilket forhindrer dem i at udnytte deres potentiale fuldt ud som individer og økonomiske aktører, hvorfor de i væsentlig grad hindrer opnåelsen af ligestilling mellem kvinder og mænd; |
F. |
der henviser til, at kønsroller skabes og pålægges gennem forskellige sociale påvirkninger, navnlig inden for medier og uddannelse, og opstår i forbindelse med børn og teenageres socialiseringsfaser, hvormed de påvirker mennesker hele livet igennem; |
G. |
der henviser til, at kvinder i landdistrikterne lider under endnu større forskelsbehandling og kønsstereotyper end kvinder i byområderne, og at beskæftigelsesprocenten for kvinder i landdistrikterne er meget lavere end for kvinder i byerne; |
H. |
der henviser til, at kønsstereotyper ofte kombineres med andre stereotyper såsom stereotype opfattelser, der medfører forskelsbehandling på grundlag af alder, indvandrerstatus, seksuel orientering, handicap osv., og derfor i højere grad påvirker kvinder med mangeartede identiteter; |
I. |
der henviser til, at vold mod kvinder udgør en krænkelse af menneskerettighederne og berører samtlige sociale, kulturelle og økonomiske forhold; |
Medier og kultur
J. |
der henviser til, at forskelsbehandling på grund af køn stadig er udbredt i medier, PR og reklamer og er med til at bevare kønsstereotyperne, navnlig ved at fremstille kvinder som sexobjekter for at fremme salg; der henviser til, at kvinder i reklamer repræsenterer 27 % af arbejdsstyrken, men at 60 % af disse kvinder fremstilles i færd med husligt arbejde eller børnepasning; der henviser til, at reklamer og medier ikke desto mindre kan fungere som en stærk katalysator til bekæmpelse af stereotyper og kønsbaserede fordomme; |
K. |
der henviser til, at børn konfronteres med kønsstereotyper i en meget ung alder gennem rollemodeller i tv-serier og programmer, diskussioner, spil, computerspil, reklamer, undervisningsmateriale og uddannelsesprogrammer, holdninger i skolerne, familier og samfundet, som påvirker deres opfattelse af, hvordan henholdsvis mænd og kvinder bør agere, og har indflydelse på resten af deres liv og deres forventninger til fremtiden; |
L. |
der henviser til, at måden, hvorpå piger fremstilles i det offentlige rum, er med til at mindske deres sociale værdi og fremme vold mod piger; der henviser til, at medierne kan spille en positiv og oplysende rolle, men at den stereotype opfattelse af piger er udbredt i medierne og er med til at fastholde traditionelle holdninger og adfærdsmønstre, herunder i reklamer og børneprogrammer; |
M. |
der henviser til, at der i tv-programmer, computerspil og musikvideoer er en stadig tydeligere tendens til, delvist i forbindelse med reklamer, at vise kvinder i udfordrende påklædning og i seksuelle positurer, hvilket bidrager yderligere til kønsstereotyperne, og at sangtekster rettet mod unge mennesker har seksuelle undertoner, som ofte fremmer vold mod kvinder og piger; |
N. |
der henviser til, at unge kvinder og mænd berøres mest af pornografiens nye kulturelle status; der henviser til, at mainstreamingen af pornografi, dvs. den nuværende kulturelle proces, hvor pornografien lukkes ind i vores hverdag som et mere og mere alment accepteret, ofte idealiseret og kulturelt element, som tydeliggøres i ungdomskulturen: gennem tv-serier, livsstilsmagasiner, musikvideoer og reklamer målrettet unge; |
Uddannelse og erhvervsuddannelse
O. |
der henviser til, at adgangen til formel primær-, sekundær- og tertiæruddannelse og uddannelsesplanens indhold, som videregives til piger og drenge, har væsentlig indvirkning på de kønsbaserede forskelle og på valget og adgangen til rettigheder; der henviser til, at selv om pigers og drenges adgang til uddannelse generelt er mindre problematisk i EU end i andre dele af verden, skal det ikke desto mindre understreges, at piger og drenge ikke udsættes for ligebehandling for så vidt angår adgangen til og at benytte sig af uddannelsessystemer og -muligheder; der navnlig henviser til, at adgangen for piger fra mindretalsgrupper såsom romasamfundet, indvandrerpiger, asylansøgere, flygtninge og piger med handicap er højst problematisk i visse lande; |
P. |
der henviser til, at børn fra en helt ung alder kan lære om lighed og lære at bekæmpe kønsstereotyper gennem et uddannelsessystem, der bygger på anerkendelse af lighed; |
Q. |
der henviser til, at de stadig eksisterende stereotyper i forbindelse med kvinders uddannelsesmæssige og beskæftigelsesmæssige muligheder er med til at opretholde ulighederne; der henviser til, at uddannelse og erhvervsuddannelse fortsat omfatter kønsstereotyper, eftersom kvinder og mænd ofte følger traditionelle uddannelses- og erhvervsuddannelsesforløb, hvilket har betydelig indvirkning på arbejdsmarkedet, idet det begrænser diversificeringen af karrieremuligheder og ofte placerer kvinder inden for erhverv, der er mindre prestigefyldte og dårligere lønnet; |
R. |
der henviser til, at drenge og piger i uddannelsesprocessen fortsat ikke tilskyndes til at have samme interesse i alle fag, navnlig videnskabelige og tekniske fag; |
S. |
der henviser til, at selv om mange europæiske lande har indarbejdet kønsaspektet i deres karrierevejledningsprogrammer, er disse ofte målrettet unge kvinder for at tilskynde dem til at vælge teknologiske eller videnskabelige karrierer; der henviser til, at der ikke findes lignende initiativer, som kan tilskynde unge mænd til at vælge karrierer inden for uddannelse, sundhed eller humaniora; |
Arbejdsmarkedet
T. |
der henviser til, at kønsstereotyper inden for uddannelse og erhvervsuddannelse har betydelig indvirkning på arbejdsmarkedet, hvor kvinder stadig står over for en både horisontal og vertikal opdeling af arbejdsmarkedet, og til, at dette bidrager til, at visse sektorer stadig opfattes som såkaldt »mandlige« (med mere end 85 % mænd), og at deres lønniveauer derfor er højere end i sektorer, der betragtes som såkaldt »kvindelige« (med mere end 70 % kvinder); der endvidere henviser til, at der generelt er flere kvinder ansat i socioøkonomiske lavstatusstillinger, og det underminerer også deres selvværd og selvtillid; |
U. |
der henviser til, at kønsstereotyper på arbejdsmarkedet stadig begrænser kvinders adgang til bestemte sektorer, f.eks. ingeniørfaget, brandslukning, produktion, byggeri og de nye teknologier, men også begrænser mænds adgang inden for børneområdet (jordemødre, børnepasning osv.); |
V. |
der henviser til, at et bedre kendskab til de eksisterende job på arbejdsmarkedet ville sikre en bedre adgang til alle typer erhvervsuddannelser; |
W. |
der henviser til, at begrebet kønsstereotyper giver bagslag og bidrager til, at arbejdsmarkedet kønsopdeles i erhverv og dermed til at udvide de kønsbestemte lønforskelle; |
X. |
der henviser til, at kvinder i 2011 i gennemsnit tjente 16 % mindre end mænd for det samme arbejde i EU; der henviser til, at lønforskellene varierer mellem medlemsstaterne og nåede op på 22 % i 2011 i nogle medlemsstater; der henviser til, at der findes mange komplekse årsager til disse lønforskelle, men at de bl.a. skyldes kønsstereotyper og traditionelle opfattelser af kvinders rolle; |
Y. |
der henviser til, at kvinder for så vidt angår forening af arbejds- og familieliv generelt er uforholdsmæssigt repræsenteret i fleksjobs og deltidsbeskæftigelse, hvilket formentlig skal ses i lyset af, at den traditionelle opfattelse af, at kvinders primære ansvarsområde er familien, fortsat eksisterer, hvorfor de tvinges til at tage deltidsjob med fleksible arbejdstider eller af begrænset varighed, hvilket begrænser deres muligheder på arbejdsmarkedet og for forfremmelse; |
Z. |
der henviser til, at afbrydelser i kvinders ansættelsesforhold på grund af barsels- eller forældreorlov øger løn- og pensionsforskellene mellem mænd og kvinder; |
Økonomisk og politisk beslutningstagning
AA. |
der henviser til, at en undersøgelse gennemført af Kommissionen i 2011 viser, at kvinder i EU i 2012 vil repræsentere 14 % af bestyrelsesmedlemmerne i de største virksomheder, hvilket understreger det såkaldte glasloft, som gør det vanskeligt for kvinder at opnå en stilling på topledelsesniveau og lige muligheder for forfremmelse; |
AB. |
der henviser til, at kvinder trods visse forbedringer i de senere år fortsat er underrepræsenteret i den politiske beslutningstagning på såvel lokalt og nationalt plan som EU-plan; der henviser til, at kvinders repræsentation i de nationale regeringer og parlamenter steg fra 21 % i 2004 til 23 % i 2009, mens deres repræsentation i Europa-Parlamentet steg fra 30 % i 2004 til 35 % i 2009; |
AC. |
der henviser til, at kønsstereotyper og sexisme stadig er fremherskende inden for de politiske og økonomiske beslutningsorganer, hvor der jævnligt forekommer sexistiske bemærkninger og chikane, herunder sexchikane og vold mod kvinder; |
AD. |
der henviser til, at kønsstereotyper bør afskaffes, især på virksomhedsniveau, hvor de fleste lederstillinger er besat af mænd, idet de bidrager til at begrænse unge kvinders ambitioner og gør kvinder mindre tilbøjelige til at søge en stilling på topledelsesniveau inden for finansiel, økonomisk og politisk beslutningstagning i både offentlig og privat sammenhæng; |
EU-foranstaltninger
1. |
bemærker den alvorlige mangel på fremskridt for så vidt angår overholdelsen af forpligtelserne vedtaget af EU og forskellige regeringer i Beijinghandlingsprogrammet; understreger behovet for nye indikatorer inden for kønsstereotyper samt analytiske rapporter på EU-plan og opfordrer det europæiske institut for ligestilling mellem mænd og kvinder til at tage dette emne op; |
2. |
bemærker, at der på trods af EU's lovgivning om ligestilling fortsat er et hul i lovgivningen vedrørende ikkeforskelsbehandling af kvinder og ligestilling mellem mænd og kvinder på området for social sikring, uddannelse og medier, beskæftigelse og lønniveauer; understreger behovet for øget gennemførelse af den gældende lovgivning og for ny lovgivning på disse områder; opfordrer Kommissionen til at mainstreame ligestillingsaspektet i alle politikområder, da dette vil øge den europæiske arbejdsstyrkes vækstpotentiale; |
3. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anvende Den Europæiske Socialfond (ESF) effektivt til langsigtede strategier med henblik på at øge kvinders kendskab og lyst til at arbejde inden for sektorer, hvor kvinderne ofte er underrepræsenteret som følge af kønsstereotyper; mener, at strategierne bør omfatte positive foranstaltninger, livslang læring og en opfordring til unge kvinder om at studere fag, der ikke traditionelt er feminine, f.eks. informationsteknologi eller mekanik; opfordrer til at fremme en bedre balance mellem arbejdsliv og familieliv for både mænd og kvinder; |
4. |
opfordrer Kommissionen til at støtte medlemsstaternes foranstaltninger til afskaffelse af kønsstereotyper og fremme af alles adgang til uddannelse og beskæftigelse uden begrænsninger i form af stereotyper; |
5. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til betydelig og varig støtte til det nuværende Daphneprogram og programmet for rettigheder og unionsborgerskab som et middel til bekæmpelse af vold mod kvinder samt kønsstereotyper; |
6. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle strategier med fokus på de underliggende årsager til forskelsbehandling af og vold mod kvinder, som hænger sammen med stereotype opfattelser og uligheder mellem kvinder og mænd, først og fremmest ved afskaffelse af kønsstereotyper; |
Medier og kultur
7. |
henleder opmærksomheden på, at kønsstereotyper i reklamer i børnefjernsynsprogrammer samt i selve disse programmer udgør et særligt problem på grund af den mulige indvirkning på kønnenes socialisering og dermed børns syn på sig selv, familiemedlemmer og resten af verden; understreger betydningen af at mindske børns udsættelse for kønsstereotyper gennem kritisk medieundervisning i skolerne; |
8. |
understreger betydningen af også at medtage drenge i den kønsbaserede mainstreamingproces og opfordrer derfor til at øge deres kendskab til stereotyper gennem specifikke undervisningsøvelser; |
9. |
understreger, at reklamer ofte formidler diskriminerende og/eller uværdige budskaber, baseret på diverse kønsstereotype forestillinger, der modarbejder strategier for ligestilling mellem kønnene; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne, civilsamfundet og selvregulerende reklame- og markedsføringsorganer til at arbejde tæt sammen og bekæmpe denne praksis ved hjælp af effektive værktøjer, som sikrer respekt for den menneskelige værdighed og retskaffenhed i forbindelse med reklamer og markedsføring; |
10. |
understreger ligeledes, at reklamer kan være et effektivt redskab til at udfordre og konfrontere stereotyper og en løftestang mod racisme, kønsdiskrimination og forskelsbehandling, hvilket er af største vigtighed i vore dages multikulturelle samfund; opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og ansatte i reklamebranchen til at styrke uddannelses- og oplysningsaktiviteter som et middel til at overvinde stereotype forestillinger, bekæmpe forskelsbehandling og fremme ligestilling mellem kønnene, navnlig i en ung alder; opfordrer i særdeleshed medlemsstaterne til at indføre og udvikle et tæt samarbejde med eksisterende skoler inden for marketing, kommunikation og reklame med henblik på at bidrage til, at denne branches fremtidige arbejdsstyrke modtager god undervisning; |
11. |
opfordrer til at afholde særlige kurser om kønsstereotyper i medierne for de nationale agenturer for reklamestandarder og de selvregulerende og regulerende organer for at øge kendskabet til de negative konsekvenser af kønsdiskriminerende adfærd på tv, internettet, i markedsføring og reklamer; |
12. |
opfordrer EU til at udvikle oplysningskampagner om nultolerance i hele EU af fornærmelser på grund af køn eller nedsættende billeder af kvinder i medierne; |
13. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at gennemføre undervisnings- og oplysningsaktiviteter i fællesskab med mediefolk om de skadelige virkninger af kønsstereotyper og om god praksis på dette område; |
14. |
understreger betydningen af at fremme repræsentationen af kvinder på en måde, der respekterer kvinders værdighed, og af at bekæmpe vedvarende kønsstereotyper, især forekomsten af nedværdigende billeder, samtidig med at ytrings- og pressefriheden fuldt ud respekteres; |
15. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at træffe konkrete foranstaltninger i overensstemmelse med sin beslutning af 16. september 1997 om diskriminering af kvinder i reklamer (10); |
16. |
opfordrer Kommissionen til at bistå medlemsstaterne i bekæmpelsen af pigers seksualisering, ikke kun ved at indsamle de nødvendige data, fremme god praksis og organisere informationskampagner, men også ved at yde finansiel støtte til foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne, navnlig til kvindeorganisationer, der kæmper mod seksualisering og vold mod kvinder og piger; |
17. |
opfordrer medlemsstaterne til at træffe positive særforanstaltninger, som kan sikre, at flere kvinder får adgang til lederstillinger inden for mediesektoren, herunder på topledelsesniveau; |
18. |
opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre forskning i og indsamle sammenlignelige data om kvinder og medierne, herunder fremstillingen af kvinder, der tilhører særlige grupper såsom kvinder med handicap eller kvinder fra etniske mindretal; |
Uddannelse og erhvervsuddannelse
19. |
understreger behovet for særlige karrierevejledningsprogrammer i skoler på primær- og sekundærtrinnet samt ved de videregående uddannelsesinstitutioner med henblik på at oplyse unge om de negative konsekvenser af kønsstereotyper samt opfordre dem til ikke at studere og stræbe efter karrierer, som tidligere blev betragtet som typisk maskuline eller feminine; opfordrer til at støtte foranstaltninger til mindskelse af kønsstereotyper blandt børn; |
20. |
fremhæver betydningen af at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd fra en tidlig alder med henblik på effektivt at bekæmpe stereotyper, forskelsbehandling og vold baseret på køn, herunder ved inddragelse af verdenserklæringen om menneskerettigheder og den europæiske menneskerettighedskonvention i undervisningen i skolerne; |
21. |
understreger behovet for uddannelsesprogrammer og -planer, der fokuserer på ligestilling mellem mænd og kvinder, respekt for andre og blandt unge, respektfuld tilgang til seksualitet og afvisning af enhver form for vold, samt betydningen af at uddanne lærerne inden for området; |
22. |
understreger behovet for en kønsbaseret mainstreamingproces i skoler og opfordrer følgelig skolerne til at udarbejde og gennemføre teoretiske og praktiske oplysningsaktiviteter til fremme af ligestilling mellem kønnene i de akademiske uddannelsesplaner; |
23. |
understreger behovet for at udvikle og etablere uddannelser for lærere, ledere, rektorer og andre personer, der er involveret i børnenes uddannelsesprogram, med henblik på at sikre, at de har alle de pædagogiske redskaber, der er nødvendige for at bekæmpe kønsstereotyper og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder; |
24. |
understreger, at selv om størstedelen af EU's medlemsstater har indført ligestillingspolitikker på de videregående uddannelser, er næsten alle politikker og projekter målrettet unge kvinder; opfordrer derfor medlemsstaterne til at udarbejde generelle nationale strategier og initiativer målrettet unge mænd til fjernelse af kønsstereotyper på de videregående uddannelser; |
25. |
opfordrer til, at lærerne og underviserne forberedes ordentligt til både formel og uformel undervisning gennem grundlæggende uddannelse i ligestilling mellem kvinder/piger og mænd/drenge, afsløring af og reaktioner på forskellige former for misbrug i forbindelse hermed og seksuel vold; |
26. |
understreger behovet for at udvikle politikker, der fokuserer på afskaffelse af kønsstereotyper fra en tidlig alder, og for uddannelser, der skal øge lærernes og elevernes bevidsthed om problemet, og som tilskynder til og støtter diversificeringen af karrieremuligheder for både unge kvinder og mænd; |
27. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at føre aktive politikker for at sikre, at piger fra mindretalsgrupper og indvandrersamfund får adgang til uddannelse og uddannelsessystemet; |
28. |
opfordrer medlemsstaterne til at studere læseplaner og indholdet af lærebøger med henblik på reform, der skal føre til indførelse af kønsaspektet som tværgående tema i al undervisningsmateriale for dels at mindske kønsstereotyper og dels at synliggøre kvinders bidrag og rolle inden for historie, litteratur, kunst osv., herunder på de tidligste skoleniveauer; |
29. |
opfordrer EU til at fremme den europæiske dimension på uddannelsesområdet gennem udveksling af god praksis for et uddannelsesværktøj til sikring af ligestilling mellem kønnene og udvikling og indsamling af kønsmæssige statistikker vedrørende alle aspekter af uddannelse på nationalt plan og EU-plan; |
30. |
opfordrer EU til at indarbejde kvantitative og kvalitative ligestillingsindikatorer i samtlige evalueringsprogrammer med henblik på at vurdere uddannelseskvaliteten i de europæiske skoler; |
Arbejdsmarkedet
31. |
understreger den voksende bekymring for så vidt angår de negative konsekvenser af kønsstereotyper samt de kønsbestemte lønforskelle på 16,4 %; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overveje ovenstående i forbindelse med udviklingen af nye politikker; |
32. |
understreger, at de tilgængelige oplysninger peger på, at kvinder er lavere aflønnet end mænd for deres kvalifikationer og erfaringer, hvilket til dels skyldes, at kvinders beskæftigelse traditionelt betragtes som et supplement til familiens indkomst; understreger, at denne situation i væsentlig grad bidrager til at skabe og fastholde kønsbestemte lønforskelle; |
33. |
understreger behovet for oplysningskampagner for at informere arbejdsgivere og arbejdstagere om forbindelsen mellem kønsstereotyper og de kønsbestemte løn- samt jobforskelle samt informere samfundets øvrige aktører om det faktum, at kønsstereotyper mindsker kvinders muligheder på arbejdsmarkedet og i privatlivet; opfordrer til gennemsigtighed i offentlige og private virksomheder og agenturer og til at garantere lige løn for samme arbejde og arbejde af samme værdi; |
34. |
opfordrer medlemsstaterne til at revidere lønstrukturerne i kvindedominerede fag og erhverv som et middel til at nedbryde kønsstereotyper, der er forankret i lønforskelsproblemet; opfordrer medlemsstaterne, arbejdsgiverne og fagbevægelserne til at udarbejde og implementere brugbare, præcise jobevalueringsredskaber, som kan bidrage til at fastlægge arbejde af samme værdi og dermed sikre ligeløn mellem kvinder og mænd; |
35. |
opfordrer medlemsstaterne til at indføre politikker, der øger antallet af billige børnepasningsordninger at høj kvalitet for udearbejdende forældre i hele Europa, og som indfører virksomhedsstrukturer, der sigter mod at skabe en bedre balance mellem familieliv og arbejdsliv, herunder støtte til oprettelse og fortsættelse af pasningsordninger i virksomhederne; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at forbedre pasningsordningerne i forbindelse med andre plejekrævende kategorier (ældre, handicappede, mennesker i nød) og følgelig opmuntre kvinders aktive deltagelse på arbejdsmarkedet, herunder forening af arbejds- og familieliv; |
36. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre fleksible arbejdsforhold og passende forældreorlov for både mænd og kvinder; |
37. |
understreger, at kønsstereotyper er selvopfyldende, og hvis kvinder ikke får mulighederne for at bevise deres værd, vil de aldrig kunne nedbryde de barrierer, der blokerer deres fremskridt; |
38. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme iværksætterprogrammer og ordninger for selvstændig erhvervsvirksomhed for kvinder og sikre passende uddannelse, finansiering og støtte; |
39. |
minder Kommissionen om, at ældre kvinder især udsættes for kønsbestemte lønforskelle, hvilket ligeledes påvirker deres pensionsmidler og øger risikoen for betydelig og vedvarende fattigdom, når kvinderne når pensionsalderen; |
40. |
bemærker, at sandsynligheden for, at ældre kvinder ender i fattigdom, når de når pensionsalderen, vil stige som følge af EU's nye pensionsregler; understreger derfor vigtigheden af ikke at støtte ændringerne i hvidbogen, idet de vil øge pensionsforskellen mellem mænd og kvinder; |
41. |
opfordrer Kommissionen til at undersøge gennemførelsen af EU's direktiv om seksuel chikane på arbejdspladsen og udarbejde en rapport om mangler og udfordringer med henblik på at styrke medlemsstaternes lovgivning og foranstaltninger; |
Økonomisk og politisk beslutningstagning
42. |
understreger, at kvinders repræsentation i de nationale regeringer var på 23 % i 2009; støtter indførelsen af et bindende kvotesystem for dermed at øge andelen af kvinder i de nationale regeringer og parlamenter og på regionalt og kommunalt plan samt i EU-institutionerne; opfordrer desuden indtrængende til indførelse af oplysningskampagner og incitamenter, som kan tilskynde kvinder til at være mere politisk aktive og stille op til lokale eller nationale valg; |
43. |
minder om, at det valg til Europa-Parlamentet, som skal afholdes i 2014, efterfulgt af sammensætningen af den næste Kommission og udnævnelserne til de ledende stillinger i EU udgør en mulighed for at gå mod et demokrati med ligestilling på EU-plan og for EU som rollemodel på området; |
44. |
opfordrer medlemsstaterne til at støtte pariteten ved at foreslå både en kvinde og en mand som kandidater til hvervet som medlem af Europa-Kommissionen; opfordrer den nominerede kommissionsformand til at tilstræbe paritet i sin sammensætning af Kommissionen; opfordrer den nuværende Kommissionen til offentligt at støtte denne proces; |
45. |
minder om, at kvinder i 2010 kun sad på 12 % af bestyrelsesposterne i Europa; støtter Kommissionens ønske om at indføre et bindende kvotesystem for at øge andelen af kvinder i ledende stillinger i de store børsnoterede selskaber; |
Øvrige foranstaltninger
46. |
opfordrer medlemsstaterne til at genoverveje deres antagelser om kvinder og mænd på arbejdsmarkedet og om mekanismer, som gør det muligt for arbejdstagerne at opnå en bedre balance mellem arbejdsliv og familieliv, eftersom stereotyper kan øge kønsopdeling og kønsbestemte lønforskelle; |
47. |
opfordrer medlemsstaterne til at gøre bekæmpelse af vold mod kvinder til en prioriteret strafferetspolitik; opfordrer medlemsstaterne til i denne henseende at øge samarbejdet mellem deres nationale rets- og politimyndigheder og udvekslingen af god praksis; |
48. |
understreger behovet for at bekæmpe alle former for vold mod kvinder; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe foranstaltninger til indførelse af offentlige oplysnings- og informationskampagner om kønsbestemt vold samt strategier, som kan ændre de sociale og stereotype opfattelser af kvinder i uddannelsessystemet og i medierne, samt fremme udvekslingen af god praksis; gentager nødvendigheden af at arbejde med både ofrene og gerningsmændene for i højere grad at bevidstgøre sidstnævnte og for at bidrage til at ændre stereotyperne og de socialt fastlagte holdninger, som fastholder de vilkår, som skaber denne form for vold og accepten af den; |
49. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme ligestilling mellem kønnene og styrke af kvinders indflydelse og stilling, bl.a. gennem oplysningskampagner, der hylder kvinders rolle og deltagelse på politisk, økonomisk, socialt, sportsligt, sundhedsmæssigt, kunstnerisk og videnskabeligt niveau og inden for alle andre niveauer af samfundet; |
50. |
mener, at der er behov for lovgivningsmæssige og ikkelovgivningsmæssige foranstaltninger på både nationalt plan og EU-plan for at overvinde stereotyperne, fjerne lønforskellene, fremme kvinders deltagelse i mandsdominerede sektorer og sikre større anerkendelse af kvinders færdigheder og økonomiske resultater på deres arbejdspladser med det formål at overvinde den horisontale og vertikale opdeling samt øge kvinders repræsentation i de politiske og erhvervsmæssige beslutningstagende organer; |
51. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at træffe afgørende politiske foranstaltninger til at bekæmpe kønsstereotyper og til at tilskynde mænd til at dele ansvaret for hjemmet og familien ligeligt med kvinder, navnlig gennem incitamenter for mænd til at tage forældre- eller barselsorlov, hvilket vil styrke deres rettigheder som forældre, sikre en højere grad af lighed mellem kvinder og mænd, en mere passende fordeling af ansvaret for familie og husholdning samt forbedre kvindernes muligheder for at deltage fuldt ud på arbejdsmarkedet; opfordrer også medlemsstaterne til at tilskynde arbejdsgiverne til at træffe familievenlige foranstaltninger; |
52. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaternes nationale regeringer til at undersøge problemet vedrørende kønsstereotyper, indsamle yderligere statistiske oplysninger derom samt udvikle passende indikatorer på området for kønsstereotyper; |
53. |
minder Kommissionen om, at ligestilling mellem kvinder og mænd er fastsat i artikel 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder; |
54. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte mænds og kvinders beskæftigelsesmuligheder inden for forskellige erhverv for at sikre opfyldelsen af arbejdsmarkedets krav samt lige muligheder for begge køn; |
55. |
opfordrer Kommissionen til at bekæmpe alle former for vold mod og diskrimination og stereotype opfattelser af kvinder, så de fuldt ud kan nyde deres menneskerettigheder; |
56. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at overholde forpligtelserne i den europæiske ligestillingspagt; |
57. |
opfordrer Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder og de nationale institutter for ligestilling til at undersøge hovedårsagerne til kønsstereotyper samt konsekvenserne deraf på ligestillingsområdet; understreger betydningen af at udveksle nye idéer og bedste praksis med henblik på at afskaffe kønsstereotyper i medlemsstaterne og i EU-institutionerne; |
58. |
minder Kommissionen om Europa-Parlamentets beslutning af 3. september 2008 om, hvordan markedsføring og reklame påvirker ligestillingen mellem kvinder og mænd og opfordrer til at gennemføre beslutningens anbefalinger; |
59. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at gennemføre oplysnings-, uddannelses- og efteruddannelseskampagner med henblik på at bekæmpe diskriminerende kulturelle normer og tackle omfattende kønsstereotyper og social stigmatisering, der legitimerer og forværrer vold mod kvinder, og til at sikre, at der ikke findes nogen som helst begrundelse for vold på baggrund af sædvane, traditioner eller religiøse overvejelser; |
60. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at fremme udvekslingen af velfungerende modeller, fremme peerlæring i medlemsstaterne og indføre støttemuligheder på EU-plan samt nationale kampagner til fjernelse af kønsstereotyper; |
61. |
opfordrer EU til at lukke det eksisterende hul i lovgivningen om forskelsbehandling på grund af race eller seksuel orientering samt foreslå ny lovgivning til sikring af ligestilling mellem kvinder og mænd på området for uddannelse og medier; |
62. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at udvikle beskyttelsesforanstaltninger (i form af ombudsmænd, medietilsynsmyndigheder eller ligestillingseksperter) for at sikre, at industrielle adfærdskodekser omfatter og anvender ligestillingsaspektet samt sikre, at offentligheden om nødvendigt kan indgive klage; |
o
o o
63. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen og til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
(1) EFT C 59 af 23.2.2001, s. 258.
(2) EUT C 320 E af 15.12.2005, s. 247.
(3) EUT C 348 E af 21.12.2010, s. 11.
(4) EUT L 204 af 26.7.2006, s. 23.
(5) EUT L 373 af 21.12.2004, s. 37.
(6) EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15.
(7) Bilag til Rådets konklusioner af 7. marts 2011.
(8) EUT C 295 E af 4.12.2009, s. 43.
(9) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0069.
(10) EFT C 304 af 6.10.1997, s. 60.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/27 |
P7_TA(2013)0075
Situationen for kvinder i Nordafrika
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om situationen for kvinder i Nordafrika (2012/2102(INI))
(2016/C 036/04)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 2 og 3, stk. 5, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
— |
der henviser til artikel 23 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, |
— |
der henviser til det strategiske partnerskab mellem Afrika og EU — en fælles Afrika/EU-strategi, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. september 2010»Strategi for ligestilling mellem kvinder og mænd 2010-2015« (COM(2010)0491), |
— |
der henviser til de fælles meddelelser fra Kommissionen og den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik: »Et partnerskab for demokrati og fælles velstand med det sydlige Middelhavsområde« (COM(2011)0200), »En ny tilgang til nabolande i forandring« (COM(2011)0303) og »Udarbejdelse af en ny naboskabspolitik« (JOIN(2012)0014), |
— |
der henviser til Kommissionens tematiske og geografiske finansieringsinstrumenter vedrørende demokratisering og menneskerettigheder (såsom Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR) og det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI)), |
— |
der henviser til EU’s strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012-2016 (COM(2012)0286), |
— |
der henviser til resolution fra Europarådets Parlamentariske Forsamling om »Ligestilling mellem kvinder og mænd: en betingelse for, at det arabiske forår kan lykkes« (1), |
— |
der henviser til FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder (CEDAW) af 18. december 1979, FN’s konvention om barnets rettigheder af 20. november 1989 og den valgfri protokol dertil vedrørende salg af børn, børneprostitution og børnepornografi af 25. maj 2000, |
— |
der henviser til De Forenede Nationers resolution 67/167 af 20. december 2012 om kvindelig kønslemlæstelse, |
— |
der henviser til den fjerde verdenskonference om kvinder, der blev afholdt i Beijing i september 1995, til erklæringen og handlingsplatformen fra Beijing og til de efterfølgende slutdokumenter, der vedtoges på FN's særlige samlinger i Beijing + 5, + 10 og + 15 vedrørende yderligere tiltag og initiativer til gennemførelse af Beijing-erklæringen og handlingsplatformen, som vedtoges henholdsvis den 9. juni 2000, den 11. marts 2005 og den 2. marts 2010, |
— |
der henviser til protokollen til Den Afrikanske Unions charter om menneskerettigheder og folkets rettigheder om kvinders rettigheder i Afrika, |
— |
der henviser til de aktiviteter, som Den Parlamentariske Forsamling for Middelhavsunionen udfører, |
— |
der henviser til Istanbul-Marrakesh-processen og ministrenes konklusioner fra den første og den anden Euro-Middelhavsministerkonference om »styrkelse af kvinders rolle i samfundet«, afholdt den 14.—15. november 2006 i Istanbul og den 11.—12. november 2009 i Marrakesh, |
— |
der henviser til konklusionerne fra regionsdialogerne i Mellemøsten og Nordafrika (MENA) mellem civilsamfundet, de statslige aktører og politiske ledere afholdt i juni og november 2012 i Beirut og Amman som led i det EU-støttede regionale projekt »fremme af en fælles dagsorden for ligestilling mellem mænd og kvinder gennem Istanbulprocessen«, |
— |
der henviser til »Spring Forward for Women«, det fælles regionale program for det sydlige Middelhavsområde, fra Kommissionen og UN Women, |
— |
der henviser til »A Report Card on Adolescents«, 10. udgave af UNICEF’s rapport om fremskridt for børn (Progress for Children Report), |
— |
der henviser til UNDP’s »Arab Human Development Report« fra 2005 med titlen »Towards the rise of women in the Arab world« og rapporten fra 2009 med titlen »Challenges for Human Security in the Arab Region«, især kapitlet om udsatte gruppers manglende personlige sikkerhed, |
— |
der henviser til sin beslutning af 17. februar 2011 om situationen i Egypten (2), |
— |
der henviser til sin beslutning af 10. marts 2011 om de sydlige nabolande, navnlig Libyen (3), |
— |
der henviser til sin beslutning af 7. april 2011 om revision af den europæiske naboskabspolitik — den sydlige dimension (4); |
— |
der henviser til sin beslutning af 7. april 2011 om brugen af seksuel vold under konflikter i Nordafrika og Mellemøsten (5), |
— |
der henviser til sin beslutning af 13. marts 2012 om ligestilling mellem mænd og kvinder i Den Europæiske Union — 2011 (6), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets henstilling af 29. marts 2012 til Rådet om de nærmere retningslinjer for den eventuelle oprettelse af en europæisk demokratifond (7), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0047/2013), |
A. |
der henviser til, at mange kvinder, især unge kvinder, har været stærkt involveret i »Det Arabiske Forår« i Nordafrika, idet de fra første færd har deltaget i demonstrationer, den offentlige og politiske debat og valg, deltaget aktivt i civilsamfundet, i de sociale medier og på blogs m.m., og derfor har været — og stadig er — hovedaktører i demokratiske ændringer i deres lande og i styrkelsen af udvikling og samhørighed; |
B. |
der henviser til, at disse lande er i gang med en proces med politisk og demokratisk overgang og ændring eller tilpasning af deres forfatninger, som kvinder, hvad enten de er parlamentarikere eller repræsentanter for civilsamfundet, aktivt og vedholdende deltager i; der henviser til, at resultatet af denne proces vil være en udformning af landenes demokratiske funktioner og grundlæggende rettigheder og friheder, og at den vil få indflydelse på kvinders status; |
C. |
der henviser til, at den rolle, som kvinder spiller i revolutioner, ikke er anderledes end den, som de skal spille i tider med overgang til demokrati og statslig genopbygning; der henviser til, at denne proces’ succes afhænger helt og aldeles af kvindernes fulde deltagelse på alle niveauer af beslutningstagningen; |
D. |
der henviser til, at kvinder i disse lande — omend ujævnt fordelt — er blevet stærkere repræsenteret inden for højere uddannelse, civilsamfundsorganisationer, virksomheder og institutioner i de seneste årtier, selvom rettigheder under diktatoriske og patriarkalske regimer kun er blevet gennemført i begrænset omfang, og kvinders deltagelse har været underlagt forskellige restriktive betingelser; |
E. |
der henviser til, at kvinders rettigheder udgør et af de mest omdiskuterede emner i den nuværende politiske proces og er kvindernes primære bekymring, da de risikerer at blive udsat for modreaktioner og trusler, som kan reducere mulighederne for at nå målet om et fælles demokrati, hvor alle borgere er ligeværdige; |
F. |
der henviser til, at adskillige almindelige ligestillingsspørgsmål, såsom pigers og kvinders rettigheder som en integreret del af de universelle menneskerettigheder, lige rettigheder og overholdelsen af internationale konventioner, er centrale for de konstitutionelle drøftelser; |
G. |
der henviser til, at kvinders repræsentation i politik og i stillinger, hvor der træffes beslutninger, inden for alle sektorer er forskellig fra land til land, men at den er skuffende med hensyn til procentandele, når den sammenlignes med kvinders omfattende deltagelse i de forskellige oprørsbevægelser og i efterfølgende valg samt den voksende andel af højtuddannede kvinder; |
H. |
der henviser til, at EU’s fornyede naboskabspolitik bør lægge større vægt på ligestilling mellem kvinder og mænd, styrkelse af kvinders indflydelse og status og støtte til civilsamfundet; |
I. |
der henviser til, at EU's særlige støtte til kønsrelaterede spørgsmål i regionen i øjeblikket udgør 92 mio. EUR, heraf 77 mio. på bilateralt plan og 15 mio. på regionalt plan; |
J. |
der henviser til, at det mest betydningsfulde af EU’s bilaterale programmer skal gennemføres i Marokko med et budget på 45 mio. EUR til fordel for »fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder«, og at der af UN Women i Egypten skal gennemføres et projekt på 4 mio. EUR, mens UN Women i Tunesien og Libyen er ved at gennemføre bilaterale programmer for kvinder som forberedelse til valg; |
K. |
der henviser til, at den socioøkonomiske situation, især den store ungdoms- og kvindearbejdsløshed og fattigdom, som ofte medfører marginalisering af kvinder og gør dem stadig mere sårbare, var en af hovedårsagerne til opstandene i regionen sammen med håbet om opnåelse af rettigheder, værdighed og retfærdighed, |
L. |
der henviser til, at der bl.a. af sikkerhedsstyrkerne blev begået mange seksuelle voldshandlinger mod piger og kvinder under og efter oprørene i hele regionen, herunder voldtægt og jomfruelighedstest brugt som et middel til at lægge politisk pres på kvinder samt offentlig seksuel chikane; der henviser til, at kønsdiskriminerende trusler i stigende grad bruges af ekstremistbevægelser; |
M. |
der henviser til, at situationen for migrantkvinder og –børn er endnu mere kritisk på grund af usikkerheden i visse dele af regionen og den økonomiske krise; |
N. |
der henviser til, at risikoen for menneskehandel er stigende i lande, der er i en overgangsfase, og i områder, hvor civile er berørt af konflikter, eller hvor der findes mange flygtninge eller internt fordrevne personer; |
O. |
der henviser til, at et af de grundlæggende spørgsmål i de konstitutionelle drøftelser er, hvorvidt islam bør fastslås i forfatningen som folkets religion eller som statsreligion; |
P. |
der henviser til, at den egyptiske forfatningsafstemning i december 2012 ikke sikrede den nødvendige grad af folkelig deltagelse eller konsensus mellem alle parter med det resultat, at spørgsmål er forblevet ubesvarede, og der stadig er en vis margen for fortolkning af væsentlige forfatningsmæssige spørgsmål såsom kvinders rettigheder; |
Q. |
der henviser til, at den parlamentariske dimension af Middelhavsunionen og Istanbul-Marrakesh-processen er et af de bedste værktøjer for lovgivere til at udveksle synspunkter om alle disse spørgsmål, og at Middelhavsunionens Parlamentariske Forsamling omfatter et udvalg om kvinders rettigheder, som skal udnyttes rigtigt; |
Kvinders rettigheder
1. |
opfordrer myndighederne i de berørte lande til i deres forfatninger fast at forankre princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder og eksplicit at udstede forbud mod alle former for diskrimination imod kvinder og piger, give mulighed for positiv særbehandling og sikre forankring af kvinders politiske, økonomiske og sociale rettigheder; opfordrer lovgiverne i disse lande til at reformere alle eksisterende love og til at indarbejde princippet om ligestilling i alle projekter eller lovforslag, der kunne føre til diskrimination imod kvinder, herunder på området for ægteskab, skilsmisse, forældremyndighed, forældrerettigheder, nationalitet, arveret, retlig status osv., i overensstemmelse med internationale og regionale instrumenter, og til at sikre, at der findes nationale mekanismer for beskyttelse af kvinders rettigheder; |
2. |
opfordrer de nationale myndigheder til at sikre ligestilling mellem mænd og kvinder i straffelovene og de sociale sikringssystemer; |
3. |
understreger, at lige deltagelse af kvinder og mænd på alle områder af samfundslivet er et afgørende element i demokratiet, og at kvinders deltagelse i lederskab udgør en forudsætning for socioøkonomiske fremskridt, social samhørighed og retfærdig demokratisk styring; opfordrer derfor kraftigt alle lande til at gøre ligestilling mellem kønnene til en prioritet på deres dagsorden til fremme af demokratiet; |
4. |
understreger, at de forandringer, der sker i Nordafrika, kun vil føre til demokratiske politiske systemer, hvis der opnås ligestilling mellem kønnene, herunder friheden til selv at vælge, hvordan man vil leve sit liv; |
5. |
opfordrer de nationale myndigheder i Nordafrika til fuldt ud at gennemføre CEDAW-konventionen (om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder), protokollerne hertil og alle internationale menneskerettighedskonventioner og følgelig trække alle forbehold for CEDAW tilbage; opfordrer dem endvidere til at samarbejde med FN’s mekanismer til beskyttelse af pigers og kvinders rettigheder; |
6. |
minder om den åbne debat blandt islamiske kvindelige intellektuelle med hensyn til at fortolke religiøse tekster ud fra et kvinderettigheds- og ligestillingsperspektiv; |
7. |
minder om vigtigheden af at sikre ytringsfrihed, religionsfrihed og pluralisme, også gennem fremme af gensidig respekt og af en tværreligiøs dialog, især blandt kvinder; |
8. |
tilskynder staterne til at gå ind i en inklusiv, vidtrækkende og frivillig debat med alle interesserede parter, herunder civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter, lokale kvindeorganisationer, lokale myndigheder og religiøse ledere, og til at sikre, at kvinders rettigheder og princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder beskyttes og holdes i hævd; |
9. |
minder om, at ingen monoteistisk religion forsvarer eller kan bruges som begrundelse for vold; |
10. |
opfordrer de nordafrikanske lande til at vedtage love og konkrete foranstaltninger, der forbyder og fastsætter sanktioner for alle former for vold imod kvinder, herunder vold i hjemmet, seksuel vold og seksuel chikane samt skadelige traditionelle skikke, såsom kvindelig kønslemlæstelse og tvungne ægteskaber, især for mindreårige pigers vedkommende; understreger betydningen af ofrenes beskyttelse og af, at der ydes særlig støtte; glæder sig over den nylige kampagne imod vold i hjemmet, som blev indledt af den tunesiske minister for kvinde- og familieanliggender, og det vedvarende engagement i sagen, som Marokko har vist, idet Marokko i 2012 organiserede sin tiende nationale kampagne for at bekæmpe vold mod kvinder; |
11. |
minder om den dobbelte diskrimination, som lesbiske kvinder udsættes for, og opfordrer de nationale myndigheder i Nordafrika til at afkriminalisere homoseksualitet og til at sikre, at der ikke diskrimineres imod kvinder på grund af deres seksuelle orientering; |
12. |
understreger vigtigheden af at bekæmpe straffrihed, hvad angår al vold imod kvinder, navnlig seksuelle overgreb, ved at sikre, at sådanne forbrydelser efterforskes effektivt, at gerningsmændene retsforfølges og straffes hårdt, at mindreårige beskyttes i tilstrækkeligt omfang af retssystemet, og at alle kvinder har fuld adgang til retfærdighed, uden religiøs og/eller etnisk forskelsbehandling; |
13. |
opfordrer de nationale regeringer til at sørge for tilstrækkelig uddannelse til at sikre, at aktører i retsvæsenet og sikkerhedsstyrker er tilstrækkeligt udrustet til at håndtere seksuelle voldsforbrydelser og ofrene herfor; understreger også vigtigheden af et ligestillingsbevidst retsvæsen i overgangsperioden; |
14. |
fordømmer brugen af alle former for vold, især seksuel vold før, under og efter opstandene og den fortsatte brug heraf som et politisk pressionsmiddel og som middel til at undertrykke, intimidere og nedværdige kvinder; opfordrer de nationale domstole til at retsforfølge disse forbrydelser med passende foranstaltninger og understreger, at Den Internationale Straffedomstol kan skride ind, hvis det ikke er muligt at foretage retlige skridt på nationalt plan; |
15. |
understreger, at kvinder i Nordafrika under og efter oprørene har oplevet større sårbarhed og hyppigere er blevet ofre; |
16. |
opfordrer de nordafrikanske lande til at udvikle en strategi for ofre for seksuel vold under og efter oprørene, som yder ofrene passende erstatning og økonomisk, social og psykologisk støtte; opfordrer de nordafrikanske landes myndigheder til at prioritere retsforfølgning af gerningsmændene; |
17. |
fordømmer praksis med kvindelig kønslemlæstelse, som stadig er i brug i visse områder af Egypten, og opfordrer de nationale myndigheder til at styrke håndhævelsen af forbuddet, og Kommissionen til at etablere programmer, der tager sigte på at udrydde denne praksis, også gennem inddragelse af ngo’er og gennem sundhedsuddannelse; understreger endvidere betydningen af bevidstgørelse, mobilisering af samfundet, almen og faglig uddannelse og behovet for at inddrage nationale, regionale og lokale myndigheder og civilsamfundet såvel som religiøse ledere og samfundsledere i bekæmpelsen af praksis med kvindelig kønslemlæstelse; |
18. |
roser det faktum, at stadig flere stater i regionen har besluttet at hæve den lovlige minimumsalder, hvor piger kan indgå ægteskab (16 år i Egypten, 18 i Marokko og 20 i Tunesien og Libyen), og fordømmer ethvert forsøg på at sænke den igen eller begrænse virkningen af sådanne reformer, eftersom tidlige, og ofte tvungne, ægteskaber ikke alene skader pigers rettigheder, sundhed, psyke og uddannelse, men også trækker fattigdommen i langdrag og har en skadelig indvirkning på den økonomiske vækst; |
19. |
understreger, at ingen som helst form for diskrimination eller vold imod kvinder eller piger kan være berettiget på grundlag af kultur, tradition eller religion; |
20. |
understreger nødvendigheden af, navnlig når der skabes nye sundhedspolitikker, at styrke adgangen til sundhedsbeskyttelse og social beskyttelse samt service for kvinder og piger, især hvad angår mødresundhed, seksuel og reproduktiv sundhed og rettigheder; opfordrer de nationale myndigheder til fuldt ud at gennemføre ICPD, handlingsprogrammet og FN’s dagsorden for udvikling og befolkning og gør dem opmærksomme på konklusionerne i rapporten fra De Forenede Nationers Befolkningsfond (UNFPA) med titlen »By choice, not by chance”: family planning, human rights and development«; |
21. |
understreger betydningen af særlige aktioner til at oplyse kvinder om deres rettigheder og betydningen af samarbejde med civilsamfundet og statslige organer om udarbejdelse af reformer og gennemførelse af antidiskriminationslove; |
Kvinders deltagelse i beslutningstagningen
22. |
understreger, at kvinders aktive deltagelse i det offentlige og politiske liv som demonstranter, vælgere, kandidater og valgte repræsentanter viser deres vilje til at udøve deres rettigheder som borgere fuldt ud og kæmpe for at opbygge demokrati; påpeger, at de nylige hændelser i Det Arabiske Forår har vist, at kvinder kan spille en vigtig rolle i revolutionære begivenheder; opfordrer derfor til, at der tages alle de nødvendige skridt, herunder positive foranstaltninger og kvoter, til at sikre fremskridt i retning af kvinders deltagelse på lige fod i beslutningstagningen på alle regeringsniveauer (såvel på lokalt som nationalt plan og med både udøvende og lovgivende beføjelser); |
23. |
anser det for at være af allerstørste betydning at øge antallet af kvinder, der deltager i udarbejdelsen af love i de nationale parlamenter med henblik på at sikre en mere retfærdig lovgivningspraksis og en ægte demokratisk proces; |
24. |
støtter den teori, der hersker blandt mange kvindelige parlamentarikere i disse lande om, at kvinders rettigheder og ligestilling for kvinder og mænd samt kvinders aktive deltagelse i det politiske, økonomiske og sociale liv ved at øge deres kvalifikationer og bekæmpe forskelsbehandling bedre vil kunne fremmes og gennemføres i lovgivningen, hvis der skabes et kvindeforum eller et særligt parlamentarisk ligestillingsudvalg, hvor et sådant ikke allerede findes, til at behandle spørgsmålet og sikre integrering af ligestillingsaspektet i det parlamentariske arbejde; |
25. |
insisterer på, at tilstedeværelsen af kvinder bør styrkes på alle niveauer inden for beslutningstagning, navnlig i institutioner, politiske partier, fagforeninger og den offentlige sektor (herunder retsvæsenet) og understreger, at kvinder ofte er velrepræsenteret i en række sektorer, men at de er mindre hyppige i høje stillinger, delvis på grund af vedvarende forskelsbehandling af kvinder og mænd, kønsrollefordomme samt »glasloftfænomenet«; |
26. |
mener, at en demokratisk overgang kræver gennemførelse af ligestillingsbevidste politikker og mekanismer, der sikrer kvinders fulde og lige deltagelse i beslutningstagning i det offentlige liv, det være sig i politisk, økonomisk, social eller miljømæssig sammenhæng; |
27. |
understreger den væsentlige rolle, som uddannelse og medier spiller med hensyn til at fremme holdningsændringer overalt i samfundet og antage de demokratiske principper om respekt for menneskelig værdighed og partnerskab for begge køn; |
28. |
understreger vigtigheden af at få flere kvinder ind i fredsforhandlings-, mæglings-, interne forsonings- og fredsopbygningsprocesser; |
29. |
understreger vigtigheden af at oprette og finansiere uddannelseskurser for at forberede kvinder på politisk lederskab og af alle andre foranstaltninger, der vil bidrage til at styrke kvinders indflydelse og sikre, at de deltager fuldt ud i det politiske, økonomiske og sociale liv; |
Kvinders indflydelse og status
30. |
roser de lande, hvor der udfoldes øgede bestræbelser til fordel for pigers uddannelse; bekræfter ikke desto mindre, at der bør gives bedre adgang til uddannelse og supplerende almen uddannelse, især til højere uddannelse, for kvinder og piger; påpeger, at der stadig bør gøres en vis indsats for at bekæmpe analfabetisme blandt kvinder, og at der bør lægges vægt på erhvervsuddannelse, herunder kurser for at fremme kvinders digitale færdigheder; anbefaler, at ligestilling mellem kvinder og mænd medtages i undervisningsplanerne; |
31. |
understreger, at regeringerne og parlamenterne i de nordafrikanske lande bør gøre det til en prioritet at sikre, at piger har adgang til gymnasieuddannelse og videregående uddannelse af høj kvalitet, i betragtning af at dette er et middel til at fremme udviklingen og den økonomiske vækst samt garantere den demokratiske stabilitet; |
32. |
opfordrer til, at politikker tager hensyn til den specifikke situation for de mest sårbare kategorier af kvinder, herunder piger, handicappede kvinder, samt indvandrere, medlemmer af etniske mindretal, homoseksuelle og transseksuelle; |
33. |
understreger den kendsgerning, at der bør gøres langt mere for at sikre kvinders økonomiske uafhængighed og fremme deres deltagelse i økonomiske anliggender, herunder i landbrugs- og servicesektoren; påpeger, at kvinders økonomiske uafhængighed giver deres modstand mod vold og ydmygelse mere vægt; mener, at udveksling af bedste praksis bør fremmes på lokalt plan mellem entreprenører, fagforeninger og civilsamfundet, især for at støtte de kvinder, der er mest ugunstigt stillede i landdistrikterne og de fattige byområder; |
34. |
opfordrer de nordafrikanske landes regeringer til at tilskynde og understøtte mere kvindelig deltagelse på arbejdsmarkedet og til at træffe alle de nødvendige foranstaltninger for at forhindre kønsdiskrimination på arbejdspladsen; understreger behovet for værktøjer, der kan gøre det muligt for kvinder at komme ind på arbejdsmarkedet på områder, der traditionelt har været lukkede for dem; |
35. |
anerkender mediernes rolle for fremme af spørgsmål vedrørende kvinders situation og deres rolle i samfundet samt deres indflydelse på borgernes indstilling i de pågældende lande; anbefaler, at der udformes en handlingsplan, der har til formål at støtte kvinder i medierne, både som en professionel karrierevej og som en mulighed for at overvåge, hvordan kvinder er repræsenteret i fjernsynet, gennem produktion af tv-programmer og brug af de nye medier (internettet og de sociale netværker) med henblik på at opmuntre kvinder til politisk deltagelse og fremme den opfattelse, at tradition og lige muligheder kan bringes til at fungere harmonisk sammen; |
36. |
anbefaler, at der tages skridt til at overvåge processen med fremme af kvinders indflydelse og status, herunder med hensyn til respekten for deres rettigheder som arbejdstagere, især i industrisektoren og servicesektoren, i landdistrikter og industriområder i byerne, og til at fremme kvindelige iværksætterinitiativer og ligeløn; |
37. |
påpeger, at der er en positiv sammenhæng mellem størrelsen af et lands SMV-sektor og den økonomiske vækstrate; mener, at mikrofinansiering er et meget nyttigt redskab til at give kvinder mere indflydelse, og minder om, at investering i kvinder også betyder investering i familier og samfund og hjælper til at udrydde fattigdom og social og økonomisk uro og styrker den sociale samhørighed i tilgift til, at den giver kvinder større økonomisk uafhængighed; minder om, at mikrofinansiering rækker ud over kredit og også indbefatter rådgivning i administration samt finansiel og kommerciel rådgivning og opsparingsordninger; |
38. |
opfordrer de nationale offentlige myndigheder til at udforme rammepolitikker for mikrofinansiering med henblik på at imødegå uønskede følger, såsom insolvens, som kvinder kan komme ud i på grund af manglende oplysning eller mangel på relevante lovbestemmelser; |
39. |
tilskynder de nordafrikanske lande til at oprette støttemekanismer for kvindelige iværksættere, blandt andet gennem oplysning, juridisk beskyttelse og kurser i faglig videreudvikling og lederskab; |
40. |
tilskynder til en styrkelse af kvinders indflydelse gennem udvekslingsprojekter, der vil give kvindeorganisationer og kvindelige forskere fra forskellige lande mulighed for at mødes og udveksle indhøstede erfaringer, der kan hjælpe dem til at fastlægge strategier og aktioner, der kan anvendes generelt under hensyntagen til forskellige behov og forskellige oprindelsessteder; |
41. |
understreger vigtigheden af at sikre, at programmerne og aktionerne for styrkelse af kvinders indflydelse og status i regionen er baseret på tre interventionsniveauer: for det første skal der på institutionelt plan presses på for at opnå ligestilling mellem mænd og kvinder gennem reformer på det retlige område og som led i nye lovgivningstiltag, idet der også ydes teknisk bistand, for det andet er der behov for understøttelse af civilsamfundsorganisationer, der kan slå til lyd for kvinders rettigheder og medvirke til at øge deres deltagelse i beslutningsprocessen, og for det tredje må der arbejdes direkte på lokalsamfundsniveau, især i landdistrikter, med det formål at ændre social adfærd og traditioner og give plads for kvinder i det sociale, økonomiske og politiske liv i deres samfund; |
Den europæiske naboskabspolitik/EU's indsats
42. |
understreger, at ENPI bør sætte kvinders rettigheder, ligestilling mellem kønnene og kvinders indflydelse og status i centrum for sine programmer, eftersom de hører til nøgleindikatorerne for at vurdere fremskridtet, hvad angår demokratisering og menneskerettigheder; mener, at ligestilling mellem mænd og kvinder bør prioriteres i alle landestrategidokumenter og nationale vejledende programmer; |
43. |
opfordrer Kommissionen til at fortsætte med at styrke integreringen af ligestillingsspørgsmål i de forskellige EU-interventioner, uanset på hvilket hovedområde, og tilskynder Kommissionen til at fortsætte samarbejdet med internationale organisationer som gennemførende instanser, såsom UN Women; |
44. |
opfordrer Kommissionen til at integrere kønsaspektet i udviklingen af køreplaner for samarbejde med civilsamfundsorganisationer på landeniveau i de nordafrikanske lande med henblik på at mindske ulighederne mellem kvinder og mænd og skabe betingelser for en ligelig deltagelse af kvinder og mænd i beslutningstagningen; |
45. |
opfordrer Kommissionens næstformand/EU’s højtstående repræsentant til at udvide dialogen med de arabiske regionale institutioner for at sikre, at de spiller en ledende rolle i integreringen af kvinders rettigheder og relaterede politikker i hele regionen; |
46. |
opfordrer Kommissionens næstformand/EU’s højtstående repræsentant til at gennemføre det fælles arbejdsprogram om samarbejde, som er undertegnet med Den Arabiske Liga, navnlig hvad angår styrkelse af kvinders indflydelse og status og menneskerettigheder; |
47. |
opfordrer Kommissionen til at forhøje finansieringsrammen for støtte til kvinder i regionen; mener, at denne støtte fortsat bør tage hensyn til såvel de enkelte landes særlige karakteristika som de fælles problemer, der gør sig gældende på regionalt plan, f.eks. på politisk og økonomisk plan, idet der søges efter komplementaritet mellem regionale og bilaterale programmer; |
48. |
opfordrer Kommissionen til at fremme udviklingen af ledelsesprogrammer for kvindelige opinionsledere og for ledere i forretnings- og finanssektoren samt til at yde supplerende støtte til eksisterende programmer på området; |
49. |
mener, at der bør tages behørigt hensyn til kvinders rettigheder og ligestilling mellem kønnene i de tilsagn, som parterne giver i overensstemmelse med princippet om flere midler for flere reformer, der indgår i den nye naboskabspolitik; opfordrer derfor Kommissionens næstformand/EU’s højtstående repræsentant til at udvikle klare kriterier med henblik på at garantere og overvåge fremskridtene gennem en gennemsigtig og inklusiv proces, der omfatter høring af kvinderettigheds- og civilsamfundsorganisationer; |
50. |
opfordrer EU’s særlige repræsentant for menneskerettigheder til at være særlig opmærksom på kvinders rettigheder i Nordafrika i overensstemmelse med den reviderede EU-strategi for menneskerettigheder; |
51. |
understreger vigtigheden af at fremme kvinders deltagelse i valgprocessen og opfordrer derfor de berørte landes myndigheder til at vedtage forfatningsmæssige bestemmelser, der giver kvinder ret til at deltage og fjerner de hindringer, der står i vejen for deres deltagelse i virkelig forstand; opfordrer EU til at arbejde tæt sammen med de nationale regeringer med henblik på at forsyne dem med bedste praksis med hensyn til uddannelse af kvinder i deres politiske og valgmæssige rettigheder; minder om, at dette bør gøres gennem hele valgproceduren gennem støtteprogrammer og bør overvåges nøje af EU EOM (EU's valgobservationsmission), hvis det er nødvendigt; |
52. |
opfordrer Kommissionen til at fortsætte med at overvåge den måde, hvorpå de nordafrikanske lande gennemfører de henstillinger med hensyn til kvinders rettigheder, som EU's valgobservationsmissioner har fremsat, og til at forelægge Parlamentet en rapport; |
53. |
opfordrer Kommissionens næstformand/EU’s højtstående repræsentant og Kommissionen til at imødegå diskrimination imod kvindelige arbejdstageres rettigheder i arbejdsmarkedslovgivningen, når den fører politisk dialog og politiske dialogmøder med de nordafrikanske lande, på linje med princippet om flere midler for flere reformer, og til at fremme kvinders deltagelse i fagforeninger; |
54. |
opfordrer Kommissionen og andre donorer til at fremme programmer, der har til formål at sikre lige adgang til arbejdsmarkedet og til uddannelse for alle kvinder og til at øge de finansielle midler, der afsættes til at støtte kapacitetsopbygning med hensyn til kvindernes civilsamfundsorganisationer og -netværk på nationalt og regionalt plan; |
55. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at fremhæve positive eksempler på kvindelig iværksætterånd, der vedrører kvinder fra nordafrikanske lande eller organisationer, der omfatter kvindelige europæiske og nordafrikanske iværksættere, herunder på det teknologiske og industrielle område; opfordrer derfor Kommissionen til at indføre midler til spredning af de relevante oplysninger for at sikre, at disse erfaringer udnyttes bedst muligt til at fremme og skabe opmærksomhed om udviklingspotentialet for sådanne aktiviteter i samfund med mindre dynamiske økonomier; |
56. |
opfordrer Kommissionen til, når den foretager konsekvensvurderinger med hensyn til lande, med hvilke der forhandles en vidtgående og bred frihandelsaftale, at tage hensyn til de potentielle sociale virkninger af denne aftale og dens potentielle virkninger for menneskerettigheder, særlig kvinders rettigheder, herunder i den uformelle sektor; |
57. |
opfordrer Kommissionen til at støtte foranstaltninger med henblik på at sikre, at der straks tages behørigt hensyn til kvinders særlige behov i krise- og konfliktsituationer, herunder i situationer, hvor de udsættes for kønsbestemt vold; |
58. |
opfordrer Kommissionens næstformand/EU’s højtstående repræsentant og Kommissionen til at sikre et miljø, der giver civilsamfundet mulighed for at fungere frit og deltage i demokratiske ændringer, når de fører politisk dialog og politiske dialogmøder med nordafrikanske lande; |
59. |
opfordrer Kommissionen til at øge det personale, der beskæftiger sig med ligestillingsspørgsmål i EU's delegationer for den pågældende region, og til at sikre, at kvinder og ngo’er inddrages i høringsprocessen omkring programplanlægningen; |
60. |
glæder sig over, at UN Women har oprettet kontorer i Nordafrika, og opfordrer EU-delegationerne i de pågældende lande til at arbejde mere sammen med disse FN-kontorer om at udtænke foranstaltninger til at sikre ligestilling mellem kønnene og fremme kvinders rettigheder efter Det Arabiske Forår; |
61. |
opfordrer Kommissionen til at fremme oprettelse og finansiering af rådgivningscentre og »kvindehuse«, hvor kvinder kan få rådgivning i alle spørgsmål, lige fra politiske rettigheder til juridisk rådgivning, i sundhedsspørgsmål og med hensyn til beskyttelse imod vold i hjemmet, eftersom en helhedsorienteret tilgang gavner kvinderne, men også er mere diskret, hvis der er tale om vold; |
62. |
opfordrer de nationale myndigheder i Nordafrika til at tilrettelægge oplysningskampagner om vold i hjemmet kombineret med udvikling af tilflugtssteder for kvinder, der er blevet eller på nuværende tidspunkt bliver udsat for vold i hjemmet; |
63. |
opfordrer myndighederne i de nordafrikanske lande til at sikre passende medicinsk og psykologisk støtte, gratis juridisk rådgivning og adgang til domstolene og til klageordninger for kvindelige ofre for og vidner til vold; |
64. |
minder om, at der også bør ydes støtte til civilsamfundet, ngo’er og kvindeorganisationer gennem Middelhavsunionens mekanismer; opfordrer Kommissionen til at fremme samarbejdet mellem kvindeorganisationer i EU og tilsvarende organisationer i Nordafrika; |
65. |
opfordrer Kommissionen til at understøtte bestræbelserne i de nordafrikanske lande med henblik på at opbygge et gennemgribende og holdbart demokrati baseret på respekt for menneskerettighederne, de grundlæggende frihedsrettigheder, kvinders rettigheder, principperne om ligestilling mellem mænd og kvinder, ikke-diskrimination og retsstatsprincippet; understreger nødvendigheden af at understøtte udviklingen af aktivt borgerskab i regionen gennem teknisk og finansiel støtte til civilsamfundet for at hjælpe med at skabe en demokratisk politisk kultur; |
66. |
opfordrer Kommissionen til at sikre fuld gennemsigtighed i handelsforhandlingerne, herunder omkring al baggrundsinformation, på hvis basis der foreslås handelsaftaler; understreger, at kvindegrupper og civilsamfundsorganisationer aktivt bør inddrages igennem hele processen; |
67. |
opfordrer Middelhavsunionens Parlamentariske Forsamling til hvert år i marts at afholde et møde specielt om kvinders situation i regionen; |
68. |
opfordrer Kommissionen til at fremme styrkelsen af Istanbul-Marrakesh-processen og understøtte programmer, der fremmer dialogen mellem civilsamfund og regeringer i Euro-Middelhavsregionen; |
69. |
mener, at den nyoprettede europæiske demokratifond (EED) bør være særlig opmærksom på kvinders inddragelse i de demokratiske reformprocesser i Nordafrika ved at støtte kvindeorganisationer og projekter på ligestillingsfølsomme områder, såsom fremme af interkulturel og tværreligiøs dialog, bekæmpelse af vold, jobskabelse, fremme af kulturel og politisk deltagelse, udvidelse af adgangen til retfærdighed, sundhedsservice og uddannelse for kvinder og piger samt forebyggelse eller bekæmpelse af eksisterende diskrimination imod kvinder og krænkelse af kvinders rettigheder; |
70. |
opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne, især EU’s koordinator for bekæmpelse af menneskehandel, til at være opmærksomme på og gøre fælles front i forbindelse med koordination af EU's eksterne politiske aktiviteter inden for rammerne af EU’s strategi for bekæmpelse af menneskehandel 2012-2016; mener, at nordafrikanske nationale myndigheder, når og hvor det er muligt, bør tilskyndes til at gå sammen med andre stater i regionen om at bekæmpe menneskehandel; |
71. |
opfordrer Kommissionen til at støtte kvinders projekter og styrke kvinders netværker på universiteter, i medier, kulturelle organisationer, filmindustrien og andre kreative sektorer og insisterer på vigtigheden af at øge de kulturelle forbindelser mellem begge Middelhavets kyster, herunder gennem de sociale medier, gennem digitale platforme og satellittransmission; |
72. |
opfordrer medlemsstaternes regeringer og myndigheder til at sætte kvinders rettigheder i centrum for deres bilaterale diplomatiske forbindelser og handelsforbindelser med de nordafrikanske lande; |
73. |
opfordrer Kommissionen til at styrke udvekslingsprogrammer inden for højere uddannelse såsom Erasmus Mundus og til at fremme unge kvinders deltagelse; opfordrer også til udvikling af interregionalt samarbejde (det være sig ved twinning eller gennem peer-to-peer-udveksling mellem regioner fra det nordlige og det sydlige Middelhavsområde); |
74. |
bifalder mobilitetspartnerskaber, for så vidt som de fremmer udveksling og hjælper med til at tackle migrationen på en menneskelig og værdig måde; |
o
o o
75. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes regeringer. |
(1) Resolution 1873 (2012), vedtaget af Den Parlamentariske Forsamling den 24. april 2012 (13. samling).
(2) EUT C 188 E af 28.6.2012, s. 26.
(3) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 158.
(4) EUT C 296 E af 2.10.2012, s. 114.
(5) EUT C 296 E af 2.10.2012, s. 126.
(6) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0069.
(7) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0113.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/36 |
P7_TA(2013)0076
Finansiering af EU-samarbejdet med staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og de oversøiske lande og territorier for perioden 2014-2020
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for finansiering af EU-samarbejdet med staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og de oversøiske lande og territorier for perioden 2014-2020 (den 11. europæiske udviklingsfond) (2012/2222(INI))
(2016/C 036/05)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Cotonouaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-staterne) og EU og dets medlemsstater, der blev undertegnet den 23. juni 2000 (1), |
— |
der henviser til afsnit IV i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) og OLT-associeringsafgørelsen af 27. november 2001 (2), der associerer EU (tidligere EF) med en række oversøiske lande og territorier (OLT), |
— |
der henviser til forslaget til Rådets afgørelse om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union (»associeringsafgørelse«) (COM(2012)0362), som blev vedtaget af Kommissionen den 16. juli 2012, og som der i øjeblikket føres forhandlinger om i Rådet, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 7. december 2011 med titlen »Fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for finansiering af EU-samarbejdet med staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og de oversøiske lande og territorier for perioden 2014-2020 (den 11. europæiske udviklingsfond)« (COM(2011)0837), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring« (COM(2011)0637), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. juni 2001 med titlen »Handlingsprogram for generel hensyntagen til kønsaspektet i Fællesskabets udviklingssamarbejde« (COM(2001)0295), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 12. september 2012 med titlen »Demokratiets rødder og bæredygtig udvikling: EU's engagement i civilsamfundet på området eksterne forbindelser« (COM(2012)0492), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen »Et budget for Europa 2020« (COM(2011)0500), |
— |
der henviser til den europæiske konsensus om udvikling af 20. december 2005 samt den europæiske køreplan vedrørende udvikling og de retningslinjer, der følger heraf, |
— |
der henviser til den europæiske konsensus om humanitær bistand af 18. december 2007, |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 29. juni 2012 og 15. oktober 2012, |
— |
der henviser til artikel 32 i De Forenede Nationers konvention om handicappedes rettigheder, der blev ratificeret af EU den 23. december 2010, |
— |
der henviser til beslutningen om inklusion af handicappede i udviklingslandene fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU (AVS-EU/100.954/11), |
— |
der henviser til EU's handlingsplan for ligestilling og styrkelse af kvinders position i udviklingssamarbejdet (2010-2015), |
— |
der henviser til EU's retningslinjer vedrørende vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelser fra Budgetudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A7-0049/2013), |
A. |
der henviser til, at den interne aftale om oprettelse af den 10. EUF udløber den 31. december 2013, og til, at Kommissionen i sin meddelelse (COM(2011)0837) har inkluderet et udkast til en intern aftale, som skal afløse den eksisterende aftale fra 1. januar 2014; |
B. |
der henviser til, at udkastet til den interne aftale for perioden 2014-2020 i øjeblikket forhandles i Rådet, uden at Parlamentet er inddraget; der henviser til, at der imidlertid ikke er noget til hinder for, at Parlamentet udarbejder en initiativbetænkning om den 11. EUF på grundlag af den pågældende meddelelse fra Kommissionen, der indeholder udkastet til den interne aftale; |
C. |
der henviser til, at Kommissionen ikke forventer, at EUF opføres på budgettet i 2014, men fra 2021, hvilket er meget beklageligt; der henviser til, at EUF's opførelse på budgettet bør forberedes allerede nu med henblik på at undgå en nedskæring af bevillingerne til EU-AVS-partnerskabet og udviklingsbistanden generelt; |
D. |
der henviser til, at det er nødvendigt at tildele den 11. EUF et tilstrækkeligt rammebeløb for at sikre, at Unionen respekterer fastsættelsen af forpligtelser på internationalt niveau på udviklingsområdet og afsætter 0,7 % af sit BNP til udviklingsbistand og dermed bidrager til at gennemføre 2015-målene; |
E. |
der henviser til, at rapporterne om udviklingen i 2015-målene viser uensartede fremskridt, og at bl.a. 2015-målene vedrørende mødres og børns sundhed ikke bliver nået i 2015 i de fleste AVS-stater; |
F. |
der henviser til, at de finansieringsforslag for perioden 2014-2020, som i øjeblikket drøftes i Rådet, er foruroligende for den europæiske udviklingspolitiks fremtid, men også for den associering, der knytter OLT'erne til EU; |
G. |
der henviser til, at EU-støtte, på trods af at der stadig skal ske betydelige fremskridt, er mere og mere effektiv, og at Fællesskabets indsats for at fremme international solidaritet støttes af mere end tre fjerdedele af de europæiske borgere; |
H. |
der henviser til, at innovativ finansiering er nødvendig for at øge den officielle udviklingsbistand, således at der sikres bidrag fra de økonomiske aktører og en mere bæredygtig finansiering; |
I. |
der henviser til, at bidragsyderne bør ophøre med at gå ind for princippet om partnerlandenes ejerskab og samtidig fratage dem de nødvendige finansielle midler til at konsolidere deres institutioner og ydelser til befolkningen; |
J. |
der henviser til, at udviklingslandene hurtigst muligt må indføre et skattesystem, som er baseret på deres borgeres bidragsevne; |
K. |
der henviser til, at Kommissionen i sin meddelelse om dagsordenen for forandring ønsker at anvende princippet om differentiering i forbindelse med tildelingen af midler til den europæiske udviklingspolitik, som den 11. EUF er en del af, og indfører principperne om tematisk koncentration og anvendelsen af en kombination af tilskud og lån samt støtte til den private sektor; |
L. |
der henviser til, at den europæiske konsensus om udvikling og Cotonouaftalen anerkender den centrale rolle, som civilsamfundsorganisationerne og de lokale og regionale myndigheder spiller i forbindelse med bestræbelserne på at bekæmpe fattigdom og fremme god forvaltning; |
M. |
der henviser til, at den foreslåede associeringsafgørelse tager højde for de særlige udfordringer, som OLT'erne står over for, og som adskiller sig fra de udfordringer, som AVS-staterne står over for; der henviser til, at OLT'erne derfor ikke længere bør være omfattet af EUF, men af et finansielt ad hoc-instrument opført på EU's budget; |
N. |
der henviser til, at det i partnerskabsaftalen 2000/483/EF mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 bestemmes, at der systematisk skal tages hensyn til kvinders situation og ligestillingsspørgsmål på alle områder, både politisk, økonomisk og samfundsmæssigt; |
O. |
der henviser til, at EU's handlingsplan anerkender, hvor vigtig inddragelse af kvinderne og udsigt til ligestilling er for partnerlandenes udvikling og for virkeliggørelsen af 2015-udviklingsmålene, og til, at ligestilling udgør et centralt element i EU's indsats i henhold til dagsordenen for forandring; |
Målene for den 11. EUF
1. |
minder om, at hovedmålene for såvel den europæiske udviklingspolitik (jf. artikel 208 i TEUF) som for Cotonouaftalen og den europæiske konsensus om udvikling er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdom; insisterer derfor på, at mindst 90 % af de midler, der bevilges AVS-staterne inden for rammerne af den 11. EUF, bør opfylde kriterierne for den officielle udviklingsbistand som fastsat af OECD's Komité for Udviklingsbistand; |
2. |
mener, at det for at nå denne målsætning er nødvendigt at fordoble indsatsen for at nå de mindst avancerede MDG-mål, særlig dem, der vedrører de grundlæggende sociale sektorer og kønsaspektet som fastsat i artikel 22, 25 og 31 i Cotonouaftalen; bekræfter på ny sin støtte til MDG-initiativet og -kontrakterne og anmoder Kommissionen og medlemsstaterne om efter aftale med AVS-staterne at allokere en andel på 20 % af den 11. EUF til leveringen af grundlæggende sociale ydelser, især til sundhed og grunduddannelse, for at sikre gennemførelsen af MDG 2, 3, 4, 5 og 6 samt andre forpligtelser på udviklingsområdet vedtaget på internationalt niveau; opfordrer i denne forbindelse til at anvende de kønsrelaterede resultatindikatorer, der er foreslået i handlingsprogrammet for generel hensyntagen til kønsaspektet i Fællesskabets udviklingssamarbejde, på den 11. EUF og programmeringen af den med henblik på at sikre, at ad hoc-tiltagene og fremme af kønsaspektet medtages i alle programmer på en passende og kontinuerlig måde; |
3. |
opfordrer indtrængende Kommissionen og partnerlandene til at prioritere en støtte, der skal styrke sundhedssystemerne, for at sikre adgang til grundlæggende pleje med hensyn til mødres og børns sundhed og reproduktiv sundhed og særlig lægge vægt på de fattigste befolkningsgrupper og bekæmpelsen af hiv/aids, idet der mindes om, at dette er nogle af de 2015-mål, hvor fremskridtene har været skuffende i mange AVS-stater; |
4. |
mener, at det for at opfylde ovennævnte mål er vigtigt at inddrage de mest udsatte befolkningsgrupper, herunder — men ikke begrænset til — kvinder, børn og handicappede i alle projekter, der sigter mod fattigdomsudryddelse, både i programmeringen, gennemførelsen og evalueringen; |
5. |
glæder sig over Kommissionens intention om at handle mere strategisk og samordnet med hensyn til social sikring i udviklingslandene og anmoder om, at der i samarbejde med AVS-staterne udvikles integrerede socialsikringspolitikker, som også fremmer grundlæggende mekanismer såsom indførelsen af minimumssatser for social sikring under den 11. EUF; |
Fremme af OLT'ernes økonomiske og sociale udvikling
6. |
minder om, at EUF ikke blot finansierer AVS/EU-partnerskabet, men også associeringen OLT/EU, som navnlig består af 26 OLT'er; |
7. |
glæder sig over, at den foreslåede associeringsafgørelse anerkender nødvendigheden af at iværksætte et nyt bæredygtigt partnerskab med OLT'erne på grundlag af fire nye målsætninger:
|
8. |
beklager, at der ikke findes et finansielt instrument specielt til OLT'erne, som kan integreres i EU-budgettet for at muliggøre en demokratisk og gennemsigtig kontrol med de midler, som tildeles på den måde; |
9. |
opfordrer til et bedre samarbejde mellem regionerne i den yderste periferi, AVS-staterne og tredjelande, der grænser op til OLT'erne, og til en kombineret brug af de forskellige finansielle instrumenter, der finder anvendelse på disse regioner, stater og lande, samt til at sikre, at regionerne i den yderste periferi og OLT'erne får bedre adgang til plenarmøderne i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU som observatører, såfremt forsamlingens forretningsorden tillader det; |
Budgettering og finansiel tildeling
10. |
opfordrer igen til, at Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) opføres på budgettet i den næste programmeringsperiode og automatisk fra 2021 med fuldstændig overførsel til udgiftsområde 4 i FFR (»EU som global partner«), da dette vil bidrage til mere effektiv fremme af Unionens prioriteringer og tematiske bistand og forbedre den demokratiske kontrol, synlighed, forudsigelighed og sammenhæng i forbindelse med EU's foranstaltninger som verdens største donor af udviklingsbistand; |
11. |
anmoder Kommissionen om at forberede opførelsen af EUF på budgettet på de bedst mulige vilkår, idet den regelmæssigt underretter Parlamentet og samarbejder nært med AVS-staterne med henblik på at sikre, at de fremover inddrages i gennemførelsen af EUF; |
12. |
glæder sig over, at medlemsstaternes bidragsnøgler for den 11. EUF nærmer sig bidragsnøglerne for EU's budget og glæder sig over tilpasningen af den 11. EUF's programmeringsperiode til gennemførelsesperioden for EU's flerårige finansielle ramme; |
13. |
støtter Kommissionens forslag om at tildele et samlet beløb på 30 319 000 000 EUR (2011-priser) til den 11. EUF, og opfordrer til, at de beløb, der er sat til side til den 11. EUF og til de andre samarbejdsinstrumenter, herunder instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI), anvendes til at sikre, at Unionens officielle udviklingsbistand bevares på sit aktuelle niveau eller øges, med henblik på at hjælpe medlemsstaterne med at nå deres fælles mål om at afsætte 0,7 % af deres BNP til officiel udviklingsbistand (ODA); |
14. |
understreger, at det i betragtning af visse AVS-staters store sårbarhed over for risikoen for katastrofer er nødvendigt at investere meget i begrænsning af katastroferisikoen i de udviklingsprogrammer, der finansieres af EUF; understreger, at denne investering er vigtig for at begrænse de behov, som opstår som følge af en nødsituation, og øge AVS-staternes modstandsdygtighed; |
15. |
beklager inderligt den aftale, som blev indgået mellem medlemsstaterne den 8. februar 2013, og som fastsætter en nedskæring på 11 % i budgettet for den 11. EUF foreslået af Kommissionen i juli 2012; understreger den dybe modsætning mellem de gentagne tilsagn fra Rådet om senest i 2015 at nå de mål, der er fastsat for udviklingsbistand, og de alvorlige nedskæringer, som er blevet foretaget i forbindelse med bevillingerne til international udvikling både i de nationale budgetter som i Unionens budget; |
16. |
mener, at Unionen og dens medlemsstater, som er de største leverandører af officiel udviklingsbistand, ved at foretage sådanne budgetmæssige nedskæringer bærer en stor del af ansvaret, hvis målet om at halvere den globale fattigdom ikke nås i 2015; |
17. |
understreger betydningen af at have et EU-budget, der står mål med de udfordringer, EU kommer til at stå overfor, særlig i krisetider, fordi det giver mulighed for at finansiere det, der ikke kan varetages på nationalt plan, særlig hvad angår udviklingsfinansiering; opfordrer i denne forbindelse, og for at EU-budgettet ikke mere kun skal handle om niveauet for betalingsbevillinger, kraftigt til, at der skabes egne indtægter, f.eks. en beskatning af finansielle transaktioner; |
18. |
ønsker, uanset hvilke bidragsnøgler og endelige beløb Rådet fastsætter for den 11. EUF, at den andel af EUF-budgettet, der afsættes til OLT'erne, er identisk med den af Kommissionen foreslåede andel; |
19. |
ønsker, at størrelsen af de midler, der afsættes til programmet inden for AVS og de regionale programmer i den 11. EUF, er den samme som i den 10. EUF, samtidig med at der fastsættes en ikketildelt og fleksibel finansieringsramme og sikres størst mulig komplementaritet med det fremtidige panafrikanske program, der er planlagt inden for rammerne af det fremtidige instrument til finansiering af udviklingssamarbejdet (DCI), da denne ramme delvist vil blive anvendt til finansiering af den nye bufferordning for eksterne påvirkninger med en international dimension (navnlig en finansiel krise, fødevarekrise eller humanitær krise), der kunne ramme en AVS-stat, samt humanitær nødhjælp; understreger betydningen af disse programmer, som bidrager til at styrke AVS-staternes beredskabskapacitet i forbindelse med påvirkninger, deres modstandsdygtighed og samordningen af nødforanstaltninger, rehabilitering og udvikling; |
20. |
mener, at ca. 5 % af bevillingerne under den 11. EUF bør anvendes til at dække Kommissionens støtteomkostninger med henblik på at sikre, at instrumentet forvaltes effektivt; |
Reform af den europæiske udviklingspolitik og den 11. EUF
21. |
understreger, at Cotonouaftalen fortsat bør være den vigtigste referenceramme for den 11. EUF; |
22. |
mener, at anvendelsen af princippet om differentiering i adgangen til midlerne fra den 11. EUF kun vil være effektiv, hvis princippet ledsages af et sårbarhedsindeks, som supplerer BNP- kriteriet og omfatter et nationalt indeks til måling af fattigdom og ulighed, og som tager hensyn til den særlige situation for de små udviklingssøstater, i henhold til artikel 2, sidste led, i Cotonouaftalen; minder om, at en løbende tæt politisk dialog er af afgørende betydning for vore AVS-partneres accept af princippet; |
23. |
anerkender ikke desto mindre, at anvendelsen af princippet om differentiering er et afgørende politisk redskab, som kan anvendes til at tilskynde mellemindkomstlandene eller de højere indkomstlande inden for AVS til at etablere en velfærdsstat og udarbejde nationale politikker for omfordeling af rigdomme og bekæmpelse af fattigdom og ulighed; |
24. |
understreger dog vigtigheden af at bevare alle de nationale budgetter på deres nuværende niveau under den 11. EUF, eftersom den europæiske udviklingsbistand stadig kan have en afgørende indvirkning på visse mellemindkomstlande og højere indkomstlande inden for AVS, med henblik på at støtte reformer, der har til formål at mindske ulighed; |
25. |
mener, at differentieringen ligeledes bør tage hensyn til den særlige situation for de skrøbelige stater ud fra princippet om, at konsekvenserne for befolkningerne i en stat i opløsning er meget negative og ophæver de fremskridt, der er opnået på udviklingsområdet; understreger, at genetableringen af retsstatsprincippet i en stat i opløsning er meget mere besværlig og langvarig end en styrket støtte til stater, der er identificeret som skrøbelige, og insisterer på, at der tages særlig hensyn til Sahelområdet og Afrikas Horn i forbindelse med programmeringen af den 11. EUF; |
26. |
konstaterer, at programmet for forandring indeholder nye forslag, navnlig en kombination af tilskud og lån samt støtte til den private sektor; bekræfter, at anvendelsen af disse mekanismer først og fremmest bør sigte mod at hjælpe borgerne i udviklingslandene ud af fattigdom og deres afhængighed af bistand og medvirke til at styrke den private sektor i AVS-staterne, idet man i modsat fald favoriserer en uligevægtig udvikling og vækst; opfordrer Kommissionen til at informere Europa-Parlamentet om resultaterne af den undersøgelse, den for nylig har bestilt om den private sektors deltagelse i udviklingen og udvidelsen af Unionens aktiviteter i forbindelse med en kombination af tilskud og lån; |
27. |
anerkender, at de nye finansieringsbestemmelser som f.eks. en kombination af tilskud og lån indebærer visse fordele i en situation med stadig mere knappe offentlige midler; opfordrer imidlertid Kommissionen og EIB til at gennemføre tilbundsgående og uafhængige konsekvensanalyser for at måle disse nye finansieringsbestemmelsers indvirkning på nedbringelse af fattigdom, miljøet osv.; glæder sig i denne forbindelse over den nylige indførelse af »Results Measurement Framework« (REM), som er et indeks, EIB kan bruge til at måle indvirkningen på udviklingen af alle dens indsatser uden for EU; opfordrer Kommissionen til at offentliggøre retningslinjer og præcise kriterier, der tydeliggør principperne for udvælgelsen af projekter inden for rammerne af iværksættelsen af denne nye type værktøjer; opfordrer endelig til at styrke synergierne og komplementariteten mellem de aktiviteter, der gennemføres af Kommissionen, EIB og andre europæiske bilaterale finansielle institutioner såsom udviklingsbankerne; |
28. |
anerkender endvidere betydningen af at støtte den private sektor, især mikrovirksomheder og SMV'er, i AVS-landene med henblik på at bidrage til at skabe velstand og oprette gunstige miljøer for virksomhederne for at muliggøre en mere inklusiv og bæredygtig vækst, der har indvirkning på nedbringelsen af fattigdom; |
29. |
noterer sig oprettelsen af en EU-platform for eksternt samarbejde og udvikling, hvor Parlamentet er observatør, og som har til formål at udarbejde retningslinjer til de eksisterende blandede mekanismer med en kombination af tilskud og lån; er af den opfattelse, at hverken civilsamfundet eller EIB inddrages tilstrækkeligt i denne nye struktur; opfordrer derfor Kommissionen til at inddrage civilsamfundet direkte i platformens arbejde og til at anerkende den unikke rolle, som EIB — som EU's finansielle institution — spiller i forvaltningen af platformen; |
30. |
bemærker den tematiske koncentration foreslået af Kommissionen i dens program for forandring; understreger, at den tematiske koncentration ikke må tilsløre visse landes specifikke behov; minder om, at demokratisk ejerskab er et af de grundlæggende principper for at sikre effektiv bistand og understreger, at beslutninger om, hvilke sektorer der skal fokuseres på under nationale vejledende programmer, derfor bør tages på et fleksibelt grundlag og ved hjælp af dialog med alle aktører på udviklingsområdet, herunder repræsentanter for civilsamfundet og de lokale myndigheder; |
31. |
opfordrer til ufortøvet at gennemføre beslutningen om inklusion af handicappede i udviklingslandene fra Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, særlig artikel 19, 20, 21 og 22, for at sikre en 11. EUF, som er inklusiv og tilgængelig for alle; |
32. |
glæder sig over, at FN's initiativ »bæredygtig energi til alle« modtager tilskud fra EU på omkring 500 mio. EUR inden for rammerne af den 10. EUF, og anmoder om, at denne indsats fortsætter under den 11. EUF; |
33. |
glæder sig over, at landbruget, særlig støtten til familiebrug, indgår i de tematiske prioriteter for den fremtidige europæiske udviklingspolitik; minder om, at den forpligtelse, som AVS-staterne påtog sig i henhold til Maputo-erklæringen, om at afsætte 10 % af de nationale budgetindtægter til landbruget og udviklingen af landdistrikterne, kun i ringe omfang er blevet opfyldt; |
34. |
understreger, at den tematiske koncentration ikke må bringe den generelle budgetstøtte i fare, da den giver mulighed for at styrke en god forvaltning af støttemodtagernes offentlige finanser; ønsker, at dette værktøj bevarer en vigtig plads i den 11. EUF og samtidig styrker den dialog om menneskerettigheder, der føres mellem Kommissionen og AVS-staterne; |
Demokratisk kontrol
35. |
noterer sig Kommissionens frivillige forpligtelse til at informere Europa-Parlamentet om strategidokumenterne for den 11. EUF, men beklager, at Europa-Parlamentet ikke har konkrete beføjelser, for så vidt angår de foranstaltninger, Kommissionen således har truffet; minder imidlertid om, at Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU ligeledes kan spille en central rolle i den demokratiske kontrol af alle strategidokumenterne for EUF i henhold til artikel 17 i Cotonou-aftalen, særlig stk. 2, tredje led; |
36. |
minder om, at det er vigtigt at respektere princippet om »demokratisk ejerskab«, således som det er defineret i programmet om bistandseffektivitet; anmoder med henblik herpå Kommissionen om fortsat at støtte en styrkelse af de nationale parlamenters og AVS-staternes revisionsretters kapacitet og at informere civilsamfundet, og opfordrer AVS-staterne til mere aktivt at tilknytte deres nationale parlamenter, således at udbetalingen af midler fastsat i landestrategidokumenterne underlægges efterfølgende parlamentarisk kontrol; bifalder i denne forbindelse det uvurderlige arbejde, som Kontoret for Fremme af Parlamentarisk Demokrati har udført; anbefaler ligeledes, for at disse dokumenter skal give en komplet diagnostik af udviklingsbehovene på nationalt plan, at alle ministerierne deltager i drøftelserne mellem den nationale anvisningsberettigede og den berørte EU-delegation; |
37. |
mener, at gennemsigtighed og ansvarlighed er af afgørende betydning i forbindelse med tildelingen af EUF-midler og overvågningen af de finansierede projekter, herunder af den direkte støtte til nationale budgetter; |
38. |
understreger civilsamfundsorganisationernes og de lokale og regionale myndigheders uundværlige bidrag til ydelsen af grundlæggende tjenesteydelser, den demokratiske kontrol, støtten til marginaliserede grupper og til fremme af lighed mellem mænd og kvinder og opfordrer Kommissionen og AVS-staterne til at rådføre sig og samarbejde tæt med civilsamfundsorganisationerne og de lokale og regionale myndigheder om programmeringen, gennemførelsen og evalueringen af den 11. EUF i henhold til artikel 2, 6 og 70 i Cotonou-aftalen; anmoder Kommissionen om i de planlagte situationsrapporter til opfølgning på den 11. EUF at inkludere en del, der beskriver status for de høringer af civilsamfundsorganisationerne og de lokale og regionale myndigheder, som EU-delegationerne gennemfører på nationalt niveau; |
Udviklingseffektivitet
39. |
bekræfter på ny fordelene ved den fælles programmering af støtten mellem Unionen og dens medlemsstater, som kan øge EU's udviklingspolitiks synlighed, gennemslagskraft og effektivitet og samtidig undgå dobbeltarbejde og spild; understreger dog behovet for at uddybe og præcisere reglerne i rammen for fælles flerårig programmering; minder om den centrale rolle, som EU-delegationerne spiller, og som bør tilføre yderligere gennemsigtighed til denne proces, navnlig ved at inddrage ikke blot statsforvaltningerne, men også civilsamfundet i de berørte modtagerlande; |
40. |
anmoder Kommissionen om omhyggeligt at overholde artikel 19 C, stk. 1, i bilag IV til Cotonou-aftalen, som gør overholdelsen af sociale og miljømæssige standarder til en betingelse for at opnå offentlige kontrakter finansieret under den 11. EUF i AVS-staterne, for at fremme principperne om bæredygtig udvikling og virksomhedernes sociale ansvar; |
41. |
understreger, at bekæmpelsen af fattigdom og indsatsen for en effektiv udvikling især afhænger af kapaciteten til at mobilisere indtægterne på nationalt plan, hvilket indebærer, at gennemførelsen af effektive og rimelige ordninger for skatteopkrævning skal prioriteres af AVS-EU-partnerskabet, og det skal fokusere på at løse problemet med skatteflugt og ulovlige kapitalstrømme; |
42. |
glæder sig over Kommissionens meddelelse om »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande«; understreger betydningen af artikel 96 i Cotonouaftalen, som giver mulighed for at ophæve adgangen til bistand, hvis en stat tilsidesætter principperne i aftalen; |
43. |
minder om, at budgetstøtten har virkelig mange fordele, bl.a. ansvarliggørelse, en mere præcis evaluering af resultaterne, bedre sammenhæng mellem de gennemførte politikker, større forudsigelighed og en maksimal udnyttelse af midlerne til direkte gavn for befolkningerne; |
44. |
understreger betydningen af ikke blot at betragte kvinder som en udsat del af befolkningen, men også som aktive deltagere i udviklingspolitikken; understreger i den forbindelse, at kvinderne spiller af afgørende rolle i forbindelse med ernæring og levnedsmiddelsikkerhed, ikke mindst, fordi de er ansvarlige for 80 % af landbruget i Afrika, selv om det stadig næsten er umuligt for dem at eje den jord, som de dyrker; understreger endvidere, at kvinder beviseligt er kompetente til at løse problemer og konflikter, og opfordrer derfor Kommissionen og AVS-landene til at styrke kvindernes rolle i aktionsgrupper og arbejdsgrupper; |
45. |
opfordrer Kommissionen til at anvende de resultatindikatorer, der er indeholdt i EU's handlingsplan for ligestilling og styrkelse af kvindernes position i udviklingspolitikken; |
46. |
opfordrer Kommissionen til at forelægge Europa-Parlamentet en statusrapport om gennemførelsen af EU's handlingsplan for ligestilling og styrkelse af kvindernes position i udviklingssamarbejdet; |
o
o o
47. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil samt til medlemsstaternes og, i givet fald, til AVS-staternes og OLT'ernes regeringer og Parlamenter. |
(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Aftale revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4), og i Ouagadougou den 22. juni 2010 (EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3).
(2) EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1. Ændret ved afgørelse 2007/249/EF (EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/43 |
P7_TA(2013)0077
Bedre udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger
Europa-Parlamentets beslutning af 12. marts 2013 om bedre udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger: opbygning af tilliden gennem bedre viden og aktiv handling (2012/2104(INI))
(2016/C 036/06)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 11 TEU og artikel 5 i protokollen om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, |
— |
der henviser til artikel 191 og 192 TEUF, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs miljølovgivning (COM(2008)0773), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet med titlen »Miljøpolitisk årsberetning for 2008« (COM(2009)0304) og det vedlagte dokument hertil, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget med titlen »Bedre udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger: opbygning af tilliden gennem bedre viden og aktiv handling«(COM(2012)0095), |
— |
der henviser til den 29. årsberetning om kontrol med gennemførelsen af EU-retten (2011) (COM(2012)0714), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 20. april 2012 om evaluering af det sjette miljøhandlingsprogram og fastsættelse af prioriteringer for det syvende miljøhandlingsprogram — Et bedre miljø for et bedre liv (1), |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 20. december 2010 om forbedring af de miljøpolitiske instrumenter, |
— |
der henviser til rådsformandskabets konklusioner af 19. april 2012 om det syvende miljøhandlingsprogram, |
— |
der henviser til den interinstitutionelle aftale om bedre lovgivning (2), |
— |
der henviser til Regionsudvalgets perspektivudtalelse om »De lokale og regionale myndigheders rolle i den fremtidige miljøpolitik« (3), |
— |
der henviser til Regionsudvalgets udtalelse »På vej mod et syvende miljøhandlingsprogram: En bedre gennemførelse af EU's miljølovgivning« (4), |
— |
der henviser til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (COM(2003)0624) og den tekst, som Europa-Parlamentet vedtog ved førstebehandlingen (5), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og til udtalelse fra Udvalget for Andragender (A7-0028/2013), |
Generelle bemærkninger
A. |
der henviser til, at en stor del af EU-lovgivningen har form af direktiver, som fastsætter generelle regler og mål, men overlader valget af midlerne til opnåelsen af disse mål til medlemsstaterne og regionale og lokale myndigheder; |
B. |
der henviser til, at hovedansvaret for at sikre en effektiv gennemførelse og håndhævelse af EU's lovgivning ligger hos de nationale myndigheder og meget ofte på regionale og lokale niveauer; |
C. |
der henviser til, at ineffektiv gennemførelse ikke kun skader miljøet og menneskers sundhed, men også afstedkommer usikkerhed for erhvervslivet og medfører hindringer for det indre marked samt mere bureaukrati og dermed højere omkostninger; |
D. |
der henviser til, at undersøgelser har konkluderet, at en fuldstændig gennemførelse af EU's lovgivning i affaldssektoren alene ville kunne generere 400 000 job og spare 72 mia. EUR om året (6); |
E. |
der henviser til, at den utilfredsstillende grad af gennemførelse af miljølovgivningen afspejles i det store antal overtrædelser og klager på dette område; |
F. |
der henviser til, at manglen på præcise oplysninger og viden om situationen med hensyn til gennemførelse og på kvantitative data for adskillige miljøsektorer virker som en hindring for en korrekt gennemførelse af EU's miljølovgivning; |
G. |
der henviser til, at omkostningerne ved ikke at gennemføre EU's miljølovgivning ifølge Kommissionen i øjeblikket beløber sig til 50 mia. EUR om året i sundhedsomkostninger og direkte omkostninger til miljøet, hvortil kommer de negative virkninger for miljøets tilstand i EU; der henviser til, at disse årlige omkostninger fra 2020 og frem vil løbe op i 90 mia. om året (7); |
H. |
der henviser til, at problemerne med gennemførelsen af EU's miljølovgivning kan være modsatrettede, idet der dels kan være tale om forsinket eller utilstrækkelig gennemførelse, dels om overimplementering (overregulering), og at begge aspekter er i strid med de oprindelige politiske ideer bag EU's miljølovgivning; |
I. |
der henviser til, at der er betydelige forskelle i gennemførelsen både mellem og internt i medlemsstaterne, hvilket har en negativ indvirkning på miljøet, hvorfor der er behov for en mere systematisk og holistisk tilgang for at bygge bro over denne implementeringskløft; |
J. |
der henviser til, at miljøet i 2011 var det område, hvor der blev fastslået flest overtrædelser i EU (299) svarende til 17 % af samtlige overtrædelser, og at der blev indledt 114 nye traktatbrudsprocedurer inden for dette område i 2011 (8); |
K. |
der henviser til, at fuld overensstemmelse med EU's miljølovgivning er en traktatfæstet forpligtelse og et kriterium for brugen af EU-midler i medlemsstaterne; der henviser til, at medlemsstaterne derfor bør gennemføre miljølovgivningen rettidigt og omkostningseffektivt for at forbedre miljøets tilstand i EU; |
L. |
der henviser til, at det sjette miljøhandlingsplan blev hæmmet af omfattende problemer med gennemførelsen inden for veletablerede politiske områder som luftforureningskontrol, affaldsforvaltning, vand og spildevandsbehandling og naturbevaring; |
Gennemførelse som fælles opgave og mulighed
1. |
bifalder Kommissionen meddelelse »Bedre udnyttelse af EU's miljøforanstaltninger: opbygning af tilliden gennem bedre viden og aktiv handling«(COM(2012)0095); |
2. |
opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at træffe alle foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte miljøet, og tilskynde til bæredygtig udvikling under samtidig hensyntagen til behovet for en sund og konkurrencedygtig økonomi; understreger, at lokalsamfundene skal have en stærk indflydelse på valget af den bedste balance mellem menneskers og miljøets behov; |
3. |
mener, at de regionale og lokale myndigheder, når der udformes EU-miljøpolitikker, kan styrke samarbejdet og sikre en bedre gennemførelse af lovgivningen; |
4. |
mener, at den administrative byrde ikke altid skyldes overdreven eller utilstrækkelig gennemførelse; bemærker, at administrative omkostninger er uundgåelige, men at de bør holdes så lave som muligt på grund af deres negative indvirkninger på borgerne og erhvervslivet; |
5. |
bemærker, at en stor del af de unødvendige administrative omkostninger i forbindelse med miljølovgivning skyldes utilstrækkelig eller ineffektiv offentlig og privat forvaltningspraksis i forskellige medlemsstater og hos deres regionale eller lokale myndigheder; |
6. |
understreger, at kun en rettidig og korrekt gennemførelse (omsætning) af EU-lovgivning i medlemsstaterne og hos regionale og lokale myndigheder kan sikre, at de ønskede målsætninger for den omtalte EU-politik nås; |
7. |
understreger, at ensartede spilleregler, et fælles marked og en harmoniseret tilgang er centrale elementer i EU's lovgivning; |
8. |
mener, at en effektiv gennemførelse kan gavne erhvervslivet, f.eks. ved at mindske de administrative byrder, skabe sikkerhed for investeringer og dermed føre til flere job; |
9. |
beklager, at borgerne først bliver bekendt med EU-lovgivning, efter at den er trådt i kraft; mener, at der er behov for informationsudveksling på et tidligere stadium mellem lovgiverne og borgerne for at opnå en højere grad af accept og forståelse for, hvad der er målsætningen med EU-lovgivning; |
10. |
påpeger, at Kommissionen som traktaternes vogter bør gribe ind tidligere for at bane vej for en bedre og mere rettidig gennemførelse; anmoder Kommissionen om at undersøge, hvad der bør gøres for at sikre en korrekt omsætning, gennemførelse og håndhævelse af miljølovgivning; |
11. |
bemærker, at den nuværende fragmenterede situation med hensyn til gennemførelsen i medlemsstaterne undergraver de ensartede spilleregler for erhvervslivet og øger usikkerheden med hensyn til, hvad de præcise krav er, og dermed hæmmer investeringer på miljøområder, som ellers kan generere nye job; |
12. |
understreger, at de europæiske institutioners ansvar for EU-lovgivningen ikke slutter ved Parlamentets og Rådets vedtagelse, og at Europa-Parlamentet er villigt til at bistå medlemsstater med at opnå en mere effektiv gennemførelse; |
13. |
opfordrer Kommissionen, medlemsstaterne og de berørte regioner til at forbedre informationsformidlingen og gennemsigtigheden gennem en mere aktiv og hyppig indbyrdes udveksling; |
Løsninger, der kan sikre en mere effektiv gennemførelse
14. |
mener, at en fuldstændig gennemførelse og håndhævelse på alle niveauer er afgørende, og hvor det er relevant kan kræve yderligere styrkelse; understreger derfor behovet for en klar, konsekvent og ikke-overlappende miljølovgivning; understreger behovet for samordning, komplementaritet og afhjælpning af lovgivningsmæssige tomrum mellem de forskellige lovgivningsinstrumenter, der regulerer EU's miljøret; |
15. |
mener, at miljølovgivningen kan gennemføres mest effektivt gennem udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne og regionale og mellem regionale og lokale myndigheder med ansvar for gennemførelsen af EU-lovgivning samt gennem et større samarbejde med de europæiske institutioner; |
16. |
beklager manglen på data om overholdelses- og håndhævelsesbestræbelser, der er gennemført på nationalt, regionalt og lokalt plan, og anmoder derfor Kommissionen om at forbedre denne situation med hjælp fra sine netværk og organer, f.eks. Det Europæiske Miljøagentur; |
17. |
bemærker vigtigheden af at styrke og overvåge de relevante indikatorer for gennemførelse af miljølovgivning og tilskynder til oprettelse af et brugervenligt websted, hvor der er adgang til de nyeste målinger, og hvor det vil være muligt at foretage uformelle sammenligninger mellem medlemsstaterne; |
18. |
mener, at Kommissionen selv har en central rolle at spille med henblik på at opnå en bedre gennemførelse, og beklager, at disse bestræbelser i øjeblikket i stigende grad henvises til andre organer, som ofte ikke har Kommissionens kompetencer og menneskelige og finansielle ressourcer; |
19. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at hjælpe med at forbedre viden og færdigheder hos de personer, der er beskæftiget med gennemførelsen af miljølovgivning på nationalt, regionalt og lokalt plan, for at sikre bedre resultater af denne lovgivning; mener desuden, at gennemførelsen vil kunne forbedres, hvis der indledes en dialog med de relevante aktører; |
20. |
opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for at indgå partnerskabsaftaler om gennemførelse mellem Kommissionen og individuelle medlemsstater eller mellem medlemsstater indbyrdes for at fremme en bedre gennemførelse samt indkredse og løse gennemførelsesproblemer; |
21. |
opfordrer Kommissionen til at undersøge, om større inddragelse af lokale myndigheder under hele forløbet med udformningen af miljøpolitik ville kunne være nyttigt for forbedringen af lovgivningens gennemførelse generelt, f.eks. ved at der oprettes team, der skal forestå omsætningen af miljølovgivning på regionalt og lokalt plan; |
22. |
anbefaler, at der udvikles et systematisk og lettilgængeligt online-informationsværktøj om gennemførelse; opfordrer alle aktører, men især erhvervslivet og borgerne, til at forsyne gennemførelsesorganerne med feedback om problemer med gennemførelse; mener, at adgangen til pålidelige, sammenlignelige og let tilgængelige oplysninger om miljøets tilstand er afgørende for at kunne spore situationen med hensyn til gennemførelse på en effektiv måde; |
23. |
opfordrer Kommissionen til at genoverveje anmodninger om oprettelse af en database for bedste praksis, som vil kunne bidrage til, at bedste praksis udbredes til alle medlemsstater og blandt regionale og lokale myndigheder; opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan informations- og kommunikationsteknologi kan udnyttes til at give så meget nyttig online-information som muligt om, hvordan EU's miljølovgivning bør gennemføres; |
24. |
understreger vigtigheden af, af overvågningen af anvendelsen af miljølovgivningen strammes op; opfordrer derfor til, at de nuværende kapaciteter styrkes, og til, at der sikres samhørighed blandt de forskellige organer, der er ansvarlige for overvågning i medlemsstaterne, på basis af EU-retningslinjer; |
25. |
understreger, at EU-lovgivning bør kunne bekæmpe årsagerne til miljøskader ved at fastsætte regler for det juridiske ansvar for miljøskader samt for virksomhedernes sociale ansvar; mener i denne forbindelse, at det er afgørende at gennemføre alle initiativer, der har til formål at fremme og udbrede social ansvarlighed i virksomhederne i miljøspørgsmål, hvilket stiller krav til virksomhederne om at være modtagelige for den bæredygtige udviklingsstrategi; |
26. |
erindrer om, at der er mange fordele ved en korrekt gennemførelse af EU's miljølovgivning: tre eksempler på disse fordele er ensartede spilleregler for de økonomiske aktører i det indre marked, tilvejebringelse af stimulus for innovation og pionerfordele for EU-virksomheder; |
27. |
understreger, at et højt miljøbeskyttelsesniveau er et af Den Europæiske Unions grundlæggende mål og indebærer direkte fordele for borgerne såsom bedre levevilkår gennem forbedret luftkvalitet, mindre støj og færre sundhedsproblemer; |
28. |
understreger, at EU har opstillet en ambitiøs dagsorden for sig selv om at bevæge sig hen mod en økonomi, der er robust, ressourceeffektiv og kulstoffattig i 2050, og at det er nødvendigt med opbakning på alle niveauer for at nå dette mål; erindrer, at en fælles indsats er afgørende for at kunne sikre, at EU's økonomi vokser på en måde, som respekterer ressourcebegrænsninger og planetariske grænser; |
29. |
beklager, at behandlingen af forslaget til direktiv om adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (9) ikke er nået længere end til førstebehandlingen; opfordrer derfor medlovgiverne til at tage deres holdninger op til revision, så man kan komme ud af dødvandet; |
30. |
anbefaler derfor vidensdeling mellem medlemsstaternes retssystemer om behandlingen af overtrædelser af eller manglende overholdelse af EU's miljølovgivning; |
31. |
mener, at overvågning af gennemførelsesaktiviteterne har stor betydning, og understreger derfor værdien af Det Europæiske Miljøagenturs arbejde på dette område — inden for rammerne af dets beføjelser; |
32. |
understreger Det Europæiske Miljøagenturs vigtige rolle for opbygningen af en solid vidensbase, der kan understøtte politikken og gennemførelsen, og anerkender Miljøagenturets arbejde på dette område; opfordrer Miljøagenturet til at udvikle sin kapacitet yderligere, så det kan bistå Kommissionen og medlemsstaterne med at sikre overvågningens kvalitet, og at miljøoplysninger, der indsamles forskellige steder i EU, lader sig sammenligne; opfordrer desuden Miljøagenturet til også at fokusere på kapacitetsopbygning og udbredelse af bedste praksis i medlemsstaterne; forventer, at Miljøagenturets nye strategi mere detaljeret tager fat på gennemførelsesproblematikken; |
33. |
støtter Kommissionens plan om at anmode medlemsstaterne om med støtte fra Kommissionen at udvikle strukturerede gennemførelses- og informationsrammer for alle de vigtigste miljøregler i EU med det formål at præcisere de vigtigste bestemmelser i et direktiv og identificere, hvilken type oplysninger der er behov for til at vise, hvordan EU-lovgivningen gennemføres i praksis; |
34. |
bemærker den bekymring, som andragere hyppigt giver udtryk for inden for flere områder af miljøpolitikken, f.eks. deponering og bortskaffelse af affald, naturlige levesteder og luft- og vandkvalitet; bifalder deres bestræbelser på at ansvarliggøre myndighederne og opfordrer medlemsstaterne til at være åbne over for dem og samarbejde med dem; |
35. |
opfordrer Kommissionen til i samarbejde med de nationale myndigheder og med inddragelse af Miljøagenturet, hvor det er relevant, at udvikle en klageenhed, som borgerne kan henvende sig til med problemer i forbindelse med gennemførelsen af miljølovgivning; |
36. |
understreger den afgørende betydning, som effektive inspektioner har, og opfordrer medlemsstaterne til at intensivere deres inspektionskapacitet i overensstemmelse med bedste praksis; slår til lyd for fælles mindstekriterier for inspektioner for at sikre en retfærdig gennemførelse i alle dele af EU; |
37. |
opfordrer alle aktører til at gøre inspektions- og overvågningsaktiviteterne mere strømlinede, således at de tilgængelige ressourcer kan blive udnyttet mere effektivt; understreger i denne forbindelse også værdien er en mere systematisk brug af peer-review-inspektioner, som påpeget af Kommissionen; understreger behovet for at supplere de eksisterende inspektioner med et forstærket samarbejde og peer-reviews blandt inspektionsmyndighederne; opfordrer EU's netværk for gennemførelse og håndhævelse af miljølovgivning (IMPEL) til at træffe foranstaltninger i denne retning; opfordrer desuden Kommissionen til at fremme viden og kapacitetsopbygning ved at støtte netværker af dommere og anklagere og til i nært samarbejde med Regionsudvalget at begrænse de miljømæssige og økonomiske omkostninger ved manglende overholdelse og sikre ensartede spilleregler; |
38. |
opfordrer Kommissionen til at oprette en inspektionsenhed for miljølovgivning, som skal have til opgave at føre tilsyn med og bistå gennemførelsen af miljølovgivningen; anmoder om, at denne enhed udnytter de nye teknologier og samarbejder med lokale myndigheder om at holde inspektionsomkostningerne på lave niveauer; mener, at denne enhed skal fungere på et omkostningsgrundlag, og at indtægterne skal gå til EU-budgettet og forbeholdes tjenester vedrørende bedre gennemførelse; |
39. |
opfordrer medlemsstaterne til at opstille og offentliggøre sammenlignende oversigter, der beskriver, hvordan EU-direktiverne gennemføres i national lov, for at forbedre gennemsigtighed og åbenhed i lovgivningsprocessen og gøre det lettere for Kommissionen og de nationale parlamenter at føre tilsyn med, at EU-lovgivningen gennemføres korrekt; |
40. |
understreger, at dommere og anklagere spiller en central rolle for håndhævelsen af miljølovgivningen, og at det derfor har afgørende betydning, at de får den fornødne uddannelse og information om disse politikker; |
41. |
understreger borgernes vigtige rolle i gennemførelsesprocessen og opfordrer medlemsstaterne og Europa-Kommissionen til at inddrage dem på en struktureret måde i denne proces; bemærker i denne forbindelse betydningen af borgernes adgang til domstolsprøvelse; |
42. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til eksplicit at opstille en specifik tidsramme for behandlingen af retssager om miljølovgivning, således at forsinkelser i gennemførelsen af miljølovgivning og langvarige sagsbehandlinger ved domstolene ikke kan benyttes som en undskyldning for at undgå efterlevelse og forhindre investeringer; opfordrer Kommissionen til at vurdere, hvor mange investeringer der er blevet holdt tilbage på grund af langstrakte retssager i sager om uregelmæssigheder i forbindelse med gennemførelsen af miljølovgivning; |
43. |
understreger den afgørende betydning af aktivt at informere borgerne og ngo'er om EU's miljøpolitik på et tidligt stadium for at involvere dem i udformningen og virkeliggørelsen af disse politikker; opfordrer derfor til — bl.a. i forbindelse med resultaterne fra Gruppen af Højtstående Uafhængige Interesserede Parter vedrørende Administrative Byrder — at der gøres en større indsats på dette felt for at styrke den offentlige tillid til EU's miljølovgivning, vel vidende, at der ikke ensidigt fra institutionernes side kan skabes et bedre miljø for et bedre liv uden støtte fra samfundet generelt; |
44. |
opfordrer med hensyn til projekter med mulig grænseoverskridende indvirkning på miljøet medlemsstaterne til så hurtigt som muligt og på fyldestgørende vis at informere de berørte borgere og myndigheder i de pågældende medlemsstater og til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de høres i tilstrækkeligt omfang; |
45. |
opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre EU's miljølovgivning på den klareste, enkleste og mest brugervenlige måde og til at sikre, at den er effektiv. |
46. |
opfordrer medlemsstaterne til at træffe yderligere foranstaltninger for at sikre en fuldstændig og korrekt gennemførelse af EU's miljølovgivning og politikker og strategier, der er vedtaget inden for rammerne af det syvende miljøhandlingsprogram, og til at sikre passende kapacitet og finansielle midler til deres fulde gennemførelse, selv i tider med besparelser, eftersom manglende eller ufuldstændig gennemførelse af EU's miljølovgivning ikke kun er ulovlig, men også langt mere bekostelig for samfundet på lang sigt; |
47. |
fremhæver nødvendigheden af at sikre, at lovgivningen er afstemt efter formålet og afspejler den seneste videnskabelige forskning; opfordrer derfor EU og medlemsstaterne til regelmæssigt at vurdere, om den europæiske miljølovgivning opfylder disse krav, og til, hvor det er nødvendigt, at justere den; |
48. |
erkender, at førstebehandlingsaftaler kan føre til mangelfuld gennemførelse af lovgivning, hvis præciseringen af det konkrete indhold overlades til gennemførelsesbestemmelser; opfordrer derfor alle aktører til at sikre, at beslutningstagningen bygger på en utvetydigt tilkendegivet politisk vilje; understreger behovet for en klar og konsekvent miljølovgivning, der er udformet på grundlag af offentlige politikevalueringer og feedback; |
49. |
mener, at Kommissionen bør vedblive med at anvende direktiver i EU's lovgivning for at give medlemsstaterne samt regionale og lokale myndigheder mulighed for at gennemføre europæisk lovgivning i overensstemmelse med deres respektive situation; anmoder imidlertid Kommissionen om at forbedre den støtte, der allerede er skitseret i dens forslag, gennem yderligere undersøgelser eller aktioner omtalt i indvirkningsvurderingen; |
50. |
glæder sig over indførelsen af miljøkonsekvensvurderinger og opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at den relevante lovgivning gennemføres på en mere effektiv måde under større hensyntagen til små og mellemstore virksomheders og borgernes behov og til flora og fauna; udtrykker bekymring over forsinkelserne i medlemsstaternes gennemførelse af disse vurderinger og anmoder i forbindelse med den kommende revision af dette direktiv om, at der indføres garantier for medlemsstaternes upartiskhed og objektivitet; |
o
o o
51. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til Regionsudvalget og medlemsstaternes parlamenter. |
(1) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0147.
(2) EUT C 321 af 31.12.2003, s. 1.
(3) EUT C 15 af 18.1.2011, s. 4.
(4) EUT C 17 af 19.1.2013, s. 30.
(5) EUT C 103 E af 29.4.2004, s. 626.
(6) BIOS-rapport (COM(2012)0095).
(7) Europa-Kommissionen, Generaldirektoratet for Miljø: »The costs of not implementing the environmental acquis« ENV.G.1/FRA/2006/0073, september 2011.
(8) Den 29. årsberetning om kontrol med gennemførelsen af EU-retten (2011) (COM(2012)0714).
(9) COM(2003)0624.
Onsdag den 13. marts 2013
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/49 |
P7_TA(2013)0078
Den flerårige finansielle ramme
Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2013 om Det Europæiske Råds konklusioner af 7.-8. februar 2013 om den flerårige finansielle ramme (2012/2803(RSP))
(2016/C 036/07)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 310, 311, 312 og 323 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 om et budget for Europa 2020 (COM(2011)0500), |
— |
der henviser til Kommissionens udkast af 29. juni 2011 til interinstitutionel aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetsamarbejde og forsvarlig økonomisk forvaltning (COM(2011)0403), |
— |
der henviser til Kommissionens forslag af 29. juni 2011 og til Kommissionens ændrede forslag af 6. juli 2012 til Rådets forordning om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (COM(2011)0398 og COM(2012)0388), |
— |
der henviser til sin beslutning af 8. juni 2011»Investering i fremtiden: en ny flerårig finansiel ramme for et konkurrencedygtigt, bæredygtigt og inklusivt Europa« (1), |
— |
der henviser til sin beslutning af 13. juni 2012 om den flerårige finansielle ramme og egne indtægter (2), |
— |
der henviser til sin beslutning af 23. oktober 2012 med henblik på at opnå et positivt resultat af proceduren for godkendelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3), |
— |
der henviser til konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 8. februar 2013, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2, |
1. |
noterer sig Det Europæiske Råds konklusioner om den flerårige finansielle ramme (FFR), som ikke udgør mere end en politisk aftale mellem stats- og regeringscheferne; forkaster denne aftale i dens nuværende form, idet den ikke afspejler de prioriteringer og bekymringer, som Parlamentet har givet udtryk for — navnlig i sin beslutning af 23. oktober 2012 — tilsidesætter Parlamentets rolle og beføjelser som fastsat i Lissabontraktaten; mener, at denne aftale, som vil være bindende for Unionen i de næste syv år, ikke kan accepteres, uden at visse væsentlige betingelser opfyldes; |
2. |
understreger sin vilje til at indgå i fuldt udbyggede forhandlinger med Rådet om alle bestemmelser i FFR-forordningen og den interinstitutionelle aftale for at sikre, at Unionen vil have et moderne, fremadrettet, fleksibelt og gennemsigt EU-budget, som vil skabe vækst og beskæftigelse samt mindske misforholdet mellem EU's politiske forpligtelser og budgetmidlerne; understreger, at det kun vil stemme om FFR-forordningen og den interinstitutionelle aftale efter en vellykket afslutning på omfattende forhandlinger med Rådet; |
3. |
erklærer, at det er villig til fuldt ud at udøve sine lovgivningsbeføjelser som fastsat i Lissabontraktaten; gentager, at forhandlinger om emner, som henhører under den almindelige lovgivningsprocedure, ikke kan foregribes af Det Europæiske Råds konklusioner om FFR, som blot skal betragtes som politiske henstillinger til Rådet; |
4. |
gentager sin holdning om, at FFR for 2014-2020 bør sikre en vellykket gennemførelse af Europa 2020-strategien og give EU de nødvendige midler til at overvinde og komme styrket ud af krisen; understreger derfor betydningen af betydeligt at øge dets investeringer i innovation, forskning og udvikling, infrastruktur og unge, leve op til EU's klimaændrings- og energimålsætninger, forbedre uddannelsesniveauet og fremme den sociale integration, samtidig med at det overholder sine internationale forpligtelser; |
5. |
fordømmer den manglende gennemsigtighed i forbindelse med måden, hvorpå Det Europæiske Råd nåede frem til den politiske aftale om både udgifts- og indtægtssiden af FFR; insisterer på, at det må have alle relevante oplysninger til rådighed fra Kommissionen om det aftalte niveau for nationale tildelinger under samhørigheds- og strukturpolitikkerne, herunder undtagelser og specifikke tildelinger til de enkelte medlemsstater; anmoder også om alle relevante oplysninger om indvirkningen pr. medlemsstat af de beslutninger, som blev truffet med hensyn til indtægtssiden af FFR; |
6. |
modsætter sig kraftigt den nuværende akkumulering og fremførsel af udestående betalingsanmodninger i EU-budgettet, og udtrykker sin stærke modstand mod en finansiel ramme, som kan føre til et strukturelt underskud på EU-budgettet i strid med traktatens bestemmelser (artikel 310 og 323 i TEUF); |
7. |
er derfor fast besluttet på at forhindre enhver yderligere overførsel af betalinger fra 2013 til den næste FFR; minder om erklæringen, der er vedføjet EU-budgettet for 2013, hvori det kræves, at Kommissionen på et tidligt tidspunkt i 2013 forelægger et forslag til ændringsbudget, som udelukkende har til formål at dække alle ikke-betalte betalingsanmodninger for 2012; understreger, at det ikke vil indlede forhandlinger om FFR, inden Kommissionen har forelagt et ændringsbudget, der svarer til denne politiske forpligtelse, og at det ikke vil afslutte disse forhandlinger, inden Rådet og Parlamentet endeligt har vedtaget dette ændringsbudget; anmoder også om et politisk engagement fra Rådet om, at alle juridiske forpligtelser, som forfalder i 2013, vil blive betalt inden udgangen af dette år; |
8. |
giver sit forhandlingsteam et stærkt mandat til at føre forhandlinger om en generel pakke, som ud over FFR omfatter en obligatorisk og omfattende revision, en maksimal generel fleksibilitet og en aftale om egne indtægter, og som sikrer EU-budgettets enhedsprincip; bekræfter, at forhandlingerne vil blive baseret på alle elementerne i dets beslutning af 23. oktober 2012, herunder medlemsstaternes ansvar, der skal påtages på det passende politiske niveau, for forvaltningen af EU-midler; |
9. |
er fast overbevist om, at det næste Europa-Parlament og den næste Kommissionen — som vil påbegynde deres mandatperiode efter valget til Europa-Parlamentet i 2014 — bør være i stand til på ny at bekræfte Unionens budgetmæssige prioriteringer og gennemføre en revision af FFR for 2014-2020; understreger derfor sin holdning til fordel for en obligatorisk og omfattende revision af FFR eller eventuelt en udløbsklausul; mener, at revisionen bør være juridisk bindende, nedfældet i FFR-forordningen og vedtages med kvalificeret flertal i Rådet ved fuldt ud at anvende passerellebestemmelsen i artikel 312, stk. 2, i TEUF; |
10. |
anmoder om, at de aftalte lofter i FFR for forpligtelses- og betalingsbevillinger anvendes i videst mulig omfang, når de årlige EU-budgetter udarbejdes; mener derfor, at den maksimale fleksibilitet mellem og inden for udgiftsområder såvel som mellem regnskabsårene bør sikres i den næste FFR og vedtages af Rådet med kvalificeret flertal; mener navnlig at denne fleksibilitet bør omfatte muligheden for fuldt ud at anvende de disponible margener i hvert udgiftsområde i et regnskabsår (for forpligtelsesbevillinger), såvel som en automatisk overførsel af disponible margener til andre regnskabsår (for både forpligtelses- og betalingsbevillinger); minder desuden om sin detaljerede holdning til fleksibilitet i sin beslutning af 23. oktober 2012 med hensyn til margenen til uforudsete udgifter, genanvendelse af EU-budgettets overskud, lovgivningsmæssig fleksibilitet og de individuelle fleksibilitetsmekanismer over FFR-lofterne; |
11. |
understreger betydningen af at nå til en aftale om en tilbundsgående reform af ordningen for egne indtægter; fremhæver, at EU-budgettet bør finansieres ved hjælp af reelle egne indtægter som foreskrevet i traktaten; erklærer derfor sin forpligtelse til en reform, som reducerer andelen af BNI-baserede bidrag til EU-budgettet til maksimalt 40 % og udfaser alle eksisterende rabatter og korrektionsmekanismer; |
12. |
gentager sin støtte til Kommissionens lovgivningsmæssige forslag til pakken om egne indtægter, herunder en bindende køreplan; mener endvidere, at hvis Rådet udvander disse forslag, således at de ikke fører til en betydelig reduktion af medlemsstaternes BNI-baserede bidrag til EU-budgettet, bør Kommissionen forelægge yderligere forslag om indførelse af nye reelle egne indtægter; insisterer på, at indtægter fra afgiften på finansielle transaktioner mindst delvist bør fordeles til EU-budgettet som en reel egen indtægt; |
13. |
insisterer på, at den interinstitutionelle aftale bør henvise til og klart definere EU-budgettets enhedsprincip; mener, at alle udgifter og indtægter, som skyldes beslutninger, der er truffet af eller på vegne af EU-institutionerne, herunder lånoptagelse, långivning og lånegarantitransaktioner, skal sammenfattes i et dokument, som hvert år vedføjes som bilag til budgetforslaget, og som giver et generelt overblik over de finansielle og budgetmæssige konsekvenser af Unionens aktiviteter; forventer, at dette vil sikre fuld information for borgerne og passende parlamentarisk kontrol; |
14. |
understreger, at Parlamentet og Rådet parallelt med FFR-forhandlingerne bør fremskynde deres forhandlinger om de specifikke retsgrundlag for EU-programmer og -politikker for perioden 2014-2020; understreger, at forhandlingerne om FFR og IIA og EU's flerårige programmer udgør en samlet pakke, og bekræfter princippet om at »intet er aftalt, før alt er aftalt«; |
15. |
minder om, at hvis der ikke vedtages nogen FFR inden udgangen af 2013, vil lofterne og de øvrige bestemmelser for 2013 blive forlænget, indtil der vedtages en ny FFR; gør opmærksom på, at det i dette tilfælde vil være parat til at indgå en hurtig aftale med Rådet og Kommissionen om tilpasning af den interne struktur til FFR for at afspejle de nye politiske prioriteringer og sikre, at de relevante retsgrundlag er indført for alle EU-politikker og -programmer inden 2014; |
16. |
mener som følge af den afgørende betydning af en afstemning om FFR og med henblik på at gøre MEP'er ansvarlige over for deres vælgere ved valget til Europa-Parlamentet i 2014, at enhver afstemning om FFR bør afholdes på en åben og gennemsigtig måde; |
17. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Det Europæiske Råd, Rådet og Kommissionen, til medlemsstaternes regeringer og parlamenter samt til de øvrige berørte institutioner og organer. |
(1) EUT C 380 E af 11.12.2012, s. 89.
(2) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0245.
(3) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0360.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/51 |
P7_TA(2013)0081
Retningslinjer for 2014-budgettet — Sektion III
Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2013 om de generelle retningslinjer for udarbejdelse af budgettet for 2014, Sektion III - Kommissionen (2013/2010(BUD))
(2016/C 036/08)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 312, 313 og 314 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, |
— |
der henviser til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (IIA) (1), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (2), |
— |
der henviser til sin beslutning af 12. december 2012 om det nye forslag til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013 (3), |
— |
der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013 (4) og til de tre relaterede fælles erklæringer fra Parlamentet, Rådet og Kommissionen, |
— |
der henviser til forretningsordenens afsnit II, kapitel 7, |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 29. juni 2012 og 19. oktober 2012 om vækst- og beskæftigelsespagten, |
— |
der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A7-0043/2013), |
A. |
der henviser til, at Lissabontraktaten tildeler Den Europæiske Union betydelige nye beføjelser, for eksempel hvad angår optræden udadtil, sport, rumfart, klimaændringer, energipolitik, turisme og civilbeskyttelse; |
B. |
der henviser til, at den flerårige finansielle ramme i henhold til artikel 312 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er indført i traktaten og skal indgås i form af en rådsforordning vedtaget af Rådet med enstemmighed, når Parlamentet har givet sin godkendelse med et flertal af sine medlemmer; |
C. |
der henviser til, at den nuværende finansielle ramme udløber ved udgangen af 2013, og at 2014 bør være det første det første år for gennemførelsen af den næste flerårige finansielle ramme; |
D. |
der henviser til, at 2013 vil være det første år for gennemførelsen af den nye forordning om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget; |
Generel baggrund
1. |
noterer sig Det Europæiske Råds konklusioner af 8. februar 2013 om den næste flerårige finansielle ramme (FFR); insisterer på, at hvis Europa-Parlamentet endnu ikke har godkendt den nye FFR-forordning, bør Kommissionen først udarbejde et budgetforslag for 2014 på grundlag af sine egne forslag til FFR for perioden 2014-2020 og derefter, hvis der ikke er opnået enighed om en ny FFR, justere sit forslag i henhold til traktatens artikel 312, stk. 4 og artikel 30 i den nuværende interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning; |
2. |
minder om, at artikel 312, stk. 2, som bestemmer, at FFR-forordningen vedtages af Rådet, når Europa-Parlamentet har givet sin godkendelse, artikel 312, stk. 4, som foreskriver anvendelse af de lofter, der gælder for den foregående finansielle rammes sidste år, såfremt der ikke i tide er indgået aftale om den næste FFR, samt artikel 30 i den nuværende interinstitutionelle aftale om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning vil finde anvendelse i tilfælde af, at der ikke inden årets udgang indgås en aftale om den næste FFR-forordning, hvilket indebærer en forlængelse af 2013-lofterne, justeret med en fast deflator på 2 % årligt, indtil der vedtages en ny FFR-forordning; gentager i den forbindelse, at det er rede til at indgå en hurtig aftale med Rådet og Kommissionen for at sikre, at der findes et gældende retsgrundlag for gennemførelsen af EU's programmer og politikker i 2014; |
3. |
erkender vanskeligheden i at fastlægge generelle retningslinjer for 2014-budgettet, når der fortsat er stor usikkerhed omkring forpligtelsesloftet for 2014; understreger, at dette kan strække sig fra 142,540 mia. EUR udtrykt i 2014-priser — hvis FFR for 2014-2020 bliver godkendt på grundlag af Det Europæiske Råds konklusioner fra den 7.—8. februar 2013 — til 155,5 mia. EUR i 2014-priser, hvis loftet for 2013 forlænges; |
4. |
bemærker, at den økonomiske og finansielle krise har medført, at de politiske ledere i EU er nået til enighed om behovet for en større økonomisk, finansiel, beskatningsmæssig og bankmæssig integration samt en bedre forvaltning og har understreget behovet for at stimulere væksten med det formål at genoprette de offentlige finanser; understreger, at en stramning af EU-budgettet vil være i strid med disse politiske mål; |
Et tilstrækkeligt og realistisk betalingsniveau
5. |
er af den opfattelse, at det er muligt at undgå unødvendige komplikationer i forbindelse med gennemførelsen af budgettet, således som det navnlig sås i forbindelse med 2012-budgettet, hvis der fastlægges tilstrækkelige og realistiske budgetoverslag i begyndelsen af budgetcyklussen; |
6. |
minder om, at Rådets uforsonlige holdning i forhandlingerne har ført til, at det samlede betalingsniveau i 2013-budgettet er 5 mia. EUR lavere end Kommissionens anslåede betalingsbehov i budgetforslaget; understreger, at Kommissionens forslag var baseret på en nedjustering af medlemsstaternes egne prognoser for 2013 samt en antagelse om, at alle betalingsanmodninger for 2012 ville blive udbetalt i medfør af 2012-budgettet; er derfor yderst bekymret over betalingsniveauet i 2013-budgettet og påpeger, at dette bevillingsniveau ikke vil være tilstrækkeligt til at dække de faktiske betalingsbehov i 2013, eftersom den betalingsmargen, der er tilbage under FFR-betalingsloftet i 2013-budgettet, udgør 11,2 mia. EUR, mens overførslen af yderligere betalingsbehov fra 2012 alene beløber sig til over 16 mia. EUR; advarer om, at en fortsat og uforholdsmæssig udskydelse af betalinger på årsbasis vil give betydelige problemer i de kommende år; |
7. |
tillægger den fælles erklæring, som er undertegnet af Parlamentet, Rådet og Kommissionen på højeste politiske niveau i december 2012, og som udgør en integreret del af aftalen om 2013-budgettet mellem budgetmyndighedens to parter, og ifølge hvilken EU-budgettet for 2013 vil stille de nødvendige yderligere betalingsbevillinger til rådighed med henblik på at sætte Unionen i stand til at betale sine regninger og bevare sin politiske troværdighed og solvens, den største politiske betydning; |
8. |
minder om, at Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i den fælles erklæring om betalingerne for 2012 på et tidligt tidspunkt i 2013 skal fremlægge et udkast til et ændringsbudget, der udelukkende skal tilsigte betaling af de suspenderede betalingskrav fra 2012, der i alt beløber sig til 2,9 mia. EUR, samt andre udestående juridiske forpligtelser, uden at dette berører den korrekte gennemførelse af 2013-budgettet; minder om, at der i november og december 2012 blev indgivet yderligere betalingsanmodninger med delt forvaltning til et samlet beløb på omkring 16. mia. EUR til Kommissionen, som skal udbetales i 2013; opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at fremlægge dette udkast til ændringsbudget hurtigst muligt og senest ved udgangen af marts 2013 med henblik på at undgå konflikter med budgetproceduren for 2014; |
9. |
opfordrer endvidere Kommissionen og Rådet til at arbejde konstruktivt sammen i fællesskab med Parlamentet for at undgå at gentage denne situation i fremtidige budgetcyklusser ved at forbedre prognosenøjagtigheden og blive enige om realistiske og tilstrækkelige budgetoverslag, som indeholder klare og detaljerede oplysninger om alle betalingsoverslag; |
10. |
opfordrer i denne henseende atter Kommissionen til at aflægge en månedlig rapport til Parlamentet og Rådet om udviklingen i medlemsstaternes betalingskrav til strukturfondene, samhørighedsfonden og fondene for udvikling af landdistrikter og fiskeri (opdelt efter medlemsstat og fond); påpeger, at oplysningerne i denne månedlige rapport bør danne grundlaget for overvågningen af opfyldelsen af de forpligtelser, som institutionerne er blevet enige om; |
11. |
opfordrer ligeledes indtrængende til, at der hurtigst muligt nedsættes en interinstitutionel arbejdsgruppe om betalinger, som bygger på erfaringerne fra de interinstitutionelle møder om betalinger, der blev afholdt i forbindelse med budgetproceduren for 2013; er overbevist om, at sådanne politiske møder kan medvirke til at undgå misforståelser, for så vidt angår nøjagtigheden af tallene for og overslagene over betalingsbehovene; mener især, at denne arbejdsgruppe bør prioritere at behandle forskellene mellem de prognoser, der er fremsendt af medlemsstaternes myndigheder, hvad angår udgifter afholdt under delt forvaltning, og niveauet for betalingsbevillinger, som Rådet kollektivt fastlægger under budgetforhandlingerne; opfordrer til, at det første interinstitutionelle møde om betalinger afholdes i løbet af første halvår af 2013; |
12. |
er dybt bekymret over, at selv om gennemførelsen af betalingsbevillingerne var på 99 % ved udgangen af 2012, er de samlede uindfriede forpligtelser (UF) i det forløbne år steget med 10 mia. EUR og nået op på et hidtil uset niveau på 217,3 mia. EUR; frygter, at de uindfriede forpligtelser vil være endnu højere ved udgangen af 2013; advarer mod en alt for stringent anvendelse af reglen om automatisk frigørelse som metode til at løse problemet med UF, da dette ville være i modstrid med vækst- og beskæftigelsespagten, som Det Europæiske Råd vedtog i 2012; mener, at de interinstitutionelle møder om betalinger i år nøje bør undersøge forskellen mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger og skabe en dialog med Kommissionen for fuldt ud at afklare, hvordan UF er sammensat, samt undersøge, om det nuværende toppunkt primært skyldes den økonomiske krise, eller om der er tale om større strukturelle problemer; opfordrer i tilfælde af sidstnævnte institutionerne til at samarbejde og vedtage en passende handlingsplan til håndtering af problemet med det hidtil usete niveau for UF i løbet af den næste FFR; insisterer på, at Rådet afstår fra på forhånd at træffe afgørelse om niveauet for betalinger uden at tage hensyn til de faktiske behov og juridiske forpligtelser; bemærker endvidere, at akkumulerede UF faktisk underminerer et gennemsigtigt EU-budget, hvoraf det tydeligt fremgår, hvordan forpligtelser og betalinger er forbundet i et bestemt regnskabsår; |
13. |
minder om, at 2014 er et overgangsår mellem to flerårige finansielle rammer, og forventer, at Kommissionens finansielle programmering for 2014 vil blive ledsaget af en grundig og realistisk vurdering af bevillingsniveauet under hensyntagen til, at selv om gennemførelsen af det flerårige finansielle program er langsommere i det indledende år end ved afslutningen, og at betalingsbehovet som følge deraf sædvanligvis er lavere i begyndelsen af en flerårig finansiel periode end ved dens afslutning, bør spørgsmålet vedrørende UF ved udgangen af 2013 behandles hurtigst muligt; |
14. |
opfordrer Kommissionen til i forbindelse med budgetforslaget for 2014 at fremlægge klare og faktuelle oplysninger om forbindelsen mellem det foreslåede bevillingsniveau og gennemførelsen af vækst- og beskæftigelsespagten, som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i juni 2012; anmoder institutionerne om at forbedre de gældende bestemmelser for visse medlemsstater, som er særlig hårdt ramt af den finansielle krise, med henblik på at forbedre deres evne til at absorbere struktur- og samhørighedsmidler og undgå de forventede enorme frigørelser; |
15. |
understreger, at 2013-budgetforhandlingerne endnu engang har vist, at EU-budgettets nuværende finansieringssystem, hvor de nationale bidrag udgør mere end 75 % af EU's indtægter, er i modstrid med traktatens ånd og ordlyd og gør EU-budgettet fuldstændigt afhængigt af de nationale regnskaber, hvilket kan have særligt negative konsekvenser i en tid med nationale budgetmæssige begrænsninger; opfordrer indtrængende til at reformere strukturen i EU's indtægter, så der indføres nye og ægte egne indtægter såsom afgiften på finansielle transaktioner og den nye EU-moms; gentager sin støtte til Kommissionens forslag om at reformere ordningen for Unionens egne indtægter; |
EU-budgettets rolle i forbindelse med gennemførelsen af EU 2020-strategien og i skabelsen af økonomisk vækst og beskæftigelse
16. |
minder om, at 2014 er planlagt til at være det første gennemførelsesår i den nye FFR og derfor er afgørende for, at den nye programmeringsperiode får en vellykket start; mener, at EU-budgettet for 2014 derfor bør prioritere opretholdelse af økonomisk vækst og konkurrenceevne, fremme af beskæftigelsen og bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed; |
17. |
minder om EU-budgettets særlige karakter, som kun beløber sig til 1 % af EU's BNP og udgør et investeringsbudget med en stærk løftestangseffekt; understreger, at 94 % af det flyder tilbage i medlemsstaterne og til de europæiske borgere gennem dets politikker og programmer, hvorfor det ikke bør ses som en yderligere byrde, men derimod som et redskab til fremme af investeringer, vækst og beskæftigelse i Europa; understreger, at offentlige investeringer i regionerne og medlemsstaterne ville være mindre eller umulige uden bidraget fra EU-budgettet; mener, at enhver reduktion af EU-budgettet uundgåeligt ville øge skævhederne og være til skade for hele Unionens økonomiske vækst og konkurrenceevne samt for dens samhørighed, og at det ville undergrave solidaritetsprincippet som en central værdi for EU; mener, at kravet om »mere Europa« er meningsløst, hvis det ledsages af forslag om en drastisk reduktion af EU-midlerne; |
18. |
anerkender de vedvarende økonomiske og budgetmæssige begrænsninger på nationalt plan og medlemsstaternes budgetpolitiske konsolideringsbestræbelser; understreger imidlertid, at EU-budgettet er et effektivt investerings- og solidaritetsredskab med dokumenteret merværdi på såvel EU-plan som på nationalt plan; er overbevist om, at budgettets evne til at kickstarte økonomisk vækst, konkurrencedygtighed og beskæftigelse er endog mere vigtig i økonomisk vanskelige tider, da det vil skabe betingelserne for, at disse konsolideringsbestræbelser kan blive vellykkede, og at EU-budgettet bør ses som et instrument til at komme ud af krisen; |
19. |
understreger behovet for at fremme finansiel støtte og aktiviteter til oprettelse af uddannelsessystemer af høj kvalitet, der kombinerer praktisk oplæring med erhvervsuddannelse; opfordrer til øget samarbejde mellem medlemsstaterne inden for erhvervsuddannelse for effektivt at kunne bekæmpe ungdomsarbejdsløshed; minder i den forbindelse om forslaget til Rådets henstilling om oprettelse af en ungdomsgaranti (5); |
20. |
minder om, at alle de makroøkonomiske finansielle stabiliseringsforanstaltninger, der er gennemført siden 2008, endnu ikke har kunnet bringe den økonomiske og finansielle krise til en afslutning; mener derfor, at medlemsstaterne bør fortsætte deres bestræbelser på at frigøre deres potentiale for bæredygtig og inklusiv vækst, f.eks. gennem fremme af uddannelse, livslang læring og mobilitet, så vi igen kan vende tilbage til vækst og beskæftigelse i Europa; mener endvidere, at et meget målrettet, solidt og tilstrækkeligt EU-budget, som kan bidrage til at koordinere og øge de nationale indsatser, nødvendigvis skal være en del af løsningen; |
21. |
opfordrer derfor medlemsstaterne til at overveje synergivirkninger mellem de nationale konsolideringsbestræbelser og et godt prioriteret EU-budgets merværdi, idet der tages højde for gennemførelsen af de politiske forpligtelser, der allerede er indgået på højeste niveau; minder om, at gennemførelsen af politiske forpligtelser og prioriteringer er langt mere effektiv, når der er synergi mellem de nationale budgetter og EU-budgettet, og understreger betydningen af at gennemføre interparlamentariske debatter om de fælles økonomiske og budgetmæssige retningslinjer for medlemsstaterne og Unionen inden for rammerne af den europæiske parlamentariske uge om det europæiske semester for samordning af de økonomiske politikker; |
22. |
opfordrer Kommissionen til i forbindelse med forelæggelsen af budgetforslaget for 2014 at tage behørig højde for EU-budgettets rolle i processen med det europæiske semester; opfordrer især Kommissionen til at levere faktuelle og konkrete data om, hvordan budgetforslaget kan spille en udløsende, katalytisk, synergetisk og supplerende rolle for investeringer på lokalt, regionalt og nationalt plan med henblik på gennemførelsen af de prioriteringer, der er vedtaget inden for rammerne af det europæiske semester; |
23. |
mener, at EU-udgifterne for det meste har potentiale til at skabe stordriftsfordele og automatisk bør føre til en vurdering af mulige besparelser på nationalt niveau, hvilket ville aflaste medlemsstaternes offentlige finanser betydeligt; |
24. |
understreger behovet for at udnytte alle værktøjer og foranstaltninger, som står til Den Europæiske Unions disposition, for at hjælpe medlemsstaterne ud af krisen og forhindre fremtidige kriser; fremhæver den afgørende rolle, som de tre europæiske tilsynsmyndigheder spiller med hensyn til at muliggøre en omfattende gennemførelse af finansforordningen og tilsynsstrukturerne; opfordrer Kommissionen til at foreslå tilstrækkelig finansiering til disse tre agenturer i budgetforslaget i 2014 og i forbindelse med forberedelsen af vurderingen og revisionen af forordningerne til januar 2014 at foregribe nødvendigheden af en revideret finansieringsmodel for disse agenturer, som vil øge deres uafhængighed, samtidig med at enhedsprincippet i EU-budgettet sikres; |
25. |
fremhæver den strategiske virkning af valget af prioriteringer for 2014 som det første år i den kommende flerårige finansielle ramme; understreger det presserende behov for, at EU fremmer vækst og konkurrenceevne med henblik på at skabe beskæftigelse og muligheder, navnlig for de unge; |
26. |
minder i denne forbindelse om, at EU 2020-strategien bør være i centrum i den næste FFR (2014-2020), og opfordrer indtrængende Kommissionen til at prioritere og tydeligt vise alle relaterede investeringer i 2014-budgettet, idet der lægges vægt på investeringer inden for videntrekanten (uddannelse, forskning og innovation), infrastruktur, SMV'er, vedvarende energi, bæredygtig udvikling, iværksætteri, beskæftigelse — navnlig ungdomsbeskæftigelse — og kvalifikationer samt styrkelse af økonomisk, social og territorial samhørighed; |
27. |
beklager dybt Rådets sædvanlige horisontale nedskæringer og advarer det mod fristelsen til igen at gøre brug af sådanne kunstige nedskæringer; vil lægge særlig vægt på at sikre et tilstrækkeligt betalingsniveau for politikker og programmer, som fremmer vækst og konkurrenceevne; |
28. |
agter at fortsætte med nøje at undersøge Kommissionens planer om at reducere personalet i EU's institutioner og minder om, at dette skal ses som et overordnet mål; bemærker, at sådanne foranstaltninger kan hindre en hurtig, fortløbende og effektiv gennemførelse af EU's aktioner og programmer; er af den opfattelse, at administrationens effektivitet skal sikres og endda styrkes; mener, at enhver kortsigtet eller langsigtet nedskæring af personalet bør være baseret på en forudgående konsekvensanalyse og blandt andet tage fuldt hensyn til Unionens juridiske forpligtelser og institutionernes nye beføjelser og øgede opgaver, som følger af traktaterne; minder om den fælles erklæring om decentrale agenturer, navnlig den vedføjede fælles tilgang samt bestemmelserne om agenturer, som har fået pålagt nye opgaver; |
o
o o
29. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen og Revisionsretten. |
(1) EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.
(2) EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.
(3) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0486.
(5) COM(2012)0729.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/56 |
P7_TA(2013)0082
Europa-Parlamentets sammensætning med henblik på valget i 2014
Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2013 om Europa-Parlamentets sammensætning med henblik på valget i 2014 (2012/2309(INL))
(2016/C 036/09)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 14, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), |
— |
der henviser til protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser, |
— |
der henviser til traktaten om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 41, 48 og 74f, |
— |
der henviser til sin beslutning af 11. oktober 2007 om Europa-Parlamentets sammensætning (1), |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A7-0041/2013), |
A. |
der henviser til, at artikel 2, stk. 1 og 2, i protokol nr. 36 udløber ved udgangen af valgperioden 2009-2014, |
B. |
der henviser til, at Republikken Kroatien forventes at tiltræde Unionen før valget til Europa-Parlamentet i foråret 2014, og at artikel 19, stk. 1, i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab udløber ved udgangen af valgperioden 2009-2014, |
C. |
der påpeger, at de demografiske ændringer, som har fundet sted siden sidste valg til Europa-Parlamentet, bør tages i betragtning, |
D. |
der henviser til, at det bør overvejes at indføre et varigt system til fordeling af pladserne i Europa-Parlamentet i forbindelse med en revision af afstemningssystemet i Rådet som led i en samlet reform af Unionens institutioner, der skal fastlægges på et konvent indkaldt i overensstemmelse med artikel 48, stk. 3, i TEU; der henviser til, at det i denne reform bør anerkendes, at Unionens demokrati i henhold til traktaterne er baseret på, at såvel borgerne som medlemsstaterne er repræsenteret, |
E. |
der henviser til, at fordelingen af pladser i den kommende valgperiode ikke bør være vilkårlig, men i stedet bør være baseret på objektive kriterier, som skal anvendes på en pragmatisk måde, og at der ved fordelingen bør ske en udligning mellem antallet af erhvervede pladser og tabte pladser på en sådan måde, at hver medlemsstat højst mister én plads, |
1. |
forelægger på grundlag af sin initiativret i henhold til artikel 14, stk. 2, i TEU, Det Europæiske Råd vedføjede forslag til Det Europæiske Råds afgørelse om fastlæggelse af Europa-Parlamentets sammensætning i valgperioden 2014-2019; |
2. |
understreger den presserende nødvendighed af at vedtage denne afgørelse, som kræver Parlamentets godkendelse, så snart traktaten om Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union træder i kraft, således at medlemsstaterne i god tid kan træffe de nødvendige nationale foranstaltninger til tilrettelæggelse af valget til Europa-Parlamentet for perioden 2014-2019; |
3. |
forpligter sig til snarest at forelægge et forslag til forbedring af de praktiske bestemmelser vedrørende afholdelsen af valget i 2014; |
4. |
forpligter sig til inden udgangen af 2015 at forelægge et nyt forslag til Det Europæiske Råds afgørelse med henblik på i tilstrækkelig god tid før valgperioden 2019-2024 at fastlægge et varigt og gennemsigtigt system, som vil gøre det muligt fremover, forud for hvert nyt valg til Europa-Parlamentet, at fordele pladserne mellem medlemsstaterne efter en objektiv metode baseret på princippet om degressiv proportionalitet som beskrevet i artikel 1 i vedføjede forslag til afgørelse, idet der tages hensyn til en eventuel ændring af deres antal og til behørigt dokumenterede demografiske ændringer i deres befolkning, uden at udelukke muligheden for at reservere et antal pladser til medlemmer valgt på transnationale lister; |
5. |
bemærker, at det nye system til fordeling af pladserne i Europa-Parlamentet bør fastlægges i sammenhæng med en revision af afstemningssystemet i Rådet som led i den nødvendige tilpasning af traktaterne; er besluttet på at fremsætte forslag herom på det næste konvent, der indkaldes i henhold til artikel 48, stk. 3, i TEU; |
6. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning og det vedføjede forslag til Det Europæiske Råds afgørelse sammen med ovennævnte betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender til Det Europæiske Råd, Republikken Kroatiens regering og parlament og, til orientering, til Kommissionen og til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
(1) EUT C 227 E af 4.9.2008, s. 132 (betænkning af Lamassoure og Severin).
BILAG TIL EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
Forslag til Det Europæiske Råds afgørelse om Europa-Parlamentets sammensætning
DET EUROPÆISKE RÅD HAR –
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, stk. 2, og
under henvisning til artikel 2, stk. 3, i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser,
under henvisning til Europa-Parlamentets initiativ,
under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Artikel 2, stk. 1-2, i protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser udløber ved udgangen af valgperioden 2009-2014. |
(2) |
Artikel 19, stk. 1, i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab udløber ved udgangen af valgperioden 2009-2014. |
(3) |
Det er nødvendigt at opfylde kravene i artikel 2, stk. 3, i protokol nr. 36 og dermed at vedtage den afgørelse, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, andet afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union, hurtigst muligt, således at medlemsstaterne får god tid til at træffe de nødvendige nationale foranstaltninger til tilrettelæggelse af valget til Europa-Parlamentet for perioden 2014-2019. |
(4) |
Afgørelsen opfylder de kriterier, der er fastlagt i artikel 14, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union, nemlig at antallet af repræsentanter for unionsborgerne ikke må overstige syv hundrede og halvtreds plus formanden, at borgerne skal repræsenteres degressivt proportionalt med en mindstetærskel på seks medlemmer for hver medlemsstat, og at ingen medlemsstat kan tildeles mere end seksoghalvfems pladser. |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ved anvendelsen af det princip om degressiv proportionalitet, som er fastlagt i artikel 14, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union, gælder følgende principper:
— |
ved fordelingen af pladser i Europa-Parlamentet skal de i traktaten om Den Europæiske Union fastsatte minimums- og maksimumstal udnyttes fuldt ud for så nøjagtigt som muligt at afspejle størrelsen af medlemsstaternes respektive befolkninger |
— |
forholdet mellem de enkelte medlemsstaters indbyggertal og antal pladser inden afrunding til hele tal skal variere i forhold til deres respektive indbyggertal på en sådan måde, at hvert enkelt medlem af Europa-Parlamentet fra en mere folkerig medlemsstat repræsenterer flere borgere end hvert enkelt medlem fra en mindre folkerig medlemsstat, og omvendt, at jo større en medlemsstats befolkning er, jo mere ret har den til et stort antal pladser. |
Artikel 2
Kommissionen (Eurostat) beregner størrelsen af medlemsstaternes befolkning på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne og i henhold til en metode fastlagt i en forordning, som Europa-Parlamentet og Rådet vedtager.
Artikel 3
I overensstemmelse med artikel 1 fastsættes antallet af repræsentanter i Europa-Parlamentet, der vælges i hver enkelt medlemsstat, med virkning fra begyndelsen af valgperioden 2014-2019 til:
Belgien |
21 |
Bulgarien |
17 |
Den Tjekkiske Republik |
21 |
Danmark |
13 |
Tyskland |
96 |
Estland |
6 |
Irland |
11 |
Grækenland |
21 |
Spanien |
54 |
Frankrig |
74 |
Kroatien |
11 |
Italien |
73 |
Cypern |
6 |
Letland |
8 |
Litauen |
11 |
Luxembourg |
6 |
Ungarn |
21 |
Malta |
6 |
Nederlandene |
26 |
Østrig |
18 |
Polen |
51 |
Portugal |
21 |
Rumænien |
32 |
Slovenien |
8 |
Slovakiet |
13 |
Finland |
13 |
Sverige |
20 |
Det Forenede Kongerige |
73 |
Artikel 4
Denne afgørelse skal revideres i tilstrækkelig god tid inden begyndelsen af valgperioden 2019-2024 med henblik på at fastlægge et system, som vil gøre det muligt fremover, forud for hvert valg til Europa-Parlamentet, at fordele pladserne mellem medlemsstaterne efter en objektiv, retfærdig, varig og gennemsigtig metode baseret på princippet om degressiv proportionalitet som beskrevet i artikel 1, idet der tages hensyn til en eventuel ændring af deres antal og til behørigt dokumenterede demografiske ændringer i deres befolkninger samt til afstemningssystemet i Rådet.
Artikel 5
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i
På Det Europæiske Råds vegne
Formand
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/59 |
P7_TA(2013)0083
Definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus
Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2013 om udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus (2013/2524(RPS))
(2016/C 036/10)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 af 15. januar 2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 (1), særlig artikel 26, |
— |
der henviser til udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus (D 024615/02) (udkast til Kommissionens forordning), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1334/2008 af 16. december 2008 om aromaer og visse fødevareingredienser med aromagivende egenskaber til anvendelse i og på fødevarer og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 1601/91, forordning (EF) nr. 2232/96, forordning (EF) nr. 110/2008 og direktiv 2000/13/EF (2), |
— |
der henviser til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) kompendium om planteprodukter med indberettet naturligt indhold af stoffer med eventuelle skadelige virkninger for menneskers sundhed (3), |
— |
der henviser til udtalelse af 2. februar 2002 fra Kommissionens Videnskabelige Komité for Levnedsmidler om thujon (4), |
— |
der henviser til artikel 5a, stk. 3, litra b), i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 88, stk. 2 og 3, og stk. 4, litra c), |
A. |
der henviser til, at spiritus er inddelt i kategorier i henhold til definitionerne i bilag II til forordning (EF) nr. 110/2008; |
B. |
der henviser til, at bilagene til forordning (EF) nr. 110/2008 kan ændres ved foranstaltninger vedtaget af Kommissionen efter forskriftsproceduren med kontrol i overensstemmelse med forordningens artikel 26; |
C. |
der henviser til, at ifølge betragtning 2 i forordning (EF) nr. 110/2008 bør de foranstaltninger, der gælder for spiritussektoren, værne om det ry, som spiritus har opnået i EU og på verdensmarkedet, ved fortsat at tage hensyn til de traditionelle metoder, der anvendes til fremstilling af spiritus; |
D. |
der henviser til, at ifølge betragtning 6 i forordning (EF) nr. 110/2008 kan definitionerne færdiggøres eller ajourføres bl.a. i de tilfælde, hvor tidligere definitioner var mangelfulde eller utilstrækkelige, men de bør fortsat tage hensyn til de traditionelle metoder; |
E. |
der henviser til, at absint, som er en spiritus, der traditionelt produceres i flere medlemsstater, hidtil ikke har været defineret som en produktkategori i bilag II til forordning (EF) nr. 110/2008; |
F. |
der henviser til, at Kommissionen i artikel 1, litra c), i sit udkast til forordning foreslår at indføje en definition af absint i bilag II til forordning (EF) nr. 110/2008, hvorved der vil blive fastlagt et minimumsniveau for anethol på 0,5 g/l; |
G. |
der henviser til, at absint er almindeligt kendt som en spiritus fremstillet ved aromatisering af landbrugsethanol eller et landbrugsdestillat aromatiseret med absint malurt (Artemisia absinthium L.), romermalurt (Artemisia Pontica L.), anis (Pimpinella anisum L.), fennikel (Foeniculum vulgare Mill.) og andre urter afhængigt af deres regionale tilgængelighed; |
H. |
der henviser til, at afhængigt af visse urters regionale tilgængeligheden og forbrugernes varierende præferencer forekommer der visse afvigelser inden for den traditionelle fremstilling af absint i mange medlemsstater, således at ikke alle traditionelle opskrifter forudser et minimumsindhold af anethol, og anetholniveauet i mange produkter, der i øjeblikket findes på markedet, er lavere end de 0,5 g/l, som Kommissionen foreslår; |
I. |
der henviser til, at hvis Kommissionens udkast til forordning træder i kraft, vil producenterne af disse varianter af absint med denne nye definition af absint enten skulle afstå fra at bruge betegnelsen »absint« i varebetegnelsen eller ændre deres mangeårige opskrifter uagtet deres traditionelle produktionsmetoder; |
J. |
der henviser til, at en sådan ændring af de grundlæggende produktegenskaber vil kunne irritere forbrugerne og dermed underminere deres tillid; |
K. |
der henviser til, at absint som produktkategori kan defineres på en måde, der sikrer respekt for regionale varianter, således at producenterne ikke skal ændre traditionelle produktionsmetoder; |
L. |
der henviser til, at absintproducenterne desuden kunne blive forpligtet til at angive mængden af anethol i listen over bestanddele; |
M. |
der henviser til, at ifølge betragtning 2 i forordning (EF) nr. 110/2008 bør de foranstaltninger, der gælder for spiritussektoren, bidrage til at nå et højt forbrugerbeskyttelsesniveau; |
N. |
der henviser til, at Kommissionen i artikel 1, litra c), i sit forslag til forordning desuden foreslår, at definitionen af absint skal omfatte et krav om en mængde thujon (alfa og beta) på mellem 5 og 35 mg/l; |
O. |
der henviser til EFSA's kompendium om planteprodukter med indberettet naturligt indhold af stoffer med eventuelle skadelige virkninger for menneskers sundhed ved anvendelse i fødevarer og kosttilskud omfatter thujon indeholdt i Artemisia absinthium L.; |
P. |
der henviser til, at Kommissionens Videnskabelige Komité for Levnedsmidler i sin udtalelse af 2. februar 2002 fastslog, at det ikke er hensigtsmæssigt at anvende thujon som et kemisk identificeret aromastof, og støttede håndhævelsen af de øvre grænser for fødevarer og drikkevarer, der fandt anvendelse på tidspunktet for vedtagelsen af udtalelsen, og som stadig finder anvendelse i henhold til bilag III til forordning (EF) nr. 1334/2008; |
Q. |
der henviser til, at nogle absintproducenter er begyndt at bruge Artemisia planter, der ikke indeholder thujon eller kun indeholder meget lave niveauer af dette stof; |
R. |
der henviser til, at en forskrift om et minimumsniveau af thujon som en del af en definition af absint derfor i modstrid med de gældende principper for behandling af dette potentielt skadelige stof; |
S. |
der henviser til, at opstillingen af et minimumsniveau for thujon i absint ikke føjer en uundværlig egenskab til definitionen af denne spiritus; |
1. |
mener, at dette udkast til Kommissionens forordning ikke er foreneligt med formålet med og indholdet af forordning (EF) nr. 110/2008; |
2. |
modsætter sig vedtagelsen af udkast til Kommissionens gennemførelsesforordning om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus; |
3. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen samt til medlemsstaternes regeringer og parlamenter. |
(1) EUT L 39 af 13.2.2008, s. 16.
(2) EUT L 354 af 31.12.2008, s. 34.
(3) EFSA Journal 2012; 10(5): 2663.
(4) Kommissionens Videnskabelige Komité eksisterede indtil 2003, hvor EFSA officielt blev oprettet. Den 2. december 2002 vedtog udvalget en udtalelse om thujon, der blev offentliggjort den 6. februar 2003 med referencen SCF/CS/FLAV/FLAVOUR/23 ADD 2 Final.
(5) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.
Torsdag den 14. marts 2013
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/62 |
P7_TA(2013)0088
Energikøreplanen 2050
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om energikøreplanen 2050, en fremtid med energi (2012/2103(INI))
(2016/C 036/11)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse »Energikøreplanen 2050« og de ledsagende arbejdsdokumenter (COM(2011)0885); |
— |
der henviser til direktiv 2012/27/EU om energieffektivitet (1), |
— |
der henviser til sin beslutning af 12. juni 2012 (2) om energipolitisk samarbejde med partnere uden for EU: En strategisk tilgang til sikker, bæredygtig og konkurrencedygtig energiforsyning |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. marts 2012 om en køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050 (3), |
— |
der henviser til sin beslutning om de industrielle, energimæssige og øvrige aspekter af skifergas og –olie (4) og sin beslutning om miljøindvirkninger og udvinding af skifergas og skiferolie (5) vedtaget den 21. november 2012, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48; |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og udtalelser fra Udenrigsudvalget, Udvalget om miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og Regionaludviklingsudvalget (A7-0035/2013), |
A. |
der henviser til, at hjørnestenene i EU's energipolitik er bæredygtighed, forsyningssikkerhed, og konkurrenceevne; |
B. |
der henviser til, at der skal tages hensyn til europæisk industris konkurrenceevne gennem passende politikker og instrumenter og gennem tilpasning til en proces, der vil genindustrialisere EU’s økonomi; |
C. |
der henviser til, at det er i medlemsstaternes interesse at reducere deres afhængighed af importeret energi med svingende priser og at diversificere energiforsyningen; |
D. |
der henviser til, at udfordringen i forbindelse med energiforsyningssikkerhed er at afhjælpe usikkerheder, som giver anledning til spændinger mellem stater, og at reducere manglende effektivitet på markedet, som forringer fordelene ved handel for såvel leverandører som forbrugere; |
E. |
der henviser til, at det er vigtigt at få en tidlig fornemmelse af, om det er realistisk at opnå de vanskelige mål i køreplanen, og at vurdere virkningen heraf på EU's økonomi, ikke mindst hvad angår den globale konkurrenceevne, beskæftigelse og sociale sikkerhed; |
F. |
der henviser til, at medlemsstaterne, energiselskaber og den brede offentlighed har brug for et klart billede af retningen af EU's energipolitik, der skal understøttes af mere vished inklusive milepæle og mål for 2030 med henblik på at intensivere og reducere risikoen ved langsigtede investeringer; |
Målsætningerne i EU's energikøreplan for 2050
1. |
anerkender de fordele, som medlemsstaterne vinder ved at arbejde sammen for en omdannelse af energisystemet; støtter derfor Kommissionens energikøreplan for 2050 som basis for at fremsætte lovgivningsmæssige og andre initiativer vedrørende energipolitik med henblik på at udvikle politiske rammer for 2030 inklusive milepæle og mål vedrørende drivhusgasemissioner, vedvarende energi og energieffektivitet med det formål at skabe ambitiøse og stabile retlige rammer; bemærker, at der ved definitionen af energimål for 2050 og den mellemliggende periode forudsættes paneuropæisk forvaltning; foreslår, at der i solidaritetens ånd vedtages en strategi, der gør det muligt for medlemsstaterne at samarbejde solidarisk under køreplanen om skabelsen af et europæisk energisamfund; opfordrer til, at de politiske rammer for 2030 defineres efter en tidsplan, der tager hensyn til investorsikkerhed; |
2. |
bemærker, at de foreslåede scenarier for 2050 ikke skal være altbestemmende, men nærmere fungere som et udgangspunkt for konstruktiv dialog om hvordan Europas energisystem skal omdannes for at opfylde de langsigtede mål om at reducere drivhusgasemissionerne med 80-95 % under niveauet i 1990 inden 2050; understreger, at alle fremtidige energiprognoser, herunder energikøreplanen, bygger på usikre antagelser vedrørende teknologiske og økonomiske udviklinger; opfordrer derfor Kommissionen til at ajourføre køreplanen regelmæssigt; påpeger, at Kommissionens konsekvensanalyse ikke undersøger i nærmere detaljer, hvilke retninger de enkelte medlemsstater, grupper af medlemsstater eller regionale grupperinger muligvis vil slå ind på inden 2050; |
3. |
ser med tilfredshed på, at Kommissionens energikøreplan for 2050 indeholder beskrivelser af forskellige scenarier; understreger, at både de scenarier, der bygger på de nuværende tendenser, og dekarboniseringsscenarierne kun er prognoser; bemærker, at de som sådan på ingen måde tager højde for alle eventuelle situationer og derfor kun kan være et udgangspunkt for Europas fremtidige energiforsyningsstruktur; |
4. |
understreger nødvendigheden af at videreudvikle de prognoser, der er udarbejdet for energikøreplanen for 2050, også på basis af andre modeller end PRIMES-modellen, og supplere dem med yderligere lavemissionsmodeller for at få en bedre forståelse af, hvilke alternative muligheder der findes for at udvikle en mere sikker og omkostningseffektiv energiforsyning med lav emission i fremtiden; |
5. |
erkender, at elektricitet fra kulstoffattige kilder er helt nødvendig for dekarbonisering, hvis der skal være en næsten CO2-fri elektricitetssektor i EU i 2050; |
6. |
fremhæver vigtigheden af EU's energipolitik midt i den økonomiske og finansielle krise; understreger den rolle, som energi spiller for at fremme vækst, økonomisk konkurrenceevne og jobskabelse i EU; opfordrer Kommissionen til at foreslå strategier for tiden efter 2020 og til snarest muligt at præsentere en politisk ramme for 2030 for europæisk energipolitik; mener, at denne politiske ramme bør være i overensstemmelse med EU’s dagsorden for dekarbonisering frem til 2050, og at den bør tage hensyn til »no regrets«-mulighederne i køreplanen; opfordrer til at tage skridt til at minimere de negative miljøvirkninger fra energi, men der skal tages hensyn til den virkning, som de trufne foranstaltningerne har på de nationale økonomiers og EU’s økonomis konkurrenceevne samt på sikkerheden af elforsyning til borgerne; |
7. |
påpeger den alarmerende situation i de første måneder af 2013 i Bulgarien samt behovet for at sikre lave elektricitetspriser gennem en EU-politik, som sikrer, at medlemsstaternes økonomier er konkurrencedygtige på det globale marked; mener, at der, navnlig under den økonomiske krise, bør tages højde for dette aspekt; |
8. |
bemærker, at gennemførelsen af miljø- og klimapolitikken, uden hensyntagen til udfordringer såsom energisikkerhed, ikke kan erstatte en energipolitik, der bør gennemføres i overensstemmelse med princippet om bæredygtig udvikling, der sikrer de nuværende og fremtidige generationer lige, generel og konkurrencedygtig adgang til energiressourcer, med respekt for miljøet; |
9. |
tilskynder medlemsstaterne til at intensivere deres løbende indsats for at nå de aktuelle 2020-mål på det energipolitiske område i EU med særlig vægt på energieffektivitetsmålet på 20 % inden 2020, hvor vi i øjeblikket ikke er på ret kurs; understreger, at rettidig og fuld gennemførelse af alle bestemmelser i direktivet om fremme af anvendelse af energi fra vedvarende energikilder (6) er afgørende for at nå EU’s bindende mål på mindst 20 % inden 2020; |
10. |
opfordrer Kommissionen til at vedtage strategien for regional energispecialisering, så regionerne får mulighed for at udvikle de energikilder, som er de mest effektive, for at opfylde EU's mål for 2050, f.eks. solenergi i Sydeuropa og vindenergi i Nordeuropa; |
11. |
mener, at overgangen til en energieffektiv økonomi med lav CO2-udledning er en mulighed ikke kun for bæredygtighed men også for forsyningssikkerhed og konkurrenceevne i Europa, og at en reduktion af drivhusgasemissionerne kan være en konkurrencemæssig fordel på det voksende globale marked for energirelaterede varer og tjenesteydelser; understreger, at dette er en mulighed for SMV'er i EU, der driver virksomhed på markedet for vedvarende energi, som i betydeligt omfang kan sætte gang i udviklingen af iværksættervirksomhed og innovation og eventuelt kan udgøre en af de vigtigste kilder til jobskabelse; |
12. |
understreger, at en klar, sammenhængende og konsekvent politik og regelrammer er af stor betydning som hjælp til at fremme de nødvendige investeringer i »no regrets«-teknologierne som fastlagt i køreplanen på en økonomisk effektiv og bæredygtig måde; understreger de overordnede mål i Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst og opfordrer til at videreføre denne politiske strategi også efter 2020; bemærker, at det er nødvendigt at revidere de eksisterende »post 2020«-strategier for at kunne træffe en velunderbygget og velovervejet beslutning vedrørende strategierne for tiden efter 2020; understreger vigtigheden af en energistrategi med fokus på at øge EU’s energisikkerhed og økonomiske og industrielle konkurrenceevne, jobskabelse, sociale aspekter og miljømæssig bæredygtighed gennem foranstaltninger såsom mere udbredt brug af vedvarende energi, diversificering af forsyningsruter, leverandører og forsyningskilder, energieffektivitet og et mere effektivt og optimeret strømforsyningssystem, der er indrettet på at fremme investering i bæredygtig energiproduktion og kulstoffattig energi samt backup- og balanceringsteknologier; |
13. |
bemærker, at velfungerende kulstofmarkeder og priserne på energikilder spiller en stor rolle for markedsaktørernes adfærd, herunder erhvervsliv og forbrugere; opfordrer til etablering af en politisk ramme for tiden efter 2020 efter princippet om, at forureneren betaler, og langsigtede regler for at garantere sikkerhed for markedsaktørerne; |
14. |
minder om, at det henhører under de enkelte medlemsstaters kompetenceområde at definere deres eget energimiks; anerkender, at energikøreplanen for 2050 supplerer nationale, regionale og lokale bestræbelser på at modernisere energiforsyningen; anerkender derfor medlemsstaternes behov for at samarbejde på grundlag af fælles målsætninger; understreger endvidere, at EU har en meget væsentlig rolle at spille, bl.a. med henblik på at sikre, at nationale politikker er forenelige med EU's målsætninger og bestemmelser, hvis det skal være muligt at nå frem til en energiomdannelse i hele EU, der er velkoordineret, forbundet og bæredygtig; opfordrer indtrængende medlemsstaterne og Kommissionen til fortsat at undersøge mulighederne for at nå EU's langsigtede energimål og klimaændringsmål (som vedtaget af Rådet) som en del af de globale bestræbelser på en teknologisk alsidig, bæredygtig, økonomisk effektiv, konkurrencedygtig og sikker måde med så lidt fordrejning af markedet som muligt og til at fortsætte bestræbelserne på nationalt plan på fuldt ud at udnytte mulighederne for omkostningseffektive energibesparelser, der bl.a. understøttes af EU's tilgængelige finansielle instrumenter; anerkender samtidigt fordelene ved at udvikle en koordineret og, hvor det er relevant, fælles europæisk tilgang, som skal give plads til særlige træk ved små energisystemer og det deraf følgende behov for fleksibilitet; |
15. |
understreger, at energisystemerne i EU-medlemsstaterne skal baseres på egne energiressourcer og deres muligheder for at få adgang til disse, og at dette udgør den grundlæggende søjle for energisikkerheden; mener derfor, at det er mest rationelt, at staterne udvikler de energiteknologier, der har et potentiale, og som medlemsstaterne har erfaring med, og som sikrer dem en kontinuerlig stabil energiforsyning, samtidig med at standarderne for miljø- og klimabeskyttelse overholdes; |
16. |
påpeger, at størstedelen af de planlagte foranstaltninger, ikke som det for øjeblikket er tilfældet, bør koncentrere sig om muligheden for at gennemføre »top-down«-scenarier med reduktionsmål, men at de i stedet skal vedrøre gennemførelsen af scenarier med foranstaltninger, der tager hensyn til spørgsmål såsom medlemsstaternes potentiale, udsigten til udvikling af nye omkostningseffektive teknologier samt de globale virkninger af gennemførelsen af den foreslåede politik, og at man først derefter bør foreslå reduktionsmål for de kommende år (»bottom-up«-strategien); |
17. |
anerkender 2050-energikøreplanens konklusioner om, at overgangen til en bæredygtig energisektor på EU-plan er teknisk og økonomisk gennemførlig og ifølge Kommissionens analyse billigere end en fortsættelse af de nuværende politikker; mener dog, at der skal tages hensyn til den nationale kontekst, der kan variere meget mellem medlemsstaterne; |
18. |
mener, at 2050-målene aldrig nås, hvis ikke EU påtager sig sit ansvar og spiller en central rolle i overgangen; især for enorme projekter såsom bygning af havvindmølleparker i Nordsøen; mener, at EU for grænseoverskridende infrastruktur, der påvirker flere eller alle medlemsstater, bør skitsere prioriterede projekter og fungere som en central investor og dermed tiltrække private investeringer; |
19. |
anerkender, at den stigende betydning af elektricitet i fremtidens energimiks kræver, at alle midler til kulstoffattig elproduktion (der omfatter konversionseffektivitet, vedvarende energi, opsamling og lagring af kulstof samt kerneenergi) udnyttes, hvis klimamålene skal nås uden at sætte konkurrenceevnen og forsyningssikkerheden på spil; |
20. |
understreger, at indførelsen af en fuldt udviklet mekanisme for grænseoverskridende energiinfrastruktur og udveksling af oplysninger i Unionen er en forudsætning for køreplanens succes; understreger, at der derfor er behov for en stærk samordning af medlemsstaternes politik og for fælles handling, solidaritet og gennemsigtighed med hensyn til ekstern energipolitik, energisikkerhed og nye investeringer i energiinfrastruktur; |
21. |
beklager, at Kommissionen ikke har gennemført de fagfællebedømte henstillinger fra Kommissionens rådgivende gruppe om energikøreplanen 2050; opfordrer Kommissionen til at udgive en ajourført version af energikøreplanen, som tager højde for disse henstillinger; |
Afgørende elementer i en langsigtet strategi
22. |
bifalder konklusionerne i energikøreplanen for 2050 om, at der er ligheder mellem de foranstaltninger, som må træffes i de analyserede scenarier for at omdanne EU's energisystem; bifalder i denne forbindelse Kommissionens konklusioner gående ud på, at mere udbredt udnyttelse af vedvarende energi, energieffektivitet og energiinfrastruktur, herunder intelligente net, er »no regret«-muligheder, især når de er styret af markedet, rent bortset fra den specifikke kurs, der slås ind på for at opnå et »dekarboniseret energisystem« i 2050; opfordrer Kommissionen til at undersøge et scenarie med en stor andel af vedvarende energikilder og høj energieffektivitet"; mener, at der bør træffes et valg om, hvilken kurs der skal følges for at sikre investeringssikkerhed; |
23. |
mener, at finanskrisen bør benyttes som en lejlighed til at ændre EU’s samfundsudviklingsmodel i retning af en meget energieffektiv og klimarobust økonomi, der fuldt ud er baseret på vedvarende energi; |
24. |
anerkender, at en større andel af modne vedvarende energikilder i energimiksen efter 2020 er et centralt element i et mere bæredygtigt energisystem; anerkender endvidere, at der i alle scenarier, som er undersøgt i Kommissionens meddelelser, forudsættes en øget andel af vedvarende energi i EU's energimiks på omkring 30 % af det samlede bruttoenergiforbrug inden 2030 og på mindst 55 % i 2050; understreger, at en overgang til en bedre energieffektivitetspolitik kan gøre det lettere at opnå en højere andel af vedvarende energikilder; opfordrer Kommissionen til eksplicit at medtage decentraliseret produktion i prognoserne for fremtiden; opfordrer desuden Kommissionen til nøjagtigt at kortlægge de finansielle, tekniske og infrastrukturelle hindringer, som står i vejen for væksten i den decentraliserede produktion i medlemsstaterne; |
Energieffektivitet
25. |
understreger, at forbedret energieffektivitet og energibesparelser vil spille en central rolle i omdannelsen af energisystemet, og at opnåelsen af 2020-målene er en forudsætning for at gøre yderligere fremskridt op til 2050; anbefaler i denne forbindelse, at medlemsstaterne opgraderer deres bestræbelser på fuldt ud at gennemføre det nyligt vedtagne energieffektivitetsdirektiv, og anbefaler, at oplysningskampagner og energieffektivitet integreres i medlemsstaternes nationale undervisningsplaner; anbefaler medlemsstaterne og Kommissionen at styrke inddragelsen af nationale koncepter og udviklingsbanker og fremme udveksling af oplysninger om bedste praksis; erindrer om, at energieffektivitet, hvis den gennemføres ordentligt, er en omkostningseffektiv metode for EU til at opnå dets langsigtede mål, hvad angår energibesparelser, klimaændring, økonomisk sikkerhed og energisikkerhed; anerkender, at et skift til en mere energieffektiv økonomi kan fremskynde udbredelsen af innovative teknologiske løsninger, mindske importen af fossile brændstoffer og forbedre industriens konkurrenceevne og vækst i Unionen; mener, at udviklingen hen imod en bedre politik for energieffektivitet bør fokusere på hele udbuds- og efterspørgselskæden for energi, herunder omdannelse, transmission, distribution og forsyning, såvel som industriens, bygningernes og husholdningernes forbrug; understreger, at EU’s langsigtede energieffektivitetspolitik bør betragte nedbringelsen af energiforbruget i bygninger som et centralt element i betragtning af, at sanering af eksisterende bygninger rummer et enormt energibesparelsespotentiale; understreger, at den nuværende bygningsrenoveringssats og -kvalitet skal opgraderes væsentligt for at give EU mulighed for væsentligt at nedbringe energiforbruget i de eksisterende bygninger — med 80 % i forhold til 2010-niveauet inden 2050; opfordrer i denne forbindelse medlemsstaterne til at vedtage ambitiøse, langsigtede renovationsstrategier, som det kræves i energieffektivitetsdirektivet; |
26. |
understreger det akutte behov for ny, intelligent og fleksibel energiinfrastruktur, navnlig intelligente net, for at muliggøre en mere fleksibel back-up og balancerende strømkapacitet, herunder individuel mikroproduktion og oplagringssystemer, ny anvendelse af elektricitet (såsom elkøretøjer), og slår til lyd for reaktionsprogrammer (herunder intelligente målere) og et fuldt integreret europæisk netsystem, blandt andet for at integrere alle energikilder over hele EU, hvilket har vist sig at være nødvendigt; minder om, at omkostningsoptimale politikker varierer afhængigt af efterspørgselsmønstre, forsyningspotentiale, geografiske forhold og økonomiske sammenhænge på lokalt niveau; understreger derudover det akutte behov for indførelsen af en stabil og forudsigelig regelramme samt for EU-omspændende markedsmekanismer for at øge fleksibiliteten, herunder optagelse og lagring af kapacitet, og for EU-medfinansiering af infrastrukturprojekter af almen interesse, som er i overensstemmelse med retningslinjerne for energiinfrastruktur og Connecting Europe-faciliteten; |
27. |
bemærker, at EU-finansieringsmidler og nationale finansieringsmidler, herunder budget- og investeringspolitikker, er en forudsætning for opbygning af en ny energiinfrastruktur i Europa, idet der tages hensyn til omkostninger for bygning af nye og nedlukning af forældede faciliteter samt udgifterne til miljømæssige og sociale genopretningsprogrammer i de pågældende regioner; |
28. |
opfordrer Kommissionen til at undersøge de forskellige mulige teknologier til energilagring i EU og deres potentialer på en helhedsorienteret måde ved at integrere EU-politikkerne for det indre energimarked, herunder energinetkapacitet, energi og klimaændring samt forbrugerinteresser, således at EU's energi- og klimamål kan nås, og afhængigheden af energi fra lande uden for EU mindskes, og et ægte indre marked med lige konkurrencevilkår for energi kan etableres med den størst mulige sikkerhed for den fremtidige energiforsyning; |
Vedvarende energi
29. |
understreger, at en mere europæisk tilgang til politikken for vedvarende energi er central på mellemlang til lang sigt; opfordrer medlemsstaterne og deres regioner til at forbedre samarbejdet, herunder ved at gøre øget brug af de samarbejdsmekanismer, der er omhandlet i direktivet om vedvarende energikilder, for at optimere effektiviteten af udvidelsen af de vedvarende energikilder, nedbringe omkostningerne ved de vedvarende energikilder og sikre, at der foretages flere investeringer i EU, hvor de er mest produktive og effektive, under hensyntagen til de enkelte medlemsstaters specifikke kendetegn; understreger, at det er vigtigt at opstille mål; fremhæver i denne forbindelse Kommissionens væsentlige rolle som en faktor for koordinering, finansiel understøttelse og udarbejdelse af relevante analyser af vedvarende energikilder og potentiale for medlemsstaterne og bifalder Kommissionens erklærede hensigt om at udarbejde retningslinjer for handel med vedvarende energikilder; påpeger, at vedvarende energikilder på lang sigt vil blive den vigtigste del af energimikset i Europa, efterhånden som de skifter karakter fra teknologisk udvikling til masseproduktion og udbredelse i mindre til større omfang med integration af lokale og mere fjerntliggende kilder og fra subsidierede til konkurrencedygtige; understreger, at den øgede udbredelse af de vedvarende energikilder kræver, at der foretages politiske ændringer og ændringer af energimarkedets struktur med henblik på at tilpasse markederne til denne situation og opnå større markedsintegration, særlig ved at belønne fleksibilitet og tjenester til forsyningsnetstabiliteten; understreger betydningen af stabile lovgivningsmæssige rammer både på EU-plan og medlemsstatsplan for at tilskynde til investering; understreger behovet for forenklede administrative procedurer og stabile støtteordninger, som gradvis kan tilpasses og udfases, efterhånden som teknologierne og forsyningskæderne modnes og bliver konkurrencedygtige, og der rettes op på markedssvigt; understreger imidlertid, at ændringer med tilbagevirkende kraft af støtteordninger har en skadelig virkning på investorernes tillid og derved øger risiciene i forbindelse med investeringer og deres omkostninger; |
30. |
erkender, at målene for vedvarende energi har været vellykkede, og opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre stabile politikker, så de kan leve op til målene for 2020; |
31. |
minder om den rolle, projekter såsom Desertec og anvendelsen af vedvarende energikilder i naboregioner; fremhæver muligheden i Heliosprojektet med hensyn til at transportere elektricitet fra vedvarende energikilder fra Sydøsteuropa til Centraleuropa samt yderligere udvidelse af vindenergi i Nordsøen og andre regioner; understreger, at muligheden for at importere elektricitet fra vedvarende energikilder fra naboregioner skal suppleres ved, at der tilskyndes til og banes vej for udviklingen af vedvarende energikilder, f.eks. i det sydlige Middelhavsområde og i Nordsøområdet, og til flere sammenkoblinger inden for de europæiske forsyningsnet; |
32. |
påpeger, at det ikke er muligt at sikre stabil elforsyning for mange vedvarende energikilder med den nuværende teknologi, hvorfor der er behov for at have konventionelle energikilder til rådighed som reserve; opfordrer derfor Kommissionen til at fremlægge en analyse af mulighederne for at udvikle vedvarende energikilder på en bæredygtig måde, og — først og fremmest — mulighederne for at fremme stabile vedvarende energikilder; mener, at der skal foretages analyser af mindre stabile energikilder med hensyn til omkostningseffektiviteten forbundet med at sikre reservekapacitet, og at der skal udvikles energioplagringsteknikker; |
33. |
understreger, at der for at opnå en dekarbonisering af EU's energiforsyning på lang sigt er behov for at arbejde på en tættere integration med nabolande og –regioner, som f.eks. Norge, Schweiz og det sydlige Middelhavsområde; understreger, at Europa kan drage fordel af udviklingen af de betydelige vedvarende energikilder i disse regioner med henblik på at dække både den lokale efterspørgsel, og med udviklingen af sammenkoblinger over store afstande af forsyningsnet, en begrænset andel af efterspørgslen i EU; bemærker, at en større sammenkobling vil sætte medlemsstaterne i stand til at eksportere og importere elektricitet fra vedvarende energikilder for at sikre en pålidelig energiforsyning og skabe balance i en variabel elproduktion såsom vindenergi; understreger, at en sammenkobling til Norge i lyset heraf er en særlig fordel for EU, fordi den giver adgang til den store eloplagringskapacitet i forbindelse med norske vandkraftanlæg; |
34. |
understreger betydningen af mikroproduktion med henblik på at øge andelen af vedvarende energikilder; understreger endvidere betydningen af mikroproduktion med henblik på at øge energieffektiviteten, sikre energiforsyningen og inddrage borgerne i deres egen energianvendelse og bekæmpelsen af klimaændringerne; understreger i denne forbindelse behovet for en sammenhængende EU-strategi for mikroproduktion, som omfatter foranstaltninger for opdatering af energiinfrastruktur, reduktion af den lovgivningsmæssige byrde og udveksling af bedste praksis for skattemæssige incitamenter; |
35. |
understreger behovet for at sikre en tilstrækkelig stærk politisk ramme efter 2020 for vedvarende energiteknologi, som endnu ikke har nået forsyningsnetparitet, og som skal konvergere og senere udfase støtte; |
36. |
understreger, at scenarierne for energikøreplanen 2050 indebærer en større mængde biobrændstoffer; mener, at Kommissionen i denne forbindelse bør støtte overgangen til tredjegenerationsbiobrændstoffer fra affaldsprodukter fra fødevareafgrøder og indføre lignende betingelser for importerede biobrændstoffer; |
37. |
anmoder Kommissionen om at fremlægge et forslag til, hvordan man kan øge effektiviteten ved anvendelse af vedvarende energi i EU og dets regioner; mener, at der på mellemlang sigt kunne oprettes markedsgrupper for vedvarende energi på regionalt plan; |
38. |
opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at støtte og fremme globale politikker for et åbent marked for vedvarende varer og til at sikre, at alle handelshindringer afskaffes, hvorved EU's konkurrenceevne vil blive stimuleret gennem fremme af eksport af teknologier for vedvarende energi; |
39. |
erkender, at målene for vedvarende energi har givet gode resultater og bør forlænges til 2030; opfordrer medlemsstaterne til at fortsætte arbejdet med at opfylde deres 2020-mål; er bekymret over medlemsstaternes stigende pludselige ændringer i støtten til ordninger for vedvarende energi, særlig ændringer med tilbagevirkende kraft og fastfrysninger af støtte; opfordrer Kommissionen til omhyggeligt at overvåge gennemførelsen af direktivet om vedvarende energi og træffe foranstaltninger, hvis det måtte være nødvendigt; opfordrer medlemsstaterne til at skabe stabile rammer for investeringer i vedvarende energi, herunder stabile støtteordninger, som gennemgås regelmæssigt, og strømlinede administrative procedurer; |
40. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at øge de beløb betydeligt, som er øremærket til energieffektivitetsforanstaltninger i den kommende flerårige finansielle ramme; |
Infrastruktur og det indre energimarked
41. |
understreger, at der, eftersom EU arbejder på at nå målet med energiforsyningssikkerhed og energiuafhængighed, skal ske en omlægning, så der i stedet satses på en model med indbyrdes energiafhængighed mellem medlemsstaterne ved sikring af en hurtig gennemførelse af EU’s indre energimarked og EU’s intelligente og infrastrukturelle supernet, der sammenkæder nord og syd og øst og vest, med henblik på at gøre bedst mulig brug af de enkelte medlemsstaters komparative fordele samt udnytte det fulde potentiale, der ligger i decentraliseret energiproduktion og mikroproduktion af energi samt intelligente energiinfrastrukturer i alle medlemsstater; fremhæver vigtigheden af at sikre, at politik og lovgivningsmæssig udvikling i medlemsstaterne fuldt ud er i overensstemmelse med de tre liberaliseringspakker, eliminerer resterende infrastrukturelle »flaskehalse« og markedssvigt og ikke skaber nye barrierer for elektricitet og gas- eller energimarkedsintegration; understreger endvidere, at energipolitiske beslutninger i hvert nationalt system også skal tage hensyn til, hvordan sådanne beslutninger kan berøre andre medlemsstater; mener, at det ville være hensigtsmæssigt at afgøre, om og hvordan ekspertisen og faciliteterne i Agenturet for Samarbejde mellem Energimyndigheder (ACER) ville kunne anvendes ved udførelsen af ovennævnte opgaver; |
42. |
anerkender, at energiinfrastrukturprojekter er kendetegnet ved enorme startinvesteringer, som vil blive reduceret betydeligt ved en fuld udnyttelse af energibesparelsesmuligheder og ved 20-60 års driftslevetid; minder om, at det aktuelle markedsklima er højst uforudsigeligt, hvorfor investorerne tøver med at udvikle energiinfrastruktur; understreger, at nye strategier, herunder strategien »energibesparelser først«, og innovative instrumenter skal fremmes for at reducere behovet for infrastrukturinvesteringer, der kan befordre en hurtig tilpasning til et miljø under hastig forandring; |
43. |
understreger behovet for at gennemføre de nuværende politikker og forordninger, så den eksisterende energiinfrastruktur udnyttes bedre til gavn for de europæiske forbrugere; opfordrer Kommissionen og ACER til at gennemføre en strengere kontrol af regler som f.eks. reglerne i forbindelse med use-it-or-lose-it-princippet; |
44. |
understreger behovet for et fuldt ud integreret europæisk energimarked inden 2014; bemærker vigtigheden af en fuldstændig gennemførelse af lovgivningen for det indre energimarked i alle medlemsstater og behovet for at sikre, at ingen medlemsstater eller regioner holdes isoleret fra de europæiske gas- og elnet efter 2015; fremhæver behovet for at tage hensyn til de sociale virkninger og energiomkostningerne og samtidig sørge for, at energipriserne er mere gennemsigtige og i højere grad afspejler omkostningerne, herunder miljøomkostninger, hvor de ikke medregnes fuldt ud; |
45. |
bemærker oprettelsen af en mekanisme til udveksling af oplysninger vedrørende mellemstatslige aftaler mellem medlemsstaterne og tredjelande om energipolitik, idet denne mekanisme har til formål at øge den politiske gennemsigtighed, koordinering og effektivitet i EU som helhed; opfordrer medlemsstaterne til at udvise et højere ambitionsniveau for at sikre, at de aftaler, der er i modstrid med det indre energimarkeds lovgivning, ikke gennemføres; mener, at Kommissionen bør kunne undersøge, om udkast til aftaler er i overensstemmelse med en sådan lovgivning, og deltage i forhandlinger, hvor det er relevant; mener, at mekanismen til udveksling af oplysninger er et skridt hen imod yderligere koordinering af energiindkøb uden for EU, som er af afgørende betydning for opfyldelsen af målene i energikøreplanen 2050; |
46. |
fremhæver, at det er nødvendigt at øge incitamentet for investorerne i energimarkedet ved at gøre det mere profitabelt og lette de bureaukratiske procedurer, uden dog at slække på kravene; |
47. |
anerkender, at den økonomiske krise har gjort det vanskeligere at tiltrække de investeringer, der er nødvendige for at finansiere omlægningen af energisystemet; fremhæver de nye udfordringer såsom behovet for fleksible ressourcer for back up og udligning i elforsyningssystemet (f.eks. fleksibel produktion, robust distributionsnetværk, lagring, efterspørgselsstyring, mikroproduktion og sammenkobling), for at hjælpe med at optage den forventede stigning i den variable elproduktion fra vedvarende energikilder; fremhæver betydningen af infrastruktur på distributionsniveau og de proaktive forbrugeres og distributionsnetoperatørernes vigtige rolle i forbindelse med integration af decentrale energiprodukter og effektivitetsforanstaltninger på efterspørgselssiden i systemet; understreger behovet for en ordentlig vurdering af tilgængelig kapacitet i Europa og nødvendigheden af tilstrækkelig sammenkobling samt fleksibel og udlignende back up-kapacitet for at bringe forsyningen på linje med efterspørgslen og således garantere elforsyningssikkerheden og gasforsyningssikkerheden; gør opmærksom på, at en opprioritering af efterspørgselsorienteret styring og ditto energiformer i betydelig grad ville styrke integreringen af decentraliserede energityper og være et fremskridt for opnåelsen af de overordnede energipolitiske mål; |
48. |
understreger, at da den nuværende infrastruktur er forældet, vil der være behov for enorme investeringer i alle scenarierne i Kommissionens meddelelse om køreplan 2050; påpeger, at dette i alle scenarier vil føre til en stigning i energipriserne frem til 2030; bemærker i øvrigt, at størstedelen af disse stigninger ifølge Kommissionen allerede foregår i referencescenariet, da de hænger sammen med udskiftningen af gammel, allerede fuldt afskrevet produktionskapacitet over de næste 20 år; |
49. |
understreger, at energisikkerheden i EU også skal opnås gennem en diversificering af EU's importkilder; understreger derfor nødvendigheden af, at EU aktivt styrker samarbejdet med sine partnere; er bekymret over forsinkelserne, der påvirker gennemførelsen af den sydlige korridor; understreger behovet for energisikkerhed gennem energidiversificering, minder om det betydelige bidrag, som flydende naturgas, LNG, og LNG-flåder yder til EU's energiforsyning, og fremhæver muligheden for en supplerende LNG-korridor i det østlige Middelhavsområde og Sortehavsregionerne, som kan fungere som en fleksibel energikilde og et incitament til øget konkurrence inden for EU's indre energimarked; |
50. |
minder om, at Unionens strategiske partnerskaber med producent- og transitlande, navnlig de lande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, kræver passende redskaber, forudsigelighed, stabilitet og langsigtede investeringer; understreger i denne forbindelse, at Unionens klimamålsætninger skal være understøttet af EU’s projekter for investering i infrastruktur, der har til formål at diversificere forsyningsruterne og øge Unionens energisikkerhed, såsom Nabucco; |
51. |
minder om, at det er markedsaktørerne, der i henhold til pakken om det indre marked spiller den største rolle for finansieringen af energiinfrastrukturen; anerkender, at nogle innovative eller strategisk vigtige projekter, som er berettigede set ud fra hensynet til forsyningssikkerhed, solidaritet og bæredygtighed, men som ikke kan tiltrække tilstrækkelig markedsbaseret finansiering, kan kræve begrænset offentlig støtte for at supplere privat finansiering; understreger, at sådanne projekter bør udvælges ud fra tydelige og gennemsigtige kriterier, idet de bør undgå konkurrenceforvridning, tage hensyn til forbrugernes interesser og være fuldt ud i overensstemmelse med EU's langsigtede energi- og klimamål; |
52. |
understreger, at de fleste scenarier i energikøreplanen 2050 ikke vil kunne lade sig gøre, hvis ikke der udvikles lokale intelligente netværk for elektricitet og gas; mener, at EU foruden grænseoverskridende projekter bør vedtage foranstaltninger til at støtte oprettelse eller renovering af lokale net, navnlig hvad angår adgang for beskyttede forbrugere; |
53. |
understreger betydningen af Connecting Europe-faciliteten, hvor der er afsat et betydeligt beløb til renovering og udbygning af energiinfrastrukturen i EU; understreger betydningen af at identificere og støtte såvel store som små centrale bæredygtige projekter; |
54. |
fremhæver betydningen af en kvikskranketilgang som supplement til EU's forenklingsmålsætninger om begrænsning af bureaukratiet for derved at fremskynde godkendelses- og tilladelsesprocedurer og reducere den administrative byrde for virksomheder, der søger godkendelse angående udvikling af energiinfrastruktur, og samtidig garantere behørig overholdelse af gældende regler og bestemmelser; opfordrer medlemsstaterne til at revidere deres procedurer desangående; |
55. |
opfordrer Kommissionen til snarest muligt at gøre noget ved den lovgivningsmæssige usikkerhed for institutionelle investorer vedrørende fortolkningen af den tredje pakke, når de agerer som passiv investor i både transmissions- og produktionskapacitet; |
56. |
opfordrer Kommissionen til snarest muligt at gøre noget ved spørgsmålet om manglende incitamenter til investeringer i intelligente net for distributionsoperatører og transmissionssystemoperatører, i informations- og kommunikationsteknologi (ikt) og andre innovative teknologier, som letter en bedre og større udnyttelse af det eksisterende net; |
Den sociale dimension:
57. |
glæder sig derfor over medtagelsen af den sociale dimension i energikøreplanen 2050; mener, at en særlig opmærksomhed i denne forbindelse bør rettes mod energifattigdom og beskæftigelse; fastholder med hensyn til energifattigdom, at energi skal være noget, alle har råd til, og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne samt de lokale myndigheder og kompetente sociale organer til at arbejde sammen om skræddersyede løsninger til imødegåelse af sådanne spørgsmål som elektricitets- og varmefattigdom med særlig vægt på lavindkomsthusholdninger og sårbare husholdninger, som er mest påvirkede af højere energipriser; er derfor af den opfattelse, at en sådan strategi bør fremme energieffektivitet og –besparelser, da dette er en af de mest effektive metoder til at reducere energiregningerne, og at denne strategi bør undersøge nationale foranstaltninger såsom beskatning, offentlige indkøb og prisfastsættelse på varme etc., især hvor disse faktorer hæmmer investeringer i energieffektivitet eller optimering af varmeproduktion og -forbrug, og at den skal give anvisninger om god og dårlig praksis; understreger vigtigheden af at udvikle og formidle flere energieffektivitetsforanstaltninger, stimulere aktioner på efterspørgsels- og udbudssiderne og skabe bevidsthedskampagner for at øge de nødvendige ændringer i adfærd; opfordrer medlemsstaterne til regelmæssigt at aflægge beretning om foranstaltninger, der træffes for at beskytte husstande mod voksende energiregninger og energifattigdom; opfordrer Kommissionen til med hensyn til beskæftigelse at fremme foranstaltninger for tilpasning af uddannelse, omskoling og efteruddannelse for at hjælpe medlemsstaterne med at skabe en højt kvalificeret arbejdsstyrke, der er parat til at spille sin rolle i energiomstillingen; anmoder Kommissionen om inden udgangen af 2013 at forsyne Parlamentet med flere oplysninger om denne omstillings indvirkning på beskæftigelsen inden for energi- industri- og servicesektorerne og til at udvikle konkrete mekanismer til at understøtte arbejdstagere og de berørte sektorer; anbefaler, at medlemsstaterne tager hensyn til de eksterne omkostninger og fordele af energiproduktion og –forbrug, såsom de sundhedsmæssige fordele forbundet med forbedring af luftkvaliteten; mener, at en social dialog om energikøreplanens virkninger, som bør omfatte alle involverede parter, er en faktor af central betydning og vil fortsætte med at være det gennem hele omstillingen; |
58. |
påpeger, at vedtagelsen af dekarboniseringsstrategien uden hensyntagen til situationen i en del af medlemsstaterne kan medføre en alvorlig forøgelse af energifattigdommen, der i nogle medlemsstater finder sted, når energiomkostningerne udgør mere end 10 % af husholdningsbudgetterne; |
59. |
understreger, at det er nødvendigt at beskytte forbrugerne mod høje energipriser og beskytte virksomhederne mod unfair konkurrence samt kunstigt lave priser fra selskaber uden for EU i henhold til opfordringerne fra Rio+20-topmødet vedrørende WTO's styrkede rolle; |
60. |
opfordrer medlemsstaterne og det internationale samfund til at sætte skub i de uddannelsesinstitutioner, der kan producere en kvalificeret arbejdsstyrke, samt den næste generation af forskere og innovatorer på områder såsom sikker forsyning med energi, energiforbrug, energisikkerhed og energieffektivitet; minder i denne forbindelse om den vigtige rolle, som Horisont 2020 og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi spiller med hensyn til at bygge bro over kløften mellem uddannelse, forskning og gennemførelse i energisektoren; |
61. |
understreger, at gennemskuelige priser og oplysninger til forbrugerne er af afgørende betydning; er derfor af den opfattelse, at det er Kommissionens ansvar så nøjagtigt som muligt at fastslå virkningerne af sådanne faktorer for de energipriser, som privatpersoner og virksomheder betaler i de forskellige scenarier, der vælges; |
Specifikke energikilders rolle
62. |
mener, at der vil være behov for alle former for lavemissionsteknologi for at nå det ambitiøse mål at dekarbonisere EU's energisystem i almindelighed og elektricitetssektoren i særdeleshed; acceptere, at det fortsat vil være usikkert, hvilke teknologier der vil vise sig teknisk og kommercielt velegnede inden for den krævede tidshorisont; understreger, at der skal være fleksibilitet til at foretage en tilpasning til de teknologiske og samfundsøkonomiske ændringer, der vil komme; |
63. |
anerkender, at konventionelle fossile brændstoffer sandsynligvis fortsat vil være en del af energisystemet i det mindste under overgangen til et lavemissionsenergisystem; |
64. |
erkender, at kerneenergi i øjeblikket bruges som en vigtig lavemissionsenergikilde; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne på baggrund af den lære, der kan drages af katastrofen i Fukushima i 2011, at forbedre sikkerheden ved kerneenergi ved hjælp af resultaterne af de seneste nukleare stresstest; |
65. |
er enigt med Kommissionen i, at atomenergi fortsat vil være en vigtig bidragyder, da nogle medlemsstater fortsat anser atomenergi for at være en sikker og pålidelig kilde til elproduktion med lav CO2-udledning til en overkommelig pris; anerkender, at analysen af scenarierne viser, at atomenergi kan bidrage til lavere systemomkostninger og lavere priser på elektricitet; |
66. |
er enig med Kommissionen i, at naturgas kommer til at spille en vigtig rolle på kort til mellemlang sigt for omdannelsen af energisystemet, da det udgør en relativt hurtig og omkostningseffektiv måde at mindske afhængigheden af andre mere forurenende fossile brændstoffer på; understreger nødvendigheden af at diversificere naturgasforsyningsruterne til Den Europæiske Union; advarer imod investeringer, der kunne føre til fastlåst langtidsafhængighed af fossile brændstoffer; |
67. |
anerkender naturgassens potentiale som en fleksibel reserve, der kan udligne variabel forsyning fra vedvarende energikilder sammen med elektricitetslagring, sammenkobling og efterspørgselsreaktion; mener, at man bør lade gas spille en større rolle, særlig hvis der bliver tilstrækkelig adgang til teknologier til CO2-opsamling og -lagring; mener, at målet om nedbringelse af drivhusgasemissioner bør være centralt i alle overvejelser på området og bør prioriteres i forbindelse med energivalg; |
68. |
mener, at flydende gas (LPG), der er en fleksibel og pålidelig energikilde på steder, hvor der mangler infrastrukturer, ikke må glemmes; |
69. |
understreger behovet for at håndtere den forventede vækst i gas- og elimporten fra tredjelande til EU på kort og mellemlang sigt med henblik på at sikre energiforsyningen; fastholder, at denne udfordring for visse regioner og medlemsstater er tæt knyttet til afhængigheden af gas- og olieimport fra ét tredjeland; anerkender, at såfremt denne udfordring skal tages op, er det bl.a. nødvendigt med en styrket rolle for indenlandske energiressourcer og vedvarende energikilder, som er afgørende for at sikre konkurrenceevnen og forsyningssikkerheden, og foranstaltninger til at diversificere udbuddet af energileverandører, energiruter og energikilder; anerkender, at et strategisk mål i denne henseende er at etablere den sydlige gaskorridor og gennemføre forsyningsruten til EU for omtrent 10-20 % af EU’s gasefterspørgsel inden 2020 for at give alle europæiske regioner mulighed for at få fysisk adgang til mindst to forskellige gaskilder; |
70. |
bemærker, at CO2-opsamling og -lagring (CCS) kunne spille en rolle frem mod 2050; bemærker dog, at CCS stadig er på forsknings- og udviklingsstadiet; konstaterer, at CCS-udviklingen stadigvæk er højst usikker på grund af uløste problemer, såsom uspecificerede forsinkelser, høje omkostninger og skepsis med hensyn til effektiviteten; understreger, at CCS udviklet på en økonomisk effektiv, sikker og bæredygtig måde vil skulle udnyttes i kommerciel målestok så snart som muligt; fremhæver, at CCS også udgør en vigtig mulighed for dekarbonisering af flere energiintensive industrier såsom olieraffinering, aluminiumsmeltning og cementproduktion; opfordrer Kommissionen til at udarbejde en midtvejsrapport, hvori den evaluerer de resultater, der er opnået med anvendelsen af EU-støttede demonstrationsprojekter for kulfyrede kraftværker; |
71. |
understreger vigtigheden af politiske indgreb, offentlig finansiering og passende kulstofpris for at vise og sikre den tidlige udvikling af CCS-teknologien i Europa fra 2020; understreger vigtigheden af EU's demonstrationsprogram for at opbygge den offentlige accept af og støtte til CCS som en vigtig teknologi til at mindske emissionerne af drivhusgas; |
72. |
opfordrer Kommissionen til at muliggøre og fremme videndeling og samarbejde i EU og internationalt for at sikre, at de bedste teknologiske løsninger udnyttes fuldt ud i CCS-demonstrationsprojekter; opfordrer Kommissionen til at støtte tidlige investeringer i rørledningsinfrastruktur og koordinere planlægningen på tværs af grænserne for at sikre adgang til CO2-dræn fra 2020 og at gennemføre forskning for at karakterisere lagringsreservoirer i Europa; opfordrer Kommissionen til at samarbejde aktivt med medlemsstaterne og industrien om at oplyse om fordele og sikkerhed ved CCS for at opbygge offentlighedens tillid til teknologien; |
73. |
bemærker, at en optimal, sikker og bæredygtig udvikling og anvendelse af indenlandske og regionale energikilder og konkurrenceevnen for den infrastruktur, der er nødvendig for stabil forsyning med indenlandsk eller importeret energi, kan bidrage til øget energisikkerhed og derfor bør prioriteres højt ved udformningen af EU's energipolitik; |
74. |
bemærker, at så længe der er behov for produkter baseret på råolie, er det vigtigt at bevare en europæisk tilstedeværelse i raffineringsindustrien for at bidrage til at sikre forsyningssikkerheden, understøtte konkurrenceevnen i downstream-industrier såsom den petrokemiske industri, opstille verdensomspændende normer for brændstofraffineringskvaliteten, sikre overholdelse af miljøkrav og bevare beskæftigelsen i disse sektorer; fremhæver også resultatet i den europæiske køreplan, at olie sandsynligvis forbliver en del af energimikset, selv i 2050, om end med en langt lavere andel end i dag, og primært vil blive brugt til at forsyne dele af passager- og godstrafikken over store afstande; |
75. |
mener, at der bør være særligt fokus på de regioner i medlemsstaterne, hvor kul i dag er den dominerende energikilde, og/eller hvor kulproduktion og kulfyret elproduktion er vitale regionale kilder til beskæftigelse; mener, at der vil være behov for supplerende EU-støttede sociale foranstaltninger, hvis scenarierne i energikøreplanen for 2050 skal accepteres af befolkningerne i disse regioner; |
Globale udfordringer på energiområdet
76. |
erindrer, idet det anerkender, at EU handler i en global kontekst, og at enegang muligvis ikke vil give alle de forventede fordele, om TTE-Rådets konklusioner fra november 2011 om styrkelse af den eksterne dimension af EU's energipolitik, hvori Rådet understregede behovet for en bredere og mere koordineret EU-tilgang til internationale energiforbindelser for at håndtere de globale energiudfordringer og klimaforandringer og nødvendigheden af at tage hensyn til spørgsmål vedrørende konkurrenceevne og CO2-lækage, bevare og fremme de højeste standarder for nuklear sikkerhed og samtidig garantere en sikker og diversificeret energiforsyning; |
77. |
understreger behovet for at garantere energisikkerheden og kommende selvforsyning i EU, primært ved at fremme energieffektiviteten og –besparelser, hvilket sammen med andre alternative energikilder vil mindske afhængigheden af import; bemærker den stigende interesse for olie- og gasudvindingen i Middelhavet og Sortehavet; mener, at der er et akut behov for at fastlægge en omfattende EU-politik for olie- og gasboringer til havs; mener, at der bør lægges vægt på eventuelle uheld og på afgrænsning af eksklusive økonomiske zoner (EØZ’er) for de pågældende medlemsstater og relevante tredjelande i overensstemmelse med UNCLOS-konventionen, som alle medlemsstater og EU som sådan har underskrevet; |
78. |
understreger, at tildelingen af licensrettigheder til boring og afgrænsning af EØZ'er kan blive en kilde til konflikt med tredjelande, hvorfor EU bør bevare en høj politisk profil på dette område og forsøge at udelukke internationale uoverensstemmelser; understreger, at energi bør anvendes som drivkraft for fred, miljømæssig integritet, samarbejde og stabilitet; |
79. |
opfordrer til, at energikøreplanen for EU og Rusland baseres på principperne om gensidig respekt og gensidighed på grundlag af reglerne i Verdenshandelsorganisationen, energichartertraktaten og den tredje energipakke; opfordrer Kommissionen til på en effektiv måde at gennemføre og anvende EU’s regler for det indre marked og EU’s konkurrenceregler over for alle de foretagender inden for energisektoren, der driver virksomhed på Unionens område; glæder sig i denne henseende over den nylige undersøgelse af Gazproms og dens datterselskabers konkurrencebegrænsende adfærd og beklager Den Russiske Føderations præsidents politisk motiverede dekret, som forhindrer dens energivirksomheder i at samarbejde med EU-institutionerne; fastholder, at alle virksomheder i energisektoren forventes at samarbejde fuldt ud med undersøgelsesmyndighederne; opfordrer Kommissionen til at fremsætte et hensigtsmæssigt svar på dette dekret og sikre, at undersøgelsen kan fortsætte; |
80. |
opfordrer Kommissionen til at udarbejde et omfattende sæt af kort-, mellemlang- og langsigtede energipolitiske prioriteringer, som EU skal opfylde i forbindelserne med nabolandene, med henblik på at oprette et fælles juridisk område på baggrund af principper og normer for gældende EU-lovgivning på det indre energimarked; understreger betydningen af yderligere at udvide Energifællesskabet, navnlig ved at medtage kandidatlande og lande i det østlige partnerskab, Centralasien og Middelhavsområdet, og etablere juridiske kontrolmekanismer for at bearbejde mangelfuld gennemførelse af lovgivningen; opfordrer Unionen til at udvise solidaritet med de partnere, som er en del af Energifællesskabet; fordømmer i denne henseende den seneste tids trusler fra Den Russiske Føderation over for Moldova; |
81. |
understreger, at EU’s energipolitik på ingen måde må være i modstrid med de grundlæggende værdier, som EU bygger på, især hvad angår demokrati og menneskerettigheder; opfordrer i denne henseende Kommissionen til i sine energiforbindelser at prioritere producenter og transitlande, der deler og støtter de samme værdier; |
82. |
understreger vigtigheden af at styrke samarbejde og dialog med andre strategiske energipartnere; mener, at de nye vækstøkonomiers voksende indflydelse på de globale energimarkeder samt væksten i deres efterspørgsel efter energi betyder, at det er afgørende for EU at samarbejde med disse partnere på en sammenhængende måde, som omfatter alle energiområder; bemærker, at EU på lang sigt må øge koordineringen for så vidt angår indkøb af energi fra tredjelande; slår til lyd for et tættere samarbejde mellem Rådet, Kommissionen og Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil, så EU kan tale med én stemme i spørgsmål vedrørende energipolitik, som det er fastlagt i EU-lovgivningen og i anvisningerne fra Kommissionens Generaldirektorat for Energi; minder om, at Europa-Parlamentet fortsat bør informeres regelmæssigt om udviklingen på dette område; |
83. |
understreger, at den solidaritet mellem medlemsstaterne, som EU-traktaten opfordrer til, bør gælde for både det daglige arbejde og krisehåndteringen inden for den interne og eksterne energipolitik; opfordrer Kommissionen til at komme med en klar definition af »energimæssig solidaritet« med henblik på at sikre, at den overholdes af alle medlemsstater; |
84. |
understreger, at der ikke vil blive gået på kompromis med sikkerheden for hverken traditionelle (f.eks. atomenergi) eller nye (f.eks. ukonventionel olie og gas) energikilder, og mener, at EU bør fortsætte sine bestræbelser for at styrke sikkerheden og gå i spidsen for de internationale bestræbelser på dette område; |
85. |
understreger, at i takt med, at medlemsstaterne sammenkobler og integrerer deres nationale markeder gennem investeringer i infrastruktur og godkendelse af fælles regler, bør der også fortsat gøres en indsats for at samarbejde med Rusland med henblik på at finde kreative og gensidigt acceptable foranstaltninger, som sigter mod at mindske diskrepansen mellem de to energimarkeder; |
86. |
understreger, at EU i takt med, at energiforsyningen skifter til de nye vækstøkonomier, bør indgå i en intensiv dialog og samarbejde med BRIKS-landene med hensyn til energieffektivitet, vedvarende energikilder, rent kul, CO2-opsamling og -lagring, intelligente net, fusionsforskning og kernesikkerhed; EU bør også udvikle en klar politik for forsknings- og innovationssamarbejde inden for energisektoren med disse lande; |
87. |
opfordrer EU til fortsat at spille en aktiv rolle i de internationale forhandlinger om den globale klimaaftale; understreger, at EU bør vide, hvad konsekvenserne af en manglende indgåelse af en global aftale om klimaændringer vil blive; beklager, at køreplanen ikke præsenterer et scenarie, hvor der ikke nås en sådan aftale; understreger, at indgåelsen af en juridisk bindende global aftale om at reducere emissionerne og inddragelse i processen af verdens største udledere, herunder Kina, Indien, USA og Brasilien, vil forbedre chancerne for at opnå en reel reduktion af drivhusgasudledningen; påpeger behovet for at imødegå den udfordring, der er forbundet med kulstoflækage, ved at undgå udflytning af energiintensive industrier uden for EU; |
Emissionshandelssystem (ETS)
88. |
erkender, at ETS for øjeblikket er det vigtigste, men ikke det eneste instrument til reduktion af drivhusgasser fra industrien og fremme af investeringer i sikre og bæredygtige lavemissionsteknologier; konstaterer, at en strukturel forbedring af ETS er nødvendig for at øge ordningens evne til at reagere på økonomiske nedture og opsving, genoprette investorsikkerheden og styrke markedsbaserede incitamenter til investering i og brug af lavkulstofteknologier; bemærker, at enhver strukturel ændring af ETS ville kræve en omhyggelig vurdering af miljømæssige, økonomiske og sociale indvirkninger samt af indflydelsen på lavkulstofinvesteringer, elpriser og på energiintensive industriers konkurrenceevne, især hvad angår risikoen for kulstoflækage; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at fremme og opmuntre europæiske industriers udvikling af innovative, sikre og bæredygtige teknologiske løsninger; |
89. |
anmoder Kommissionen om snarest muligt at fremsætte en yderligere vurdering med forslag til anbefalede handlinger, der kan forhindre risikoen for CO2-lækage som følge af en omfordeling af produktionsfaciliteter til steder uden for EU, især med fokus på en vurdering af yderligere scenarier, hvor der kun gøres en begrænset eller ingen yderligere global indsats for at reducere kulstofemissioner; |
90. |
understreger, at ikke-ETS-sektoren forårsager omkring 55 % af EU’s drivhusgasemissioner, og at det er væsentligt sideløbende med ETS er vigtigt også at sikre, at også ikke-ETS-sektorerne påtager sig deres ansvar for at mindske emissionerne; understreger behovet for politisk vejledning på EU-niveau og for konkrete aktioner for at tage fat på dette spørgsmål; |
91. |
påpeger, at ETS er stødt på problemer, som ikke oprindelig var forudset, og at det overskud af kvoter, som er ved at ophobe sig, vil mindske incitamentet til at fremme lavemissionsinvesteringer i mange år fremover; bemærker, at dette udgør en trussel mod ETS' effektivitet som EU's vigtigste instrument til at nedbringe emissioner på en måde, der sikrer ensartede vilkår for konkurrerende teknologier, som giver virksomhederne et spillerum til at udvikle deres egen strategi for modvirkning af klimaændringer, og som omfatter særlige foranstaltninger til bekæmpelse af CO2-lækage; opfordrer Kommissionen til at vedtage foranstaltninger til afhjælpning af manglerne ved det europæiske emissionshandelssystem, så det kan komme til at fungere som oprindeligt planlagt; foreslår, at disse foranstaltninger omfatter:
|
Forskning, menneskelige ressourcer, nye teknologier og alternative brændstoffer
92. |
mener, at priser spiller en afgørende rolle inden for energirelaterede investeringer og energiproduktion; bemærker, at de forskellige medlemsstaters politikker til at fremme vedvarende energi skal ses som en læringskurve; mener, at de nylige, relativt høje priser på fossile brændstoffer fremmer udviklingen af vedvarende energi, hvis politiske faktorer og markedssvigt fjernes; anbefaler, at medlemsstaterne fremmer og støtter mere effektive støtteordninger for vedvarende energi med henblik på at minimere stigninger i energipriserne; anmoder Kommissionen om at undersøge muligheder for et mere koordineret, konvergent og integreret europæisk system for understøttelse af vedvarende energikilder; |
93. |
mener, at de seneste års stigninger i energiregningerne i EU har udviklet en »intelligent« tilgang baseret på »sund fornuft« med hensyn til at nedskære energiforbruget gennem energieffektivitet og energibesparelser; understreger vigtigheden af, at denne naturlige men stadig utilstrækkelige ændring ledsages af de rette politiske aktioner og finansiel støtte for at fremme yderligere energibesparelser; understreger nødvendigheden af at stimulere forbrugerne til at producere deres egen energi; understreger, at ikt's rolle og gennemførelsen heraf gennem intelligente netværk i stigende grad er vigtig for udviklingen af et effektivt energiforbrug og især udviklingen af intelligente reaktionsprogrammer (herunder intelligente målere), som hjælper forbrugerne med at blive aktive bidragydere til energieffektiviteten ved at forsyne dem med let forståelige realtidsdata om energiforbruget i husholdninger og virksomheder og om det overskud, der føres tilbage til nettet, samt med oplysninger om energieffektivitetsforanstaltninger og -muligheder; |
94. |
mener, at energiinfrastruktur i højere grad bør orienteres mod slutbrugeren, med større fokus på samspillet mellem distributionssystemets kapacitet og forbruget, og betoner behovet for realtidsbaseret tovejsstrømme af strøm og oplysninger; påpeger de nye teknologiers fordele for forbrugerne, f.eks. efterspørgselsstyring og efterspørgselsreaktionssystemer, som forbedrer energieffektiviteten for forsyning og efterspørgsel; |
95. |
mener, at lanceringen af intelligente net er en hastesag, og at integreringen af distribueret vedvarende produktion og forbedringen af energiforbrugseffektiviteten (som er grundlæggende for opfyldelsen af 202020-klima- og energipakken), ikke er mulig; |
96. |
fremhæver den rolle, som intelligente net spiller i at muliggøre tovejskommunikation mellem elektricitetsproducenter og forbrugere, og påpeger, at intelligente net kan give forbrugere mulighed for at kontrollere og tilpasse deres elektricitetsforbrug; påpeger, at det er afgørende at have en stærk beskyttelse af personlige oplysninger og at gennemføre forbrugeroplysningsprogrammer, såsom oplysningskampagner i skoler og på universiteter, navnlig hvis intelligente målere skal have en reel effekt; understreger, at medlemsstaterne bør stille de relevante oplysninger til rådighed på websteder for forbrugere, og at alle relevante aktører, såsom bygherrer, arkitekter og leverandører af varme- og køleudstyr samt elektronisk udstyr, bør indhente ajourførte oplysninger og sammenligne priser og tjenester og på baggrund heraf vælge den energileverandør, der passer bedst til deres formål; |
97. |
opfordrer Kommissionen til at sikre, at Horisont 2020-initiativet og de europæiske innovationspartnerskaber, der oprettes inden for rammerne af initiativet innovations-EU, prioriterer energisystemoptimering og behovet for at udvikle alle former for bæredygtige lavemissionsteknologier med henblik på at forbedre EU's konkurrenceevne, fremme jobskabelsen og skabe incitamenter for en ansvarsbevidst brug af energi; støtter EU's strategiske energiteknologiplan og de tilknyttede europæiske industriinitiativer i denne henseende; understreger, at fremme af energieffektiviteten og nedbringelse af omkostningerne forbundet med vedvarende energi gennem teknologiske forbedringer og innovation også får den højeste prioritet, blandt andet ved at en højere andel af de offentlige forskningsbudgetter afsættes til forskning i vedvarende energi og energieffektivitet, især i Horisont 2020 og SET-planen; |
98. |
fastholder, at forskning i nye alternative brændstoffer er afgørende for at opfylde de langsigtede miljø- og klimamål, og at Horisont 2020-programmet derfor skal give de nødvendige incitamenter; |
99. |
understreger vigtigheden af, at offentlige institutioner og industrien fortsætter med forskning og udvikling med henblik på at forbedre energieffektiviteten og brugen af vedvarende energi og naturgas i vej-, sø- og lufttransportsektoren; |
Opvarmning og afkøling
100. |
opfordrer til, at opmærksomheden i højere grad rettes mod opvarmnings- og afkølingssektoren; opfordrer med henblik herpå EU til at overveje fuld integrering af opvarmnings- og afkølingssektoren i omstillingen af energisystemet; bemærker, at denne sektor i dag står for ca. 45 % af det endelige energiforbrug i Europa, og at der er behov for en bedre forståelse af den vigtige rolle, som opvarmning og afkøling spiller; opfordrer derfor Kommissionen til at indsamle de nødvendige data, der afspejler energikilderne til og anvendelsen af opvarmning og afkøling og distributionen af opvarmning til de forskellige grupper af slutbrugere (bolig, industri, den tertiære sektor); tilskynder til udvikling af kraftvarmeværker, der bruger vedvarende eller opsamlet varme og spildvarme, og støtter yderligere forskning i køle- og opvarmningssystemer med henblik på at gennemføre EU's ambitiøse politik; opfordrer de offentlige myndigheder til at opdatere prognoserne for varmebehovet frem mod 2050 og udarbejde en konsekvensvurdering af de regionale undergrundsforhold med henblik på at optimere ressourcefordelingen; opfordrer endvidere Kommissionen og medlemsstaterne til at afsætte flere midler til lokal energiinfrastruktur som f.eks. fjernvarme og fjernkøling — herunder gennem F&U og innovative finansieringsinstrumenter — som medfører effektive lavemissions- eller nulemissionsløsninger, der vil fortrænge importen og udveksling/transport af energi i Europa; bemærker, at lettilgængelige løsninger med vedvarende energi (jordvarme, biomasse omfattende bionedbrydeligt affald, solenergi og hydrotermisk/aerotermisk energi) i kombination med energieffektivitetsforanstaltninger har potentiale til at dekarbonisere hele varmeefterspørgslen i 2050 på en omkostningseffektiv måde, idet der samtidig tages hånd om problemet med energifattigdom; |
Afsluttende bemærkninger
101. |
ser frem til Kommissionens meddelelse om CCS, det indre marked, energieffektivitet og energiteknologier med henblik på at gøre yderligere fremskridt vedrørende de politiske valg, der er udpeget i energikøreplanen for 2050; |
102. |
mener, at man for at sikre energiforsyningssikkerheden bør give regionerne ved EU's ydre grænser særlig opmærksomhed ved at støtte etableringen af net og udviklingen af nye energiinfrastrukturer i samarbejde med nabolandene; |
103. |
bemærker, at forskellige geografiske vilkår gør det umuligt at gennemføre en fælles energipolitik for alle regioner; mener uanset kriteriet for fælles handling, og idet Parlamentet er bevidst om nødvendigheden af at overholde EU's politiske rammer, at hver enkelt europæisk region bør kunne følge en individuel plan, der er tilpasset dens situation og økonomi, og udvikle de bæredygtige energikilder, der kan opfylde målene i energikøreplanen 2050 mest effektivt, og minder om, at produktion af især vedvarende energi spiller en central rolle for udviklingen af og beskæftigelsen i både landdistrikterne og de områder, der ikke er landdistrikter; opfordrer derfor alle regioner til at udvikle og gennemføre energistrategier og til at overveje at indarbejde energi i deres forsknings- og innovationsstrategier for intelligent specialisering; |
104. |
understreger betydningen af gennemsigtighed, demokratisk kontrol og inddragelse af civilsamfundet i forbindelserne med tredjelande på energiområdet; |
105. |
understreger betydningen af at reducere det samlede energiforbrug og øge energieffektiviteten inden for transportsektoren, herunder gennem transportplanlægning og støtte til den offentlige transport på medlemsstatsniveau; understreger ligeledes, at vedvarende energiprojekter inden for rammerne af programmet for transeuropæiske transport- og energinet (TEN-T og TEN-E) bør fremmes; |
106. |
mener, at det overordnede mål om opnåelse af CO2-frihed nødvendiggør en væsentlig reduktion af transportemissionerne, hvilket indebærer yderligere udvikling af alternative brændstoffer, forbedring af transportmidlernes energieffektivitet samt en betydelig stigning i anvendelse af elektricitet og dermed store investeringer i el-infrastruktur, netforvaltning og energilagring; bemærker, at det er nødvendig med hurtig handling for at undgå at blive fastlåst på en kurs mod øgede emissioner på grund af infrastrukturens lange livscyklus; |
107. |
opfordrer på det kraftigste til at indarbejde konklusionerne fra Kommissionens arbejdsdokument »Regioner i 2020 — en vurdering af fremtidens udfordringer for EU's regioner« om vigtigheden af også at tage højde for potentialet i regionerne i den yderste periferi og de mindre udviklede regioner på energiforsyningsområdet i de kommende år; |
108. |
henleder opmærksomheden på det komplekse forhold mellem energi, fødevareforsyning og udviklingen inden for sikkerhedsområdet, særlig med hensyn til ikkebæredygtige førstegenerationsbiobrændstoffer, som kan have negative sociale og miljømæssige konsekvenser for udviklingslandene; anbefaler derfor en forøgelse af investeringer i og udvikling af bæredygtige avancerede biobrændstoffer fra affaldsprodukter fra landbruget og alger; |
109. |
minder om betydningen af den miljømæssige integritet af energiproduktion; opfordrer medlemsstaterne til konsekvent at anvende VVM-vurderinger for alle former for energiproduktion, herunder ukonventionel gas; |
110. |
opfordrer Kommissionen til at støtte den såkaldte »energisikkerhedsklausul«, der skal indgå i alle handels-, associerings-, partnerskabs- og samarbejdsaftaler med producent- og transitlande, og som vil fastsætte en adfærdskodeks og detaljeret beskrive de foranstaltninger, der skal træffes i tilfælde af, at en af parterne ensidigt ændrer betingelserne; |
111. |
bemærker vigtigheden af et bredt samarbejde i den arktiske region, navnlig blandt lande i den euro-atlantiske sfære, herunder en aftale om en særlig ordning; opfordrer derfor Kommissionen til at fremsætte en helhedsvurdering af fordele og risici ved EU's engagement i det arktiske område, herunder en analyse af de miljømæssige risici, i betragtning af de meget følsomme og uerstattelige områder, navnlig i Højarktis; |
112. |
bemærker, at de arktiske farvande udgør et nabohavmiljø af særlig betydning for Den Europæiske Union, og at de spiller en betydelig rolle for afbødning af klimaforandringer; understreger, at de alvorlige miljøbekymringer med hensyn til de arktiske farvande kræver en særlig agtpågivenhed for at sikre miljøbeskyttelsen af Arktis i forbindelse med offshore olie- og gasaktiviteter, herunder også efterforskning, i betragtning af risikoen for alvorlige uheld og nødvendigheden af en effektiv reaktion; opfordrer de medlemsstater, der er medlemmer af Arktisk Råd, til aktivt at fremme bestræbelserne på af fastholde de højst mulige miljøsikkerhedsstandarder i dette sårbare og enestående økosystem, bl.a. gennem udvikling af internationale instrumenter til forebyggelse af, beredskab i tilfælde af og reaktion på olieforurening af havet i Arktisk, og til især aktivt at foreslå regeringerne politikker, der kan få dem til at afholde sig fra at tillade offshore olie- og gasaktiviteter, herunder efterforskning, så længe der ikke kan sikres en effektiv reaktion på denne slags uheld; |
o
o o
113. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
(1) EFT L 315 af 14.11.2012, s. 1.
(2) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0238.
(3) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0086.
(4) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0444.
(5) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0443.
(6) Direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 16). Et forslag til ændring (COM(2012)0595) er til drøftelse.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/76 |
P7_TA(2013)0089
Stresstest
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter (2012/2830(RSP))
(2016/C 036/12)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til meddelelse fra Kommissionen af 4. oktober 2012 om risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter (COM(2012)0571), |
— |
der henviser til den opfølgende undersøgelsesmission tilrettelagt af European Nuclear Safety Regulators Group (ENSREG) efter afslutningen af stresstestvurderingen med henblik på at udveksle oplysninger om foranstaltninger, som er truffet, planlægges eller overvejes på anlægsplan, for at forbedre sikkerheden på grundlag af stresstesten og identificere god praksis, betydningsfulde resultater samt erfaringer eller problemer i forbindelse med gennemførelsen af disse foranstaltninger, |
— |
der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 24.—25. marts 2011, særlig dets anmodning til de uafhængige nationale myndigheder i EU om at gennemføre en omfattende og gennemsigtig risiko- og sikkerhedsvurdering for alle nukleare anlæg i EU i lyset af erfaringerne fra ulykkerne på atomkraftværket Fukushima Daiichi i Japan, |
— |
der henviser til, at ENSREGs handlingsplan blev godkendt den 1. august 2012, og at den sikrer, at anbefalingerne og forslagene fra peer reviews af stresstestene bliver taget op af de nationale myndigheder og ENSREG på en konsekvent måde, |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2009/71/Euratom af 25. juni 2009 om EF-rammebestemmelser for nukleare anlægs nukleare sikkerhed (1), som understreger, at medlemsstaternes nationale ansvar for nukleare anlægs sikkerhed er et grundlæggende princip, og at det primære ansvar for at føre tilsyn med nukleare anlægs sikkerhed ligger hos de nationale myndigheder, |
— |
der henviser til rapporten fra ENSREG om peer reviewen af stresstestene vedtaget af ENSREG og Kommissionen og om den tilknyttede fælles erklæring fra ENSREG og Kommissionen af 26. april 2012, |
— |
der henviser til den nukleare ulykke i 2011 på atomkraftværket Fukushima Daiichi i Japan, |
— |
der henviser til Det Europæiske Råds konklusioner af 28.—29. juni 2012, og navnlig opfordringen af medlemsstaterne til at sikre fuldstændig og rettidig gennemførelse af anbefalingerne i rapporten fra ENSREG på baggrund af gennemførelsen af stresstestene af den nukleare sikkerhed, |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2011/70/Euratom af 19. juli 2011 om fastsættelse af en fællesskabsramme for ansvarlig og sikker håndtering af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald (2), |
— |
der henviser til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 2 og 30, |
— |
der henviser til spørgsmålet til Kommissionen om risiko- og sikkerhedsvurdering (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter (O-000183/2012 — B7-0108/2013), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 115, stk. 5, og artikel 110, stk. 2, |
A. |
der henviser til, at betænkningen fra Parlamentets udvalg om Industri, Forskning og Energi af 16. oktober 2012 om forslag til Rådets forordning om oprettelse af et instrument for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område (A7-0327/2012) kræver, at nuklear sikkerhed i tredjelande afspejler europæiske sikkerhedsstandarder; |
B. |
der henviser til, at der er udført »risiko- og sikkerhedsvurderinger (»stresstest«) af nukleare anlæg i Den Europæiske Union og dermed forbundne aktiviteter« for at vurdere, hvorvidt anlæggene er forberedt på en række ekstreme forhold; |
1. |
noterer sig Kommissionens meddelelse om stresstests og deres resultater efter Fukushima-ulykken; bifalder Kommissionens, og navnlig ENSREGs, samt de nationale lovgiveres indsats efter Fukushima-ulykken, hvor 145 reaktorer i EU og 20 reaktorer uden for EU blev underkastet en stresstestprocedure; understreger nytten af denne procedure og dens karakter som en hidtil uset øvelse på verdensplan; forventer, at resultaterne af stresstestene vil bidrage til at forbedre den nukleare sikkerhedskultur i Europa til at blive et førende eksempel på internationalt plan; bifalder indsatsen for at gøre stresstestene så gennemsigtige som muligt; |
2. |
noterer sig hovedkonklusionerne i peer review-rapporten, som fremhæver fire vigtige områder, der kan forbedres i EU: 1) at udarbejde retningslinjer fra De Vesteuropæiske Nukleare Tilsynsmyndigheders Sammenslutning (WENRA) om vurderingen af risikoen og margener for naturkatastrofer, som tager højde for de gældende retningslinjer fra Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA), 2) at understrege betydningen af periodiske sikkerhedsvurderinger, 3) at gennemføre anerkendte foranstaltninger til beskyttelse af indeslutningens integritet og 4) at reducere ulykker som følge af risikoen for naturkatastrofer og begrænse deres følger; |
3. |
erkender, at landene efter stresstestene er begyndt at gennemføre eller planlægge foranstaltninger, som vil styrke sikkerheden af deres anlæg, navnlig i lyset af erfaringerne fra Fukushima; glæder sig over, at ENSREG og Kommissionen blev enige om en handlingsplan som opfølgning på anbefalingerne, og at alle foranstaltninger, der træffes for at forbedre den nukleare sikkerhed, deles på europæisk plan; understreger, at Kommissionen på grundlag af peer reviewen identificerede foranstaltninger, der skal overvejes på EU-plan; opfordrer alle involverede aktører til at sikre en passende og umiddelbar opfølgning på alle konstateringer og anbefalinger deri, herunder den identificerede bedste praksis; anbefaler i den forbindelse at bekræfte ENSREGs førende rolle med hensyn til at overvåge gennemførelsen af anbefalingerne fra peer reviewen på grundlag af nationale handlingsplaner; opfordrer ENSREG til at holde Kommissionen, Parlamentet og Rådet løbende underrettet om de gjorte fremskridt, og opfordrer til, at Parlamentet underrettes og høres årligt om resultater, foranstaltninger og planer inden for nuklear sikkerhed; |
4. |
minder imidlertid om, at de stresstests, som blev iværksat af Kommissionen og ENSREG, var begrænset i omfang og primært rettet mod at vurdere nukleare anlægs robusthed og beredskab mod voldsomme eksterne begivenheder; minder derfor om, at stresstestene primært var rettet mod at vurdere nukleare anlægs robusthed og beredskab over for sådanne voldsomme eksterne begivenheder og hverken var tænkt til eller kunne erstatte detaljerede sikkerhedsvurderinger af nukleare anlæg, som udføres i henhold til de respektive medlemsstaters nationale kompetence for at vurdere nukleare anlægs nukleare sikkerhed; opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at medtage nukleare anlægs overordnede robusthed (særlig med hensyn til mulige revner i tryktanken) som et særligt kriterium i fremtidige stresstests; |
5. |
understreger, at de gennemførte stresstest er ufuldstændige, og at risici såsom sekundære begivenheder, materiel forringelse, menneskelige fejl, bestemte mangler inde i reaktortankene og mange andre mangler ikke blev taget i betragtning; understreger derfor, at selv om den gennemføres med succes, vil en stresstest ikke garantere for sikkerheden af et nukleart anlæg; |
6. |
bemærker, at der ifølge de foreliggende resultater er en række lande uden for EU, der har deltaget, men nogle gange med forskellige metoder og tidsplaner; |
7. |
opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at tilskynde lande uden for EU med atomkraftværker, navnlig nabolandene, til at anvende stresstestprocedurer og dele deres resultater; understreger vigtigheden af at styrke de internationale standarder for nuklear sikkerhed og sikring og den korrekte gennemførelse af dem; opfordrer EU til at fortsætte samarbejdet på internationalt plan i denne henseende, navnlig i IAEA-sammenhæng; |
8. |
bemærker, at konventionen om nuklear sikkerhed er et juridisk instrument, der især har til formål at fremme et højt niveau af nuklear sikkerhed på globalt plan, og forpligter de kontraherende parter (herunder Euratom) til at indsende rapporter om gennemførelsen af deres pligt til »peer review« på regelmæssige møder mellem de kontraherende parter under ledelse af IAEA; opfordrer til anvendelse af instrumentet for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område (INSC) til at fremme en international gennemførelse af stresstests på baggrund af den europæiske erfaring; |
9. |
minder om, at farerne ved radioaktivt affald blev fremhævet endnu engang af Fukushima-atomulykken; bemærker, at naturkatastrofer såsom jordskælv og tsunamier kan påvirke sikkerheden på eksisterende nukleare anlæg eller på anlæg under opførelse i de områder i EU og nabolandene, hvor der er stor jordskælvs- og tsunamirisiko, såsom Akkuyu (Tyrkiet); mener, at der foruden de foranstaltninger, der skal gennemføres for nukleare anlæg, bør træffes alle relevante foranstaltninger på Unions- og medlemsstatsniveau for at sikre, at deponering af radioaktivt affald ikke finder sted i højrisikoområder; opfordrer Kommissionen til at støtte åben og objektiv identificering af de bedste faciliteter for at sikre, at radioaktivt affald opbevares så sikkert som muligt; opfordrer nabo- og kandidatlande til at tiltræde the European Community Urgent Radiological Information Exchange Agreement (Ecurie); |
10. |
opfordrer medlemsstaterne og de nationale myndigheder til at gennemføre henstillingerne og forslagene fra ENSREGs peer review-rapport, herunder den bedste identificerede praksis, og, hvor det er relevant, at tilpasse deres lovgivning under hensyntagen til erfaringerne fra Fukushima Daiichi-ulykken; |
11. |
opfordrer Kommissionen til at forelægge forslag, som kan definere principperne for regulering af nuklear sikkerhed for så vidt angår nukleare anlæg i drift, under nedlukning eller som allerede er nedlukket i EU; |
12. |
opfordrer til at sikre tilsynsmyndighedernes uafhængighed og gennemsigtighed og give nukleare anlæg i drift hovedprioritet; |
13. |
mener, at der er forskellige nationale tilgange til at vurdere virkningerne af flystyrt på sikkerheden ved nukleare anlæg; bemærker, at »flystyrt ikke er blevet betragtet eksplicit som en initierende begivenhed i de sikkerhedsmæssige vurderinger«, og at kun deres virkninger er blevet skitseret af stresstestspecifikationerne; beklager dog, at kun fire medlemsstater har medtaget sådanne vurderinger i deres stresstestrapporter; bemærker dog, at det af stresstestspecifikationerne fremgår, at »vurderingen af konsekvenserne af tab af sikkerhedsfunktioner er også relevant, hvis situationen er fremprovokeret af indirekte initierende hændelser, f.eks. (…) flystyrt«; bemærker endvidere, at i betragtning af, at denne risiko primært hører under området for medlemsstaternes nationale sikkerhedsinteresser og dermed suverænitet, er der nedsat en ad hoc-gruppe om nuklear sikkerhed (AHGNS), der har til opgave at undersøge spørgsmålet i detaljer og offentliggøre sine konklusioner; er klar over, at yderligere udvekslinger mellem medlemsstaterne er planlagt inden for rammerne af f.eks. Europæiske Nukleare Tilsynsmyndigheders Sammenslutning (ENSRA); opfordrer alle berørte parter, herunder medlemsstaterne, Kommissionen, ENSREG, ENSRA og kernekraftselskaberne, til at arbejde sammen med henblik på at foregribe og blive enige om en fælles tilgang til at håndtere risikoen for flystyrt, men erkender samtidig, at denne risiko falder ind under medlemsstaternes nationale sikkerhedsinteresser og suverænitet; |
14. |
understreger, at 47 nukleare anlæg i EU med i alt 111 reaktorer har mere end 100 000 borgere boende inden for en radius på 30 km; beklager, at omfanget af stresstestene ikke blev udvidet til nødberedskab uden for produktionsstedet på trods af deres store betydning for at begrænse følgerne af atomulykker for befolkningen; bifalder Kommissionens initiativ med støtte fra ENSREG til at iværksætte en undersøgelse, der fokuserer på grænseoverskridende regioner i EU; anmoder Kommissionen om, som led i det kommende direktiv om nuklear sikkerhed, at fremsætte henstillinger om grænseoverskridende og nationale forebyggende foranstaltninger ved nødsituationer uden for produktionsstedet; anbefaler i denne forbindelse at sikre inddragelse af de grænseoverskridende kompetente myndigheder på nationalt og regionalt niveau, hvad angår deres sikkerhedshandlingsplaner og erfaringer inden for informations- og kommunikationsprocesser vedrørende nukleare anlæg, der befinder sig direkte på nationale grænser; |
15. |
påpeger betydningen af, at EU-borgerne informeres og høres fuldt ud om nuklear sikkerhed i Unionen; |
16. |
understreger, at adgangen til en kvalificeret og erfaren arbejdsstyrke er nøglen til en stærk sikkerhedskultur; insisterer derfor på, at alle nødvendige foranstaltninger gennemføres på EU-plan og i medlemsstaterne for at fremme og opretholde et højt niveau af færdigheder inden for nuklear sikkerhed, affaldshåndtering, strålingsbeskyttelse og nødberedskab; opfordrer Kommissionen til at fremme grænseoverskridende udveksling af eksperter og bedste praksis, og påpeger betydningen af at sikre passende arbejdsvilkår, navnlig hvad angår arbejdstider, for at garantere den nukleare sikkerhed; |
17. |
mener, at EU bør støtte internationale bestræbelser på at udvikle de højest mulige sikkerhedsstandarder, som skal anvendes stringent og udvikles parallelt med den videnskabelige udvikling og afspejle borgernes legitime bekymringer; fremhæver i denne forbindelse EU's rolle i naboskabspolitikken som et instrument for samarbejde om nuklear sikkerhed; opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at tage fælles ansvar for styrkelsen af de internationale nukleare sikkerhedsstandarder og den korrekte gennemførelse i tæt samarbejde med IAEA, Espoo-konventionens sekretariat og øvrige relevante internationale organisationer; opfordrer Kommissionen til at støtte IAEA's handlingsplan efter Fukushima og fremlægge en omfattende handlingsplan, der indeholder konkrete foranstaltninger til dens gennemførelse; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til i samarbejde med IAEA at arbejde konstruktivt med de lande, der har undladt at anvende gennemsigtige stresstests for nuklear sikkerhed, f.eks. Belarus, Rusland og Tyrkiet, og opfordre dem til at overholde internationale sikkerhedsstandarder og samarbejde med internationale eksperter i alle faser af forberedelse, opførelse, drift og nedlukning af nukleare anlæg; mener, at EU i denne forbindelse skal gøre fuld brug af ekspertisen fra internationale organisationer og organer; |
18. |
mener, at EU i overensstemmelse med Euratom-traktaten bør arbejde tæt sammen med IAEA om nuklear sikkerhed; understreger, at Rådets forordning om oprettelse af et instrument for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område bør føre til, at der ydes bistand til bl.a. Japan med stabilisering og genopretning af Fukushima-anlægget samt strålingsbeskyttelse og fødevaresikkerhed på nationalt plan; |
19. |
bemærker, at de nationale tilsynsmyndigheder på baggrund af stresstestene har konkluderet, at der ikke er tekniske årsager til at kræve nedlukning af nogen nukleare anlæg i EU; understreger imidlertid, at stresstests har vist, at stort set alle nukleare anlæg skal gennemgå specifikke forbedringer af sikkerheden, eftersom der er identificeret et betragteligt antal tekniske foranstaltninger til opgradering; bemærker desuden, at tidligere vedtagne foranstaltninger stadig ikke er gennemført; opfordrer til hurtig gennemførelse af de nødvendige opgraderingsforanstaltninger og påpeger, at foranstaltninger vedrørende nuklear sikkerhed ikke må blive påvirket af stramninger pålagt af medlemsstaterne; |
20. |
opfordrer af hensyn til en effektiv politik og en åben offentlig debat til, at de oprindelige samlede skønnede omkostninger ved de nødvendige foranstaltninger til forbedring af sikkerheden, der anbefales efter stresstestene for de 132 reaktorer, der er i drift i EU, (10-25 mia. over de kommende år) underbygges yderligere af en mere detaljeret omkostningsanalyse udført af de nationale tilsynsmyndigheder i samarbejde med de nukleare anlæg, og om muligt i forbindelse med valget af identificerede henstillinger; mener, at sådanne forbedringer uanset omkostningerne skal afholdes alene af de nukleare anlæg og ikke af skatteyderne; anmoder Kommissionen om at følge denne sag nøje, herunder i forbindelse med dens kompetencer inden for konkurrencepolitikken; |
21. |
understreger, at en overordnet nuklear sikkerhedsstrategi bør omfatte alt inden for nukleare anlæg, nukleart brændsel og reaktorsikkerhed, affaldshåndtering og nedlukning, driftssikkerhed, tilstrækkelige menneskelige ressourcer, løbende forbedringer af sikkerhedsforholdene for alle, der arbejder inden for denne sektor, og nødberedskab, herunder grænseoverskridende beredskabsplaner uden for produktionsstedet, samt garantere uafhængige og stærke tilsynsmyndigheder; |
22. |
mener, at niveauet for nuklear sikkerhed i EU samt i de omkringliggende tredjelande som hovedprioritet skal leve op til de højeste sikkerhedsstandarder og gældende standarder på globalt plan, så længe de eksisterende atomkraftværker forbliver i drift eller er under opførelse; insisterer på behovet for at sikre, at disse bekymringer afspejles i hele det nukleare anlægs livscyklus, altså også i forbindelse med nedlukningen; understreger frem for alt, at der bør tages behørigt hensyn til de påløbne omkostninger i anlæggets levetid (placering, udformning, opførelse, aktivering, drift og nedlukning), når de sikkerhedsmæssige aspekter ved nukleare anlæg vurderes; minder om betydningen af at analysere omkostninger og risici i forbindelse med den fortsatte drift af nukleare anlæg; |
23. |
mener, at forvaltningen af alle eksterne farer bør følge en evalueringsproces, der som minimum er i overensstemmelse med IAEA's retningslinjer og ikke må undervurdere ikke-tekniske aspekter; |
24. |
gør opmærksom på, at forskelle mellem medlemsstaterne kan resultere i forskellige tilgange til regulering af nuklear sikkerhed, men understreger, at alle medlemsstater er underlagt IAEA's standarder for nuklear sikkerhed og følgelig er forpligtet til at respektere og gennemføre bestemmelserne i EU's lovgivning om nuklear sikkerhed; |
25. |
erkender, at stresstesten ifølge Kommissionens meddelelse og ENSREGs peer review-rapport viste, at periodiske sikkerhedsvurderinger yder et positivt bidrag til som et effektivt redskab til at opretholde og forbedre sikkerheden og robustheden af nukleare anlæg; noterer sig f.eks. ENSREGs opfattelse af, at revurderingen af risikoen for naturkatastrofer og relevante anlægsbestemmelser bør gentages mindst hvert femte eller tiende år; anbefaler, at de periodiske vurderinger baseres på fælles sikkerhedsstandarder, og mener, at revisionen af de retlige rammer for nuklear sikkerhed bør omfatte tilsvarende bestemmelser; |
26. |
glæder sig over den kommende revision af direktivet om nuklear sikkerhed, som bør være ambitiøs og give mulighed for at indføre væsentlige forbedringer på områder som sikkerhedsprocedurer og -rammer, især gennem fastlæggelse og gennemførelse af bindende nukleare sikkerhedsstandarder, der afspejler de mest avancerede metoder i EU i tekniske, lovgivningsmæssige og operationelle henseender, nukleare tilsynsmyndigheders rolle og ressourcer, og navnlig bør styrke deres uafhængighed, åbenhed og gennemsigtighed, samtidig med, at overvågning og peer review forbedres; understreger, at revisionen af den retlige ramme for nuklear sikkerhed bør tage hensyn til det igangværende internationale arbejde, som f.eks. finder sted på IAEA-plan; |
27. |
anmoder Kommissionen om at stille et forslag om at sikre nationale nukleare tilsynsmyndigheder absolut effektiv funktionel uafhængighed af ethvert organ eller enhver institution, der beskæftiger sig med at fremme eller drive atomkraft; |
28. |
anerkender betydningen af at gennemføre anbefalingerne i tæt samarbejde med de nukleare sikkerhedsmyndigheder, samtidig med at det vurderes, i hvilket omfang den periodiske sikkerhedsrapport bør udvides; gentager behovet for tæt grænseoverskridende samarbejde og udveksling af bedste praksis om disse spørgsmål samt for koordinering af informationsudvekslinger; mener, at garantier om grænseoverskridende sikkerhed og overvågning samtidig må sikres; mener, at mennesker, der bor inden for 50 km af et nukleart anlæg, skal tages i betragtning i denne henseende, og at, hvor et flertal af indbyggere i en nabomedlemsstat er berørt, skal den ansvarlige myndighed i den pågældende medlemsstat også inddrages i alle beslutninger; |
29. |
mener, at medlemsstaterne, med deltagelse af EU, bør fremme passende informations- og oplysningskampagner for at informere borgerne om behovet for og fordelene ved stresstests; |
30. |
glæder sig i denne forbindelse over Kommissionens hensigt om at foreslå lovgivning og ikke-lovgivningsmæssige foranstaltninger inden for nuklear forsikring og ansvar; minder om, at civilretligt ansvar for nuklear skade allerede er underlagt internationale konventioner (Paris og Wien); mener dog, at de nukleare anlæg og indehaverne af tilladelser til håndtering af nukleart affald bør forpligtes til at have alle de finansielle midler på plads, gennem forsikring og andre finansielle instrumenter, til fuldt ud at kunne dække alle omkostninger, som de er erstatningsansvarlige for i forbindelse med skader på mennesker og miljø i tilfælde af en ulykke; anmoder i denne sammenhæng Kommissionen om at fremsætte forslag i denne henseende inden udgangen af 2013; |
31. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at behandle atomkraft på samme måde som enhver anden energikilde i henhold til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, af hensyn til demokrati, inddragelse af Europa-Parlamentet, gennemsigtighed og fuld offentlig adgang til information; |
32. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Kommissionen, Rådet, Det Europæiske Råd og de nationale parlamenter. |
(1) EUT L 172 af 2.7.2009, s. 18.
(2) EUT L 199 af 2.8.2011, s. 48.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/81 |
P7_TA(2013)0090
Styrkelse af indsatsen mod racisme og fremmedhad
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om styrkelse af indsatsen mod racisme, fremmedhad og hadforbrydelser (2013/2543(RSP))
(2016/C 036/13)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til de internationale menneskerettighedsinstrumenter, der forbyder diskrimination, navnlig FN's konvention om afskaffelse af alle former for racediskrimination (UNCERD), |
— |
der henviser til den europæiske menneskerettighedskonvention, særlig artikel 14, |
— |
der henviser til artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder, der forbyder enhver forskelsbehandling på grund af bl.a. race, etnisk oprindelse eller sprog, religion eller tilhørsforhold til et nationalt mindretal, |
— |
der henviser til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU), der fastsætter, at EU »bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd«, |
— |
der henviser til artikel 10 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) der fastsætter, at »ved udformningen og gennemførelsen af sine politikker og aktiviteter tilstræber Unionen at bekæmpe enhver form for forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering«, |
— |
der henviser til artikel 19 i TEUF, der giver EU et politisk mandat til at »træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race, eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering«, |
— |
der henviser til artikel 67 i TEUF, der fastsætter, at EU »bestræber sig på at sikre et højt sikkerhedsniveau ved hjælp af foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af […] racisme og fremmedhad«, |
— |
der henviser til artikel 83, stk. 2, i TEUF, |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse (1), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (2) (direktivet om etnisk ligestilling); |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (3) (direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse), |
— |
der henviser til Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen (4) (rammeafgørelsen om racisme og fremmedhad), |
— |
der henviser til EU-rammen for de nationale strategier for romaernes integration, |
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om racisme, fremmedhad, antisemitisme, religiøs intolerance, romafjendtlighed, homofobi, transfobi, vold, der begås på grundlag af fordomme og ekstremisme samt sin beslutning af 22. maj 2012 om en EU-tilgang til straffelovgivningen (5), |
— |
der henviser til Agenturet for Grundlæggende Rettigheder og dets arbejde inden for områderne ikke-forskelsbehandling, racisme, fremmedhad og lignende former for intolerance og vold, der begås på grundlag af fordomme (6), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2, og stk. 4, |
A. |
der henviser til, at det irske formandskab på Rådets (retlige og indre anliggender) uformelle møde den 17.—18. januar 2013 indledte drøftelser om EU-tiltag til imødegåelse af hadforbrydelser, racisme, antisemitisme, xenofobi og homofobi og fremhævede nødvendigheden af bedre beskyttelse og bedre dataindsamling, såvel som af et stærkere engagement fra de politiske lederes side for »aktivt at stå vagt om de europæiske værdier og fostre et klima af gensidig respekt for og inddragelse af personer med anden religiøs eller etnisk baggrund eller seksuel orientering«; |
B. |
der henviser til, at den internationale dag for afskaffelse af racediskrimination hvert år fejres den 21. marts som en reaktion på drabene på 69 antiapartheiddemonstranter i Sydafrika i 1960; |
C. |
der henviser til, at det er vigtigt at huske de racisme- og fremmedhadsbaserede massakrer, der har fundet sted i Europas historie, og at fastholde dem i erindringen; |
D. |
der henviser til, at Den Europæiske Union bygger på de fælles værdier respekt for demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten og understøttes af, at tolerance fremmes i større udstrækning; |
E. |
der henviser til, at racisme, fremmedhad, antisemitisme, religiøs intolerance, romafjendtlighed, homofobi, transfobi og lignende former for intolerance involverer overbevisninger, fordomme og holdninger, der legitimerer forskelsbehandling, vold på grundlag af fordomme og had bl.a. på grundlag af egenskaber og social status; |
F. |
der henviser til, at selv om alle medlemsstater har indført forbud mod forskelsbehandling i deres retssystemer med henblik på at fremme ligebehandling for alle, så vokser omfanget af forskelsbehandling og hadforbrydelser — dvs. vold og forbrydelser motiveret af racisme, fremmedhad, romafjendtlighed eller religiøs intolerance, seksuel orientering, kønsidentitet eller tilhørsforhold til en mindretalsgruppe eller på grundlag af de ikke-udtømmende grunde, der er anført i artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder — i EU; |
G. |
der henviser til, at Agenturet for Grundlæggende Rettigheder har rapporteret, at hver fjerde person fra en minoritetsgruppe har været udsat for en forbrydelse med racistiske motiver, og at op til 90 % af alle angreb eller trusler mod indvandrere eller medlemmer af etniske minoriteter ikke indberettes til politiet; der henviser til, at kun fire EU-medlemsstater indsamler eller offentliggør data om forbrydelser mod romaer og kun otte registrerer kriminalitet, der (efter ofrets opfattelse) er motiveret af seksuel orientering; |
H. |
der henviser til, at det er vigtigt, at EU og dets medlemsstater træffer foranstaltninger til at bekæmpe racisme og fremmedhad ved at forebygge det gennem uddannelse, der fremmer en kultur præget af respekt og tolerance, og ved at sikre, at hadforbrydelser anmeldes af ofrene, efterforskes af de retshåndhævende myndigheder og straffes af retssystemet; |
I. |
der henviser til, at den nuværende økonomiske krise er en udfordring for princippet om solidaritet, og til, at medlemsstaterne i tider med økonomisk krise skal være på vagt for at undgå fristelsen til voksende intolerance og udpegelse af syndebukke; |
J. |
der henviser til, at EU har vedtaget en række instrumenter til bekæmpelse af sådanne handlinger og af forskelsbehandling, navnlig Rådets direktiv 2000/43/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (direktivet om etnisk ligebehandling), Rådets direktiv 2000/78/EF om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse), Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen (rammeafgørelsen om racisme og fremmedhad), EU-rammen for de nationale strategier for romaernes integration og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse; |
K. |
der henviser til, at Kommissionens forslag fra 2008 til Rådets direktiv om beskyttelse af ligebehandling uden for arbejdsmarkedet uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering (ligebehandlingsdirektivet) endnu ikke er blevet vedtaget af Rådet efter fem års drøftelser på grund af hårdnakket modstand fra nogle få medlemsstaters side; |
L. |
der henviser til, at Parlamentet gentagne gange har opfordret Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at styrke indsatsen mod vold og diskrimination, der begås på grundlag af fordomme, herunder racisme, fremmedhad, antisemitisme, religiøs intolerance, romafjendtlighed, homofobi og transfobi; |
M. |
der henviser til, at Kommissionen for nylig advarede mod en racistisk, ekstremistisk og populistisk politisk udtryksform, som også risikerer at inspirere »ensomme ulve« til at udføre vilkårlige drab, i takt med at truslen om voldelig ekstremisme spredes; |
N. |
der henviser til, at alle de stater, der deltager i Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), herunder alle medlemsstaterne, har erkendt, at hadforbrydelser, der defineres som kriminelle handlinger, der begås på grundlag af fordomme, skal bekæmpes gennem straffelovgivningen og specifikke skræddersyede politikker; |
1. |
understreger, at intolerance og forskelsbehandling af enhver art aldrig må accepteres i Den Europæiske Union; |
2. |
opfordrer Kommissionen, Rådet og medlemsstaterne til at styrke indsatsen mod hadforbrydelser og diskriminerende holdninger og adfærd; |
3. |
efterlyser en omfattende strategi for bekæmpelse af hadforbrydelser, forbrydelser, der begås på grundlag af fordomme, samt diskrimination; |
4. |
fremhæver betydningen af, at alle har et godt kendskab til deres rettigheder, hvad angår beskyttelse mod hadforbrydelser, og opfordrer medlemsstaterne til at træffe alle passende foranstaltninger for at tilskynde til anmeldelse af hadforbrydelser og af hver eneste racistiske og fremmedfjendske forbrydelse og til at sikre tilstrækkelig beskyttelse af personer, der anmelder forbrydelser, og af ofrene for racistiske og fremmedfjendske forbrydelser; |
5. |
minder om sin tidligere anmodning om en revision af Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA, navnlig hvad angår udtryk for antisemitisme, religiøs intolerance, romafjendtlighed, homofobi og transfobi i såvel tale som i handling; |
6. |
opfordrer Rådet og medlemsstaterne til uden yderligere forsinkelse at godkende ligebehandlingsdirektivet, som repræsenterer et af de vigtigste EU-instrumenter til at fremme og sikre reel ligebehandling i EU og til at bekæmpe fordomme og diskrimination; |
7. |
opfordrer til foranstaltninger med henblik på at sikre gennemførelsen af de nationale romaintegrationsstrategier gennem regelmæssig revision, tilsyn og støtte for at sætte de lokale, regionale og nationale myndigheder i stand til at udvikle og gennemføre effektive politikker, programmer og aktioner til integration af romaer, som opfylder kravene til respekt for menneskerettighederne, ved hjælp af disponible midler, herunder EU-midler, og samtidig nøje overvåge overholdelsen af de grundlæggende rettigheder og gennemførelsen af direktiv 2004/38/EF om retten til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område; |
8. |
opfordrer til, at Parlamentets gentagne anmodning om en køreplan for ligebehandling på grundlag af seksuel orientering og kønsidentitet føres ud i livet; |
9. |
opfordrer EU til at undertegne FN-konventionen om afskaffelse af alle former for racediskrimination, da alle medlemsstater allerede har ratificeret den; |
10. |
opfordrer til, at der træffes foranstaltninger til at sikre, at alle relevante EU-strafferetlige instrumenter, herunder rammeafgørelsen, indeholder et bredt spektrum af graduerede sanktioner, herunder hvor det relevant alternativer til straf, såsom samfundstjeneste, og at de fuldt ud respekterer de grundlæggende rettigheder, herunder ytringsfriheden; |
11. |
opfordrer til, at de nationale myndigheder, der er ansvarlige for bekæmpelse af forskelsbehandling, styrkes, således at det bliver lettere at stille folk til ansvar for at have fremmet hadefulde udtalelser og tilskyndet til hadkriminalitet; |
12. |
anmoder om støtte til uddannelsesprogrammer for retshåndhævende og dømmende myndigheder og til de relevante EU-agenturer med hensyn til forebyggelse og håndtering af diskriminerende praksisser og hadforbrydelser; |
13. |
opfordrer til, at der indsamles mere dækkende og pålidelige data om hadforbrydelser, hvor man bl.a. som minimum registrerer antallet af hændelser, der anmeldes af befolkningen og registreres af myndighederne, antallet af domsfældelser, grundlaget for at disse lovovertrædelser blev anset for at være diskriminatoriske, hvilke straffe der er givet, samt undersøgelser af ofre for kriminalitet, for så vidt angår arten og omfanget af ikke-anmeldte forbrydelser, ofrenes oplevelse af retshåndhævelsen, begrundelserne for ikke at anmelde forbrydelsen og ofrenes kendskab til deres rettigheder; |
14. |
opfordrer til, at der etableres mekanismer til at synliggøre hadforbrydelser i EU ved at sikre, at krænkelser, der begås på grundlag af fordomme, er strafbare i det strafferetlige system og dermed registreres korrekt og efterforskes effektivt, at lovovertrædere retsforfølges og straffes, og at ofrene får tilbudt ordentlig bistand, beskyttelse og erstatning, hvilket vil tilskynde ofre for hadforbrydelser og vidner til at anmelde hændelser; |
15. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til formanden for Det Europæiske Råd, Rådet, Kommissionen samt til medlemsstaternes parlamenter og regeringer. |
(1) EUT L 315 af 14.11.2012, s. 57.
(2) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.
(3) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.
(4) EUT L 328 af 6.12.2008, s. 55.
(5) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0208.
(6) F.eks.: »Making hate crime visible in the European Union: acknowledging victims’ rights«, http://fra.europa.eu/sites/default/files/fra-2012_hate-crime.pdf
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/85 |
P7_TA(2013)0091
Beskyttelse af folkesundheden mod hormonsystemforstyrrende stoffer
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om beskyttelse af folkesundheden mod hormonsystemforstyrrende stoffer (2012/2066(INI))
(2016/C 036/14)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (1) (REACH-forordningen), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (2), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (3), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (4), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (5) (vandrammedirektivet), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/128/EF af 21. oktober 2009 om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider (6), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 om kosmetiske produkter (7), |
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2000/60/EF og 2008/105/EF for så vidt angår miljøkvalitetskrav inden for vandpolitikken, |
— |
der henviser til OECD's rammekoncept for afprøvning og vurdering af hormonsystemforstyrrende stoffer, |
— |
der henviser til udkastet til vejledning om standardiserede testvejledninger til evaluering af kemikalier for hormonsystemforstyrrende stoffer (2011), |
— |
der henviser til udkastet til det detaljerede revisionsdokument: status for videnskaben inden for nye metoder for screening og testning in vitro og in vivo og slutpunkter for evaluering af hormonforstyrrende stoffer, |
— |
der henviser til Kommissionens kommende forslag om »Blueprint to safeguard Europe's water resources«, |
— |
der henviser til Kommissionens arbejdsdokument om implementeringen af en EF-strategi for hormonsystemforstyrrende stoffer — en række stoffer, der mistænkes for at forstyrre hormonsystemet hos mennesker og dyr (COM(1999)0706), (COM(2001)0262 og (SEC(2004)1372), |
— |
der henviser til Kommissionens arbejdsdokument »den fjerde rapport om implementeringen af en EF-strategi for hormonsystemforstyrrende stoffer — en række stoffer, der mistænkes for at forstyrre hormonsystemet hos mennesker og dyr« (COM(1999)0706), (SEC(2011)1001), |
— |
der henviser til den europæiske strategi for miljø og sundhed og EU's handlingsplan for miljø og sundhed (2004-2010), der bl.a. anerkender, at det er nødvendigt at tage hensyn til kombineret eksponering for kemikalier i risikovurderinger, |
— |
der henviser til Meddelelse fra Kommissionen om forsigtighedsprincippet (COM(2000)0001), |
— |
der henviser til Det Europæiske Miljøagenturs tekniske rapport nr. 2/2012 om virkningen af hormonsystemforstyrrende på dyr, mennesker og deres omgivelser, |
— |
der henviser til sin beslutning af 20. oktober 1998 om hormonsystemforstyrrende kemiske stoffer (8), |
— |
der henviser til sin beslutning af 6. maj 2010 om Kommissionens meddelelse: »Europæisk partnerskab om en indsats mod kræft« (9), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets beslutning af 20. april 2012 om evaluering af det sjette miljøhandlingsprogram og fastsættelse af prioriteringer for det syvende miljøhandlingsprogram — Et bedre miljø for et bedre liv (10), |
— |
der henviser til undersøgelsen af den videnskabelige evaluering af 12 stoffer i forbindelse med den prioriterede handlingsplan for hormonforstyrrende stoffer, |
— |
der henviser til DHI Vand og Miljøs undersøgelse af styrkelse af prioriteringslisten for hormonforstyrrende stoffer med fokus på lavvolumenkemikalier, |
— |
der henviser til ‘State-of-the-art assessment of endocrine disrupters’, Project Contract Number 070307/2009/550687/SER/D3, |
— |
der henviser til ‘The impacts of endocrine disrupters on wildlife, people and their environments’, the Weybridge+15 (1996–2011) report (ISSN 1725-2237), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/63/EU af 22. september 2010 om beskyttelse af dyr, der anvendes til videnskabelige formål, |
— |
der henviser til definitionen af hormonforstyrrende kemikalier, der er udviklet af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) og det internationale program for sikkerhed i forbindelse med kemikalier (IPCS) (11), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0027/2013), |
A. |
der henviser til, at der de seneste 20 år har været en stigning i antallet af hormonrelaterede forstyrrelser og sygdomme blandt mennesker, herunder bl.a. forringet sædkvalitet, tidligere pubertet, øget frekvens af misdannede kønsorganer, øget forekomst af en række cancerformer og metabolismerelaterede sygdomme; der henviser til, at en række neurologiske forstyrrelser og neurodegenerative sygdomme, påvirkninger af nervesystemets udvikling, immunsystemet eller epigenetikken, kan være forbundet med udsættelse for kemiske stoffer med hormonforstyrrende egenskaber; der henviser til, at der er behov for yderligere forskning for at opnå en bedre forståelse af årsagerne til disse sygdomme; |
B. |
der henviser til, at kemiske stoffer, der virker som hormonsystemforstyrrende stoffer, har østrogene eller anti-østrogene virkninger, der forstyrrer det kvindelige reproduktionssystem og ændrer kvinders hormonkoncentrationer og menstruationscyklus samt deres forplantningsevne, fremmer udviklingen af livmodersygdomme såsom fibromer og endometriose, og påvirker brystvæksten og laktationen; der henviser til, at sådanne stoffer har været identificeret som risikofaktorer, der er ansvarlige for pigers tidlige pubertet, brystkræft, spontan abort og skade på forplantningsevnen eller sterilitet; |
C. |
der henviser til, at det i et stigende antal videnskabelige undersøgelser formodes, at hormonsystemforstyrrende kemikalier, særlig i kombination, spiller en rolle for såvel kroniske sygdomme, herunder hormonrelateret cancer, fedme, diabetes, hjerte-kar-sygdomme, og også for forplantningsproblemer; |
D. |
der henviser til, at der nu er betydelige videnskabelige beviser for, at hormonrelaterede forstyrrelser hos dyr, herunder forplantningsabnormiteter, maskulinisering af snegle, feminisering af fisk eller forringelse af mange populationer af bløddyr i forskellige dele af verden, hænger sammen med påvirkningen fra kemikalier med hormonforstyrrende egenskaber; |
E. |
der henviser til, at der er flere mulige årsager til den øgede frekvens af hormonrelaterede forstyrrelser blandt mennesker, men at det videnskabelige grundlag for, at det delvis skyldes virkninger fra stoffer med hormonforstyrrende virkning, i dag er signifikant; |
F. |
der henviser til, at det er vanskeligt at påvise årsagssammenhæng mellem udsættelse for enkelte kemikalier og forstyrrelser i hormonbalancen med risiko for sundhedsskadelige virkninger; |
G. |
der henviser til, at når det drejer sig om kemikalier med hormonforstyrrende egenskaber, gør en række faktorer det sværere at bevise en årsagssammenhæng, f.eks. at:
|
H. |
der henviser til, at EU-lovgivningen indeholder retlige bestemmelser vedrørende hormonforstyrrende stoffer, men mangler kriterier for at afgøre, om et stof bør anses for at have hormonforstyrrende egenskaber, hvilket undergraver en korrekt anvendelse af de retlige bestemmelser; der henviser til, at der bør fastsættes en tidsplan for at sikre en hurtig anvendelse af de fremtidige kriterier; |
I. |
der henviser til, at der ikke findes koordinerede eller kombinerede overvågningsprogrammer på EU-niveau, der specifikt omhandler hormonforstyrrende stoffer; |
J. |
der henviser til, at koordineringen, hvis den overhovedet eksisterer, er begrænset med hensyn til indsamlingen, forvaltningen, vurderingen og rapporteringen af data inden for de forskellige overvågningsprogrammer; |
K. |
der henviser til, at som tingene ser ud i øjeblikket, er det ikke juridisk muligt at vurdere kombinationseffekter mellem hormonforstyrrende stoffer frigivet af produkter, der er omfattet af forskellige regelsæt; |
L. |
der henviser til, at de almindelige datakrav i EU's kemikalielovgivning ikke er tilstrækkelige til at identificere hormonforstyrrende egenskaber; |
M. |
der henviser til, at en række af EU's love har til formål at beskytte borgerne mod eksponering for skadelige kemikalier; der henviser til, at den gældende EU-lovgivning imidlertid vurderer hver eksponering enkeltvis og ikke giver en omfattende, integreret vurdering af kumulative virkninger, der tager højde for forskellige eksponeringsveje og forskellige produkttyper; |
1. |
mener på baggrund af en samlet vurdering af vores viden på området, at forsigtighedsprincippet, i overensstemmelse med artikel 192, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), kræver, at Kommissionen og lovgiverne vedtager tilstrækkelige foranstaltninger til at reducere menneskers kort- og langsigtede udsættelse for hormonforstyrrende stoffer til et minimum, hvor det er nødvendigt, imens der gøres en langt større forskningsindsats for at forbedre niveauet af videnskabelig viden om virkningerne af hormonforstyrrende stoffer på menneskers sundhed; |
2. |
påpeger, at forsigtighedsprincippet finder anvendelse i et univers med videnskabelig usikkerhed, hvor en risiko kun kan karakteriseres på grundlag af fragmenteret viden, som stadig er under udvikling, og som der ikke er enighed om, men hvor det er nødvendigt at handle for at undgå eller reducere potentielt alvorlige eller uoprettelige konsekvenser for menneskers sundhed og/eller miljøet; |
3. |
mener, at når der med rimelighed kan forventes negative virkninger af hormonforstyrrende stoffer, skal der gennemføres foranstaltninger til beskyttelse af menneskers sundhed; understreger endvidere, i betragtning af risikoen for, at hormonforstyrrende stoffer forårsager skadelige eller uoprettelige effekter, at manglen på præcis viden, herunder endeligt bevis på årsagssammenhænge, ikke bør forhindre, at der træffes sundhedsmæssige beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med forsigtighedsprincippet, under hensyntagen til proportionalitetsprincippet; |
4. |
mener, at det er yderst vigtigt at beskytte kvinder mod den potentielle risiko for hormonforstyrrende stoffer af hensyn til deres reproduktive sundhed; opfordrer derfor Kommissionen til at prioritere finansiering af forskning til at undersøge indvirkningerne af hormonforstyrrende stoffer på kvinders sundhed og at støtte langsigtede undersøgelser med overvågning af kvinders sundhed over lange perioder af deres liv og dermed give mulighed for en evidensbaseret vurdering af de langsigtede virkninger over flere generationer af eksponeringen for hormonforstyrrende stoffer; |
5. |
opfordrer derfor Kommissionen til snarest muligt at fremlægge forslag til overordnede kriterier, på baggrund af definitionen af hormonforstyrrende stoffer, der er udviklet af Verdenssundhedsorganisationens internationale program for sikkerhed i forbindelse med kemikalier (WHO/IPCS), og tilhørende undersøgelses- og oplysningskrav for kemikalier på det kommercielle marked, og til i EU-lovgivningen at gøre det klart, hvad der betragtes som et stof med hormonforstyrrende egenskaber; mener, at det bør overvejes at indføre »hormonforstyrrende stof« som en lovgivningsmæssig klasse med forskellige kategorier baseret på evidensstyrke; |
6. |
understreger, at det er vigtigt at basere kriterierne for at fastslå hormonforstyrrende egenskaber på en omfattende risikovurdering foretaget på grundlag af avanceret videnskab, under hensyntagen til potentielle kombinationseffekter samt langsigtede virkninger og effekter under kritiske udviklingsvinduer, hvorefter risikovurderingen skal anvendes i risikovurderings- og risikostyringsprocedurerne som foreskrevet i diverse relevant lovgivning; |
7. |
opfordrer Kommissionen til at tage yderligere tiltag på det kemikaliepolitiske område og styrke forskning, der vurderer såvel det hormonforstyrrende potentiale hos de enkelte kemikalier som muligheden af at vurdere den kumulative virkning af identificerede kombinationer af stoffer på hormonsystemet; |
8. |
mener, at kriterierne for at definere hormonforstyrrende stoffer bør baseres på kriterier for definitionen af »skadevirkninger« og »hormonrelaterede virkninger«, og at WHO/IPCS's definition er et passende grundlag for dette formål; mener, at både »skadevirkning« og »hormonforstyrrende virkning« skal undersøges og opvejes parallelt i en samlet vurdering; mener, at påviste virkninger må antages at være skadelige, hvis der er videnskabelige data, der indikerer det; understreger, at eventuelle kombinationseffekter såsom sammensætninger eller cocktaileffekter bør tages i betragtning; |
9. |
understreger, at kriterierne for, hvad der udgør et hormonforstyrrende stof, skal være videnskabeligt baserede og horisontale; mener, at der bør anvendes en tilgang baseret på beviskraft, og at intet enkelt kriterium skal ses som skæringspunkt eller afgørende for identifikationen af et hormonforstyrrende stof; mener, at der efterfølgende bør foretages en socioøkonomisk vurdering i overensstemmelse med den relevante lovgivning; |
10. |
mener, at alle granskede videnskabelige data og oplysninger, herunder en gennemgang af den videnskabelige litteratur og undersøgelser, der ikke er underlagt GLP-principperne, bør tages i betragtning ud fra deres styrker og svagheder i vurderingen af, hvorvidt et stof har hormonforstyrrende egenskaber; mener endvidere, at det er vigtigt at tage højde for moderne metoder og ny forskning; |
11. |
opfordrer Kommissionen til i al relevant EU-lovgivning at indføre relevante testkrav til identifikation af stoffer med hormonforstyrrende egenskaber; mener, at de senest validerede og internationalt anerkendte testmetoder — f.eks. dem, der er udviklet af OECD, the European Union Reference Laboratory for Alternatives to Animal Testing (EURL ECVAM) eller under USA's Environmental protection Agencys (EPA) program for screening af hormonforstyrrende stoffer — bør iværksættes; noterer sig, at OECD-programmet for testmetoder omfatter kønshormoner og skjoldbruskhormoner samt steroidogenese; påpeger på den anden side, at der ikke er nogen test for mange andre områder af det endokrine system, f.eks. insulin og væksthormoner; mener, at testmetoder og vejledninger bør udvikles, så der tages bedre hensyn til hormonforstyrrende stoffer, mulige lavdosiseffekter, kombinationseffekter og ikkemonotone dosis-respons-relationer, særlig med hensyn til kritiske eksponeringsvinduer under udviklingen; |
12. |
Udviklingen af forsøgsmetoder uden anvendelse af dyr bør fremmes med henblik på at opnå sikkerhedsdata, som er relevante for mennesker, og erstatte dyreundersøgelser, som på nuværende tidspunkt anvendes; |
13. |
mener, at anvendelsen af forsøgsmetoder uden anvendelse af dyr og andre risikovurderingsstrategier bør fremmes, at dyreforsøg bør begrænses til et minimum, og at forsøg med hvirveldyr kun bør finde sted som sidste udvej; minder om, at i overensstemmelse med direktiv 2010/63/EU skal forsøg med hvirveldyr erstattes, begrænses eller forfines; opfordrer derfor Kommissionen til at fastsætte regler for at undgå gentagelser af forsøg og sikre, at gentagelser af forsøg og undersøgelser med hvirveldyr forbydes; |
14. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle registre over sygdomme forbundet med reproduktiv sundhed for at udfylde den eksisterende mangel på data på EU-niveau; |
15. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at udvikle pålidelige data om de socioøkonomiske indvirkninger af hormonrelaterede forstyrrelser og sygdomme; |
16. |
mener, at det bør være muligt for de beslutningstagende organer at beskæftige sig med stoffer med de samme virkemåder og egenskaber på gruppebasis, når der er tilstrækkelige data tilgængelige, men når der ikke foreligger tilstrækkelige data, kan det være nyttigt at gruppere stoffer på basis af strukturel lighed, f.eks. med henblik på at opstille en prioritering af yderligere test med henblik på at beskytte offentligheden så hurtigt og effektivt som muligt fra virkningerne af udsættelse for hormonforstyrrende stoffer og begrænse antallet af dyreforsøg; mener, at gruppering af kemikalier med strukturel lighed bør anvendes, hvis producenten eller importøren ikke er i stand til at påvise sikkerheden af et kemikalie til de relevante beslutningstagende organers tilfredshed; påpeger, at i sådanne tilfælde kan disse organer anvende oplysninger fra kemikalier af lignende struktur til at supplere de tilgængelige data om et givet kemikalie, der er under behandling af organerne med henblik på at nå frem til konklusioner om, hvilke efterfølgende foranstaltninger der skal træffes; |
17. |
opfordrer Kommissionen til at revidere sin EU-strategi for hormonforstyrrende stoffer, så den leverer effektiv beskyttelse af menneskers sundhed ved at lægge større vægt på forsigtighedsprincippet og under overholdelse af proportionalitetsprincippet at arbejde hen imod at reducere menneskers udsættelse for hormonforstyrrende stoffer, hvor det er nødvendigt; |
18. |
opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at tage større hensyn til det forhold, at forbrugerne har behov for pålidelig information — præsenteret i en passende form og på et sprog, som de kan forstå — om farerne ved hormonforstyrrende stoffer, deres virkninger og mulige måder at beskytte sig på; |
19. |
opfordrer Kommissionen til at fremlægge en konkret tidsplan for anvendelsen af de fremtidige kriterier og ændrede testkrav for hormonforstyrrende stoffer i relevant lovgivning, herunder gennemgange af godkendelsen af aktive stoffer anvendt i pesticider og biocider og en køreplan med specifikke indsatser og mål med henblik på at begrænse eksponeringen for hormonforstyrrende stoffer; |
20. |
mener, at databasen for hormonelt aktive stoffer, der er udviklet som en del af den nuværende strategi, bør opdateres løbende; |
21. |
opfordrer Kommissionen til som en del af den nuværende revision af EF-strategien fra 1999 for hormonsystemforstyrrende stoffer at foretage en systematisk gennemgang af al relevant gældende lovgivning og om nødvendigt og senest den 1. juni 2015 at ændre den eksisterende lovgivning og foreslå ny lovgivning, herunder fare- og risikovurderinger, med henblik på at reducere menneskers — navnlig sårbare grupper som gravide, babyer, børn og teenageres — udsættelse for hormonforstyrrende stoffer i behørigt omfang; |
22. |
opfordrer Kommissionen til i forbindelse med gennemførelsen af sin fremtidige revision af EU's strategi om hormonforstyrrende stoffer at fastsætte en præcis tidsplan med mellemliggende faser med henblik på at:
|
23. |
mener, at hormonforstyrrende stoffer bør betragtes som særligt problematiske stoffer i henhold til REACH-forordningen eller tilsvarende under anden lovgivning; |
24. |
understreger, at den nuværende videnskab ikke giver tilstrækkeligt grundlag for at fastsætte en grænseværdi, under hvilken negative virkninger ikke forekommer, og hormonforstyrrende stoffer bør derfor betragtes som stoffer uden nedre grænse, og at enhver udsættelse for disse stoffer kan indebære en risiko, medmindre producenten kan fremlægge videnskabeligt bevis for, at en tærskel kan identificeres, idet der tages hensyn til øget følsomhed under kritiske udviklingsvinduer, og virkningerne af sammensætninger; |
25. |
opfordrer Kommissionen til at støtte målrettede forskningsprojekter om stoffer, der kan påvirke hormonsystemet, og til at understrege de skadelige virkninger ved lave koncentrationer eller gennem kombineret eksponering, herunder udvikling af nye test- og analysemetoder, og støtte et nyt paradigmeskift baseret på smitteveje for toksitet/ugunstigt resultat; opfordrer Kommissionen til at medtage spørgsmål vedrørende hormonforstyrrende stoffer og deres kombinationseffekter i prioriteterne for rammeprogrammet for forskning og udvikling; |
26. |
opfordrer Kommissionen til at udvikle in vivo- og in silico-metoder for at minimere dyreforsøg med henblik på screening for hormonforstyrrende stoffer; |
27. |
opfordrer Kommissionen til at kræve, at alle produkter, der importeres fra tredjelande, overholder al gældende og fremtidig EU-lovgivning om hormonforstyrrende stoffer; |
28. |
opfordrer Kommissionen til at inddrage alle relevante aktører i samarbejdet om at vedtage de nødvendige lovgivningsmæssige ændringer for at forbedre beskyttelsen af menneskers sundhed imod hormonforstyrrende kemikalier og til at udvikle informationskampagner; |
29. |
opfordrer Kommissionen til at overveje muligheden af at etablere et forskningscenter for hormonforstyrrende stoffer, der skal forske i og koordinere viden om hormonforstyrrende stoffer på EU-niveau; |
30. |
opfordrer Kommissionen til at sikre, at al relevant nuværende og fremtidig lovgivning horisontalt anvender kriterierne for identificering af kendte, sandsynlige og potentielle hormonforstyrrende stoffer med henblik på at opnå et højt beskyttelsesniveau; |
31. |
understreger, at denne beslutning ganske vist er begrænset til at omhandle beskyttelsen af menneskers sundhed mod hormonforstyrrende stoffer, men at det ligeledes er vigtigt med afgørende tiltag for at beskytte dyr og miljøet imod hormonforstyrrende stoffer; |
32. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at fremme og finansiere informationsprogrammer om sundhedsrisikoen ved hormonforstyrrende stoffer for at give forbrugerne mulighed for at tilpasse deres adfærd og livsstil med fuld kendskab til fakta; disse informationsprogrammer bør især fokusere på de mest sårbare grupper (gravide kvinder og børn), så der rettidigt kan træffes forebyggende foranstaltninger; |
33. |
opfordrer medlemsstaterne til at forbedre det sundhedsfaglige personales uddannelsesprogrammer på dette område; |
34. |
glæder sig over medtagelsen af hormonforstyrrende kemikalier som et fremspirende politisk emne under den strategiske tilgang til international kemikalieforvaltning (SAICM); opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte disse SAICM- aktiviteter og fremme aktive politikker til at reducere menneskers og miljøets eksponering for hormonforstyrrende kemikalier i alle relevante internationale fora som f.eks. WHO og De Forenede Nationers miljøprogram (UNEP); |
35. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
(1) EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.
(2) EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1.
(3) EUT L 309 af 24.11.2009, s. 1.
(4) EUT L 167 af 27.6.2012, s. 1.
(5) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.
(6) EUT L 309 af 24.11.2009, s. 71.
(7) EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59.
(8) EFT C 341 af 9.11.1998, s. 37.
(9) EUT C 81 E af 15.3.2011, s. 95.
(10) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0147.
(11) Definition fra WHO/IPCS' rapport (2002): »Et hormonsystemforstyrrende stof er et udefra kommende stof eller sammensætning, der ændrer hormonsystemets funktion eller funktioner og derfor skader sundheden hos en intakt organisme eller dens afkom eller i (under)populationer.« Et potentielt hormonforstyrrende stof er »et udefra kommende stof eller sammensætning med egenskaber, der kan forventes at medføre forstyrrelse af hormonsystemet i en intakt organisme eller dens afkom eller i (under)populationer,« (http://www.who.int/ipcs/publications/en/ch1.pdf)
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/91 |
P7_TA(2013)0092
Integrationen af migranter, virkningerne for arbejdsmarkedet og den eksterne dimension af koordineringen af de sociale sikringsordninger
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om integrationen af migranter, virkningerne for arbejdsmarkedet og den eksterne dimension af koordineringen af de sociale sikringsordninger (2012/2131(INI))
(2016/C 036/15)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 15, 18, 20, 21 og 34, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 30. marts 2012 om den eksterne dimension af EU's koordinering af de sociale sikringsordninger (COM(2012)0153), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. november 2011 om en samlet strategi for migration og mobilitet (COM(2011)0743), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 20. juli 2011 om en europæisk dagsorden for integration af tredjelandsstatsborgere (COM(2011)0455), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. april 2012 om et opsving med høj beskæftigelse (COM(2012)0173), |
— |
der henviser til udtalelsen fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 22. februar 2012 om Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om en europæisk dagsorden for integration af tredjelandsstatsborgere (SOC/427), |
— |
der henviser til Regionsudvalgets udtalelse af 16. februar 2012 om en ny europæisk integrationsdagsorden, |
— |
der henviser til initiativudtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 18. september 2012 om »indvandrede iværksætteres bidrag til EU's økonomi« (1), |
— |
der henviser til en Eurofound-undersøgelse fra 2011 med titlen »Promoting ethnic entrepreneurship in the European cities«, |
— |
der henviser til den fælles beskæftigelsesrapport for 2012 af 20. februar 2012, |
— |
der henviser til Kommissionens rapport af 5. december 2011 om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af Den Europæiske Fond for Integration af Tredjelandsstatsborgere i perioden 2007-2009 (COM(2011)0847), |
— |
der henviser til den sammenfattende rapport »Sixth meeting of the European Integration Forum: The involvement of countries of origin in the integration process«, (Bruxelles, 9.—10. november 2011), |
— |
der henviser til undersøgelsen om integration af migranter og konsekvenserne på arbejdsmarkedet (Europa-Parlamentet 2011), |
— |
der henviser til undersøgelsen »EMN sammenfattende rapport: Dækning af arbejdskraftmanglen gennem migration« (Europa-Parlamentet, 2011), |
— |
der henviser til undersøgelsen »Gallup World Poll: The Many Faces of Global Migration«, (IOM og Gallup, 2011), |
— |
der henviser til Eurofound-publikationen »Quality of Life in Ethnically Diverse Neighbourhoods« (2011), »Working conditions of Nationals with a Foreign Background« (2011) og »Employment and Working Conditions of Migrant Workers« (2007), |
— |
der henviser til forskningen fra CLIP (det europæiske netværk af byer for lokal integrationspolitik for indvandrere), der er etableret af Europarådets kongres for lokale og regionale myndigheder i Europa, af byen Stuttgart og af Eurofound, |
— |
der henviser til konklusionerne af 4. maj 2010, fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om integration som drivkraft for udvikling og social samhørighed, |
— |
der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 17. marts 2010 om integration af immigrantarbejdstagere (SOC/364), |
— |
der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 17. februar 2010 om integration af immigrantarbejdstagere (SOC/362), |
— |
der henviser til Stockholmprogrammet »Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse« af 10.—11. december 2009, |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2003/86/EF af 22. september 2003 om ret til familiesammenføring (2), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (3), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/98/EU af 13. december 2011 om én enkelt ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at opholde sig og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat (4), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/52/EF af 18. juni 2009 om minimumsstandarder for sanktioner og foranstaltninger over for arbejdsgivere, der beskæftiger tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (5), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2009/50/EF af 25. maj 2009 om indrejse- og opholdsbetingelser for tredjelandsstatsborgere med henblik på højt kvalificeret beskæftigelse (direktivet om det blå kort) (6), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/115/EF af 16. december 2008 om fælles standarder og procedurer i medlemsstaterne for tilbagesendelse af tredjelandsstatsborgere med ulovligt ophold (7), |
— |
der henviser til sin beslutning af 14. januar 2009 om situationen for grundlæggende rettigheder i Den Europæiske Union 2004-2008 (8), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 16. maj 2007 om cirkulær migration og mobilitetspartnerskaber mellem Den Europæiske Union og tredjelande (COM(2007)0248), |
— |
der henviser til sin beslutning af 6. juli 2006 om strategier og midler til integration af indvandrere i Den Europæiske Union (9), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2005/71/EF af 12. oktober 2005 om en særlig indrejseprocedure for tredjelandsstatsborgere med henblik på videnskabelig forskning (10), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 1. september 2005 om en fælles dagsorden for integration — en ramme for integration af tredjelandsstatsborgere i Den Europæiske Union (COM(2005)0389), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 10. maj 2005 om Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år — Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed (COM(2005)0184), |
— |
der henviser til konklusioner vedtaget af Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 19. november 2004 om fælles grundprincipper for politikken for integration af indvandrere i Den Europæiske Union, |
— |
der henviser til Tampereprogrammet, der blev vedtaget den 15. og 16. oktober 1999, |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (11), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (12), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (13), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1231/2010 af 24. november 2010 om udvidelse af forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af disse forordninger udelukkende på grund af deres nationalitet (14), |
— |
der henviser til Kommissionens forslag af 30. marts 2012 om koordinering af de sociale sikringsordninger (COM(2012)0156, COM(2012)0157, COM(2012)0158 og COM(2012)0152), |
— |
der henviser til Domstolens afgørelser i retssag C-214/94, C-112/75, C-110/73, C-247/96, C-300/84, C-237/83, C-60/93 og C-485/07, |
— |
der henviser til artikel 48, 78, 79 og 352 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelser fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender, Udenrigsudvalget og Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A7-0040/2013), |
A. |
der henviser til, at den europæiske befolkning i den erhvervsaktive alder vil falde fra 2012 og, uden tilgang gennem indvandring, vil falde med 14 millioner mennesker i de næste 10 år; der henviser til, at de relevante tal varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat; |
B. |
der henviser til, at der i de 27 EU-medlemsstater i 2011 boede 48,9 millioner mennesker, som var født i udlandet (9,7 % af EU's samlede befolkning), hvoraf 16,5 millioner stammede fra en anden EU-medlemsstat (3,3 %) og 32,4 mio. fra et tredjeland (6,4 %); |
C. |
der henviser til, at denne menneskelige ressource-krise allerede er synlig, selv om arbejdsløsheden i EU er på ca. 10 % (dvs. 23,8 millioner), og at den vil blive endnu mere akut i de kommende år, f.eks. vil der i allerede i 2015 være mellem 380 000 og 700 000 ledige it-stillinger; der henviser til, at foranstaltninger til at håndtere denne mangel på kvalificeret arbejdskraft må omfatte bedre uddannelse og kurser, faglig udvikling og karrierefremmende politik fra medlemsstaternes og virksomhedernes side, indkredsning af nye målgrupper og bedre og lige adgang til videregående uddannelse for EU-borgerne; |
D. |
der henviser til, at 70 % af EU-borgerne ifølge en Eurobarometerundersøgelse mener, at indvandrere er nødvendige for den europæiske økonomi; der henviser til, at antallet af udlandsfødte statsborgere fra et land uden for EU-27 anslås til 32 millioner, svarende til 6,5 % af den samlede befolkning; |
E. |
der henviser til, at beskæftigelsesraten for tredjelandsstatsborgere mellem 20 og 64 i gennemsnit er 10 % lavere end den tilsvarende rate for statsborgere i EU, og til at mange indvandrere derudover er ansat i job under deres kvalifikationsniveau eller i usikre forhold, hvilket som fænomen kan imødegås ved at udvide omfanget af universelt gældende kollektive ansættelsesaftaler, der hvor disse findes; der henviser til, at efterspørgslen på kvalificerede arbejdstagere er stigende og vil stige hurtigere end for ufaglært arbejdskraft, men at det gennemsnitlige uddannelsesniveau for tredjelandsstatsborgere er lavere end for EU-borgere, og at unge med indvandrerbaggrund er i større risiko for at forlade uddannelsessystemet uden have fået en uddannelse på gymnasieniveau; |
F. |
der henviser til, at EU ganske vist kan forvente en støt tilstrømning af migranter, men at EU ligger i global konkurrence om at tiltrække og holde på de velkvalificerede; der henviser til, at demografisk forandring og den voksende globale konkurrence betyder, at EU må håndtere de forhold, der vil kunne virke afskrækkende for migration, og desuden fremme social innovation; |
G. |
der henviser til, at mangfoldige, åbne og tolerante samfund vil have større held med at tiltrække kvalificeret arbejdskraft, der besidder den menneskelige og kreative kapital, som er påkrævet for at drive vidensøkonomier fremad, og dermed afhænger EU's tiltrækningskraft også af en aktiv tilgang til beskæftigelse, udsigten til reel integration, lige adgang til og ikke-diskrimination inden for uddannelse, og kvalitet og succes i uddannelse for studerende med migrantbaggrund inden for rammerne af en kultur af gæstfrihed såvel som fjernelsen af administrative barrierer; |
H. |
der henviser til, at kønsstereotyperne er mere forankrede i indvandrersamfund, og at kvindelige migranter oftere er ofre for forskellige former for vold mod kvinder, navnlig tvangsægteskaber, kvindelig kønslemlæstelse, såkaldt æresforbrydelser, mishandling i tætte forhold, sexchikane på arbejdspladsen eller endda menneskesmugling og seksuel udnyttelse; |
I. |
der henviser til, at tallene i Gallup-verdensundersøgelsen fra 2011 peger på, at antallet af potentielle migranter på verdensplan, der foretrækker at arbejde i et andet land i en midlertidig periode, er dobbelt så stort som for dem, der ønsker at emigrere permanent; |
J. |
der henviser til, at beskæftigelse er nøglen til vellykket integration, og at EU's integrationsprincipper understreger, at beskæftigelsens kvalitet, bæredygtighed og lønning, eller selvstændigt erhverv er en afgørende del af integrationsprocessen og »er af central betydning for indvandrernes deltagelse, for de bidrag, indvandrerne yder til værtssamfundet, og for at gøre disse bidrag synlige«; |
K. |
der henviser til, at det skønnes, at 1,9-3,8 millioner indvandrere lever og arbejder under irregulære forhold i EU; |
L. |
der henviser til, at godt en fjerdedel af de nye arbejdspladser, der er skabt siden 2000, er blevet mulige gennem indvandreres bidrag; der henviser til, at migranter i stigende grad vælger at være selvstændige erhvervsdrivende for at komme ind på arbejdsmarkedet, men at de i den forbindelse også oftere oplever økonomiske vanskeligheder; der henviser til, at migrantiværksættere og etniske forretninger spiller en vigtig rolle for jobskabelsen og kan fungere som lokalsamfundsledere og porte til de globale markeder og dermed bidrage til en mere vellykket integration; der henviser til, at medlemsstaterne derfor skal fremlægge yderligere oplysninger for disse grupper og højne deres bevidsthed, eksempelvis ved at etablere kvikskranke-websteder for iværksættere in spe, hvor der kan skaffes oplysninger om muligheder og udfordringer, om EU- og nationale tilskudsordninger og om organisationer og organer, der yder assistance inden for selvstændig beskæftigelse; |
M. |
der henviser til, at studerende med migrantbaggrund fortsat forfordeles inden for uddannelsessystemet og i højere grad er tilbøjelige til at forlade uddannelsen, inden de har færdiggjort deres studier; |
N. |
der henviser til, at bureaukrati, manglende anerkendelse af kvalifikationer og mangel på muligheder for kompetenceudvikling betyder, at kompetence-paradoksproblemet og det deraf følgende hjernespild bliver større blandt indvandrere end blandt egne statsborgere; |
O. |
der henviser til, at globaliseringen af økonomien går hånd i hånd med social globalisering og til, at dette har særlige konsekvenser, hvad angår eksterne sociale sikringsordninger for statsborgere fra både EU-medlemsstater og tredjelande; |
P. |
der henviser til, at beskæftigelsespolitikker og naboskabspolitikken går hånd i hånd, hvad angår at sikre en bedre dækning af efterspørgslen på arbejdskraft på de europæiske arbejdsmarkeder; |
Q. |
der henviser til, at det vil være umuligt for de enkelte medlemsstater at indgå bilaterale, gensidige aftaler med alle tredjelande om social sikring, og at et sådant forehavende ville føre til et opsplittet system med forskelsbehandling af EU-borgere; der henviser til, at tiltag på EU-niveau derfor er nødvendigt; |
R. |
der henviser til, at ansvaret på EU-plan for integration af tredjelandsstatsborgere på arbejdsmarkedet og den medfølgende generelle integration er fordelt på en række generaldirektorater i Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten; |
S. |
der henviser til, at der kan anlægges en tilsvarende fragmenteret tilgang på nationalt niveau mellem forskellige departementer og styringsniveauer og forskellige agenturer, samtidig med at lokale og regionale myndigheder indtager en nøgleposition, hvad angår implementering af integrationsstrategier på græsrodsniveau; |
T. |
der henviser til, at indvandrerkvinder oftere rammes af arbejdsløshed, lavtlønnede job og paradoksproblemer; |
U. |
der henviser til, at kvindelige migranter oftere ansættes inden for områder som den uformelle plejesektor, der ikke anerkendes af visse medlemsstaters socialsikringssystemer, og at de følgelig ikke har adgang til nogen pensionsordning, når de trækker sig tilbage fra arbejdsmarkedet, og derfor rammes af fattigdom i alderdommen; |
V. |
der henviser til, at en stor del af de tredjelandsstuderende i EU ikke arbejder i EU efter endt studium; |
W. |
der henviser til, at personer med migrantbaggrund oftere er ramt af dårlige skoleresultater, social udstødelse, herunder problemer med hensyn til deltagelse i arbejdsstyrken, racisme, xenofobi og diskrimination, som alle er faktorer der hindrer integration på arbejdsmarkedet; |
1. |
fremhæver, at integration på arbejdsmarkedet og i samfundet kræver engagement på begge sider, dels og navnlig hvad angår indlæring af sprog, fortrolighed med og overholdelse af de retlige, politiske og sociale systemer, skikke og sæder, og de sociale omgangsformer i værtslandet, og dels hvad angår at opbygge et inklusivt samfund, der giver adgang til arbejdsmarkedet, institutioner, uddannelse, social sikkerhed, sundhed, adgang til varer og tjenesteydelser og til bolig, og retten til at deltage i den demokratiske proces; fremhæver således, at uddannelsesinstitutionerne, religiøse, sociale, lokalsamfunds- og migrantbaserede organisationer, idræts- og kulturforeninger, de væbnede styrker, arbejdsmarkedets parter, især fagforeningerne, forretningsforetagender og jobformidlinger bærer et særligt socialt ansvar i denne henseende, og minder endvidere om, at hver aktør har forskellige styrker at bidrage med til integrationsprocessen; |
2. |
mener, at den gensidige indsats på integrationsområdet kun kan opnå den bredest mulige støtte i samfundet, hvis integrationen heraf i samfundet bliver vellykket og hvis medlemsstaterne aktivt og åbent drøfter spørgsmålet med befolkningen og tilbyder troværdige løsninger på de nuværende udfordringer på integrationsområdet; |
3. |
påpeger, at integration er en permanent tovejsproces, der kræver, at både tredjelandsstatsborgere og værtssamfundet inddrages; glæder sig over de mange eksempler på god praksis i hele EU, når det gælder integration af indvandrere, asylansøgere og personer, der nyder international beskyttelse, ofte via projekter, der gennemføres af lokale myndigheder, som spiller en central rolle med hensyn til opfyldelsen af integrationsmål; |
4. |
noterer sig, at integration iværksættes mest effektivt i lokalsamfundene; opfordrer derfor til EU-støtte til etablering af et integrationsnetværk for lokale og regionale myndigheder, som efter bottom-up-princippet inddrager alle samfundets aktører på lokalt plan i integrationsindsatsen, og hvor f.eks. CLIP (15), ERLAIM (16), ROUTES, City2City og EUROCITIES kunne tjene som eksempler; understreger, at byer og storbyer har en særlig rolle at spille i denne forbindelse, og foreslår, at disse støttes i særlig grad; |
5. |
opfordrer medlemsstaterne til at gøre en indsats for at bekæmpe diskrimination mod tredjelandsstatsborgere og andre EU-borgere, især formel og ikke-formel forskelsbehandling i forbindelse med jobsøgning og på arbejdspladsen; mener, at der bør træffes konkrete foranstaltninger til at modvirke diskrimination og racisme i kølvandet på den økonomiske og finansielle krise og den medfølgende stigning i ledigheden; understreger, at arbejdsgiverne ved lov er forpligtet til at behandle alle medarbejdere ens og undgå forskelsbehandling på grund af religion, køn, etnicitet eller nationalitet, og at de dermed fremmer de grundlæggende rettigheder, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder, hvilket er en afgørende del af integrationsprocessen; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at sikre, at aflønningsniveauer og rettigheder under de kollektive aftaler også overholdes af værtslande for migranters vedkommende; opfordrer medlemsstaterne til at overvåge den konkrete overholdelse med henblik på at forebygge løndumping og social dumping, at vedtage fælles retningslinjer om håndtering af arbejdsrelateret forskelsbehandling og foranstaltninger til afbødning af de skadelige virkninger, som lovgivningen kan have på migranternes liv, og til at støtte aktiveringspolitik, der kan føre til hurtigere vækst og reducere uligheder og indkomstforskelle; |
6. |
opfordrer medlemsstaterne til at sikre en bedre integrering af migrationspolitikkerne, hvad angår arbejdsstyrken, med henblik på at afhjælpe arbejdskraftmangel og forøge den hjemlige produktion; |
7. |
opfordrer Kommissionen til gennem instrumentet for førtiltrædelsesstøtte og tættere overvågning af de opnåede fremskridt at øge udvidelseslandene indsats for at forbedre den sociale og økonomiske integration af romaerne under særlig hensyntagen til situationen for romakvinder og -piger; |
8. |
mener, at medlemsstaternes integrationspolitik og integrationsforanstaltninger skal være mere differentierede og skræddersyede og mere kyndige, idet der især skal differentieres mellem de forskellige målgrupper, f.eks. højtkvalificerede og lavtkvalificerede, EU-borgere og tredjelandsstatsborgere, migranter med og uden henholdsvis jobtilbud, sprogfærdigheder eller familiemæssige forbindelser til værtslandet, således at alle migranters behov imødekommes; minder om, at deltagelse afhænger af, at sådanne foranstaltninger er til rådighed og er økonomisk overkommelige, såvel som af retten til at blive ledsaget af den nærmeste familie og retten til at arbejde for langsigtede partnere; |
9. |
minder om, at ca. halvdelen af EU's migranter er kvinder, og at en uafhængig migrationsstatus for kvinder og ægtefællers ret til arbejde er essentielle elementer i at sikre en vellykket integration; |
10. |
kræver derfor, at der på lokalt og nationalt plan og på EU-plan indføres en holistisk tilgang à la integrering af kønsaspektet; opfordrer til indførelse af princippet »integrering af integrationsaspektet«, hvorved der tages hensyn til alle integrationsrelaterede spørgsmål i forbindelse med alle politiske, lovgivningsmæssige og finansielle foranstaltninger, og opfordrer i denne henseende medlemsstaterne til at anmode de nationale integrationskontaktpunkter om at aflægge rapport om fremskridtene på området; opfordrer derfor Kommissionen til endvidere at oprette en tværgående gruppe for integration, der skal beskæftige sig med integration, (arbejds-)migration og integration på arbejdsmarkedet, og som skal omfatte alle relevante generaldirektorater, EU-Udenrigstjenesten og såvel som de relevante parter; |
11. |
glæder sig over oprettelsen af Det Europæiske Integrationsforum, der giver civilsamfundet en platform til at drøfte udfordringer og prioriteringer vedrørende spørgsmål om integration af migranter; efterlyser stærkere forbindelser mellem forummet og den igangværende politiske og lovgivningsmæssige proces på EU-plan; |
12. |
mener, at vellykket integration også omfatter deltagelse i politiske beslutningsprocesser, og at navnlig migranters deltagelse i samfundslivet bør fremmes; slår derfor til lyd for, at mulighederne for deltagelse i samfundslivet og mulighederne for politisk medbestemmelse for personer med indvandrerbaggrund udvides, og at disse tilskyndes til at udnytte disse muligheder; |
13. |
minder om betydningen af stemmeret for migranter, især på lokalt plan, idet den udgør et vigtigt redskab for integration og et aktivt medborgerskab; er bekymret over, at mindretal er politisk underrepræsenterede på alle politiske styringsniveauer, herunder på nationalt plan og i Europa-Parlamentet; |
14. |
understreger, at det er vigtigt at anerkende, at stærke kulturelle identiteter ikke nødvendigvis forringer styrken af en national identitet, og at den nationale identitet skal være tilstrækkelig åben og fleksibel til at indarbejde og tage hensyn til de særlige karakteristika ved borgernes forskellige kulturelle oprindelser og baggrunde, der udgør bestanddelene i en pluralistisk stat; |
15. |
understreger, at oprindelseslandene også har et ansvar for at lette integrationen på arbejdsmarkedet ved at tilbyde økonomisk overkommelige sprog- og forberedelseskurser, information, føre tilsyn med jobbureauer for at sikre, at disse bærer sig ansvarligt ad, og vedligeholde kontakten til deres udvandrersamfund og/eller de relevante afdelinger på deres ambassade i værtslandet; tilskynder følgelig oprindelseslandene til yderligere at udvikle programmer i denne henseende; |
16. |
opfordrer til sprog- og integrationsprogrammer i værtslandet, der — uanset indvandrerens kulturelle baggrund, kompetencer eller faglige ekspertise — dækker det europæiske demokratis historie, kultur, værdier og principper, reststatsprincippet og europæisk erindring, og at fremme de øvrige principper, som er fastsat i chartret om grundlæggende rettigheder samtidig med at fastlåste kønsrollemønstre bekæmpes; |
17. |
henleder opmærksomheden på indvandrerkvinders særlige rolle i forbindelse med integration, da de ikke kun udgør et stort potentiale for arbejdsmarkedet og ofte har en vigtig rolle at spille med hensyn til børneopdragelse og videreførelse af normer og værdier, men også fordi det er dem, der oftest rammes af diskrimination og vold; opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at tage skridt til i betydelig grad at konsolidere den juridiske og sociale position for kvinder i den hensigt at forebygge diskrimination inden for en bred række politikområder, og at indfange kvindernes potentielle bidrag, især til den økonomiske og sociale udvikling; |
18. |
opfordrer medlemsstaterne til at udvikle uddannelses- og kommunikationsprogrammer med henblik på at oplyse kvindelige migranter om deres rettigheder og pligter samt til at etablere flersproglige rådgivningstjenester for kvinder; |
19. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at arbejde tæt sammen med netværk og ngo'er, der arbejder med problemstillinger tilknyttet kvindelige migranter, med henblik på at udvikle politikker, der tager hensyn til kønsaspektet, og til at integrere begrebet kønsmæssig ligestilling i den hensigt at beskytte de kvindelige migranters menneskerettigheder, skabe lige muligheder med hensyn til beskæftigelse og adgang til arbejdsmarkedet og bekæmpe og forebygge alle former for vold og arbejdsmæssig eller seksuel udnyttelse af kvinder, kvindelig kønslemlæstelse, urimelige praksisser, bortførelse, slaveri, tvangsægteskaber og handel med kvinder; |
20. |
bemærker, at manglen på kvalificeret arbejdskraft også bør imødegås ved målrettet uddannelse og faglige livslang-læring-kurser i medlemsstaterne, herunder også hos virksomheder; foreslår i denne henseende, at den internationale dimension af EU's mobilitetsprogram for livslang læring udvides; understreger endvidere, at ringe skolepræstationer og højt skolefrafald blandt migrantarbejderes børn bør imødegås ved at give garanti for mindreåriges ret til uddannelse gennem foranstaltninger såsom finansiering, studiestipendier, yderligere uddannelsesveje og fremlæggelse af informationer om medlemsstaternes uddannelsessystemer og de hertil knyttede rettigheder og pligter på så mange sprog som muligt; minder om, at det tosporede uddannelsesforløb, der anvendes i nogle medlemsstater til at bistå unge migranter med at komme ind på arbejdsmarkedet og nedbringe arbejdsløsheden blandt unge, har været en succes; anser det for nødvendigt at oplære uddannelsespersonalet i at håndtere mangfoldighed og til at overveje metoder til at ansætte migranter i offentlige stillinger, navnlig som lærere; tilskynder medlemsstaterne til at fremme etnisk iværksætterånd og anerkender deres vigtige rolle i integrationen, jobskabelsen og lederskab inden for samfundsgrupperne; |
21. |
opfordrer medlemsstaterne til at oplyse de udenlandske studerende om beskæftigelsesmulighederne efter endt uddannelse og til at lette dimittendernes adgang til medlemsstaternes arbejdsmarkeder, idet det skal erindres, at mennesker der har boet og færdiggjort deres uddannelse i et andet land og har lært sproget, kan anses for allerede integreret; påpeger desuden, at det også samfundsøkonomisk er hul i hovedet for EU at spilde de ressourcer, der er investeret i universitetsuddannede, fordi de ikke kan finde arbejde i EU; opfordrer derfor medlemsstaterne til at forbedre deres vurdering af efterspørgslen på arbejdskraft og til at skabe lige muligheder for jobkonkurrence for migrantarbejdstagere, der har taget en uddannelse i en af EU's medlemsstater; |
22. |
minder om, at EU-nabolandene er nogle af de vigtigste leverandører af jobsøgende til de europæiske arbejdsmarkeder og udgør et virkeligt aktiv for udvikling af sidstnævnte, og til at ligheder i undervisningsprogrammer, historisk baggrund og sprog udgør vedbegrundede aktiver for integration af migranter; |
23. |
opfordrer Kommissionen til at evaluere muligheden for at udarbejde og indføre et fælles, kriteriebaseret EU-adgangssystem baseret på gennemsigtige kriterier og i tråd med tilgangen under den europæiske referenceramme for kvalifikationer (EQF), nemlig at optjene og overføre merit, hvilket frivilligt skal være åbent for medlemsstaterne; konstaterer, at et sådant system bør kunne tilpasses forholdene på arbejdsmarkedet for at lette tilflytningen for uddannet arbejdskraft, som der er presserende behov for; |
24. |
understreger, at princippet om lige løn og lige arbejdsvilkår for samme arbejde på samme arbejdsplads skal gælde for faglærte arbejdstagere fra både EU-lande og tredjelande; |
25. |
opfordrer Kommissionen til i forbindelse med det ovenfor nævnte pointsystem at overveje at udvikle en international platform under EURES for standardiserede jobprofiler og kvalifikationsprofiler, under hensyntagen til EQF-tilgangen med optjening og overførsel af merit, for at gøre det lettere at hverve og sammenligne arbejdssøgende migranters evner, færdigheder og kvalifikationer; |
26. |
understreger, at en medlemsstat ved at deltage i EQF's meritoptjenings- og meritoverførselssystem bliver mere attraktiv for kvalificerede tredjelandsstatsborgere at søge, for hvem systemet betyder en forenkling; |
27. |
understreger vigtigheden af en behovsorienteret, kvalificeret migration og kræver, at Kommissionen og medlemsstaterne sammen med deres regioner og kommuner indfører en fælles samordningssystem på EU-plan til at fastslå behovet for arbejdskraft og direkte arbejdstagermigrationen på mere effektiv vis; glæder sig derfor over Kommissionens planer om at gennemføre en EU-platform for dialog om forvaltning af arbejdskraftmigration såvel som en regelmæssig og systematisk vurdering af udbud og efterspørgsel på lang sigt på EU's arbejdsmarkeder frem til 2020, opdelt efter sektor, beskæftigelse, kvalifikationsniveau og medlemsstat; mener, at en sådan plan også klart bør indkredse, hvor der er mangel på arbejdskraft i EU på kort og mellemlang sigt; |
28. |
anbefaler, at et sådant system mindst omfatter en liste over erhverv, som mangler arbejdskraft, og en analyse af behovet på grundlag af oplysninger fra arbejdsgiverne; |
29. |
opfordrer medlemsstaterne til, under hensyntagen til den europæiske præferenceklausul og både på trods og på grund af den stadige mangel på uddannet arbejdskraft, at fremme den interne mobilitet i EU og dermed skabe gunstigere forhold for søgning efter arbejdskraft, selve ansættelsen og integrationen af EU-borgere fra andre medlemsstater; opfordrer medlemsstaterne til at udvikle redskaber og instrumenter til udbedring af mangler på arbejdsmarkedet ved hjælp af EU-intern mobilitet, og til at investere i serviceydelser til reintegration af EU-migranter, der ikke har haft held med deres søgen efter arbejde og derfor er vendt tilbage til deres hjemland; |
30. |
understreger det upassende i at udnytte spørgsmålet om arbejdskraftmigration til at skræmme offentligheden; påpeger, at forudfattede meninger baseret på fordomme og uvilje undergraver den solidaritet, der udgør samfundets grundlag, og at derfor på det kraftigste må tages afstand fra en populistisk udnyttelse af dette spørgsmål; |
31. |
minder om massemediernes vigtige rolle i at forme den offentlige mening om indvandring og integration og efterlyser en ansvarsfuld journalistik med henblik på at fremme gensidig respekt og forståelse for hinandens ligheder og forskelle; |
32. |
er af den opfattelse, at migranter, flygtninge og asylansøgere skal have lettere adgang til arbejdsmarkedet, uden at støde på vanskeligheder ved at få adgang hertil, og at de skal kunne regne med en hurtig og billig vurdering og, hvis relevant, anerkendelse og validering af deres eksamenspapirer, kvalifikationer og færdigheder, hvad enten de er erhvervet gennem formel, ikke-formel og uformel læring; opfordrer derfor Kommissionen til at fremlægge konkrete forslag til, hvordan der kan etableres en mekanisme til anerkendelse af tredjelandes statsborgeres kvalifikationer og eksamensbeviser, herunder konkret evaluering af færdigheder, såfremt der ikke foreligger dokumentation; minder i denne henseende om, at det er vigtigt at støtte gennemsigtighed, for så vidt angår kompetencer, kvalifikationer og færdigheder i partnerlandene; |
33. |
bemærker, at arbejdsmarkedsorienterede immigration kan få positive virkninger på det sociale sikringssystem i værtsmedlemsstaten og derved give sikkerhed for en velkvalificeret arbejdsstyrke og forbedre den konkurrencemæssige fordel takket være kulturel mangfoldighed (sprogfærdigheder, udlandserfaring, mobilitet etc.); |
34. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at samarbejde med partnerlandene om at lægge større vægt på at bekæmpe børnearbejde med henblik på i stedet at skabe anstændige job for voksne og give børn mulighed for at få en passende uddannelse; |
35. |
slår til lyd for gennemførelse af foreningsfrihed for fagforeninger og retten til at føre kollektive forhandlinger uden undtagelse med henblik på at håndhæve, forbedre og forsvare ordentlige arbejdsbetingelser; |
36. |
opfordrer til, at migranter hurtigst muligt forberedes på at træde ind på det hjemlige arbejdsmarked; henviser i denne forbindelse til bedste praksis for integration på arbejdsmarkedet, f.eks. mentorer for migranter, integrationsførere, »migranter for migranter«-kurser og fagorienterede sprogkurser samt hjælp og opmuntring til migranters børn i skolealderen og støtte til nystartede virksomheder etableret af kvalificerede mennesker med migrantbaggrund; |
37. |
understreger, at tilegnelse af værtslandets sprog er grundlaget for succes på det serviceorienterede europæiske arbejdsmarked; understreger endvidere, at medlemsstaterne skal sikre, at der er tilstrækkelige muligheder for sproglæring til rådighed, således at sprogbarrierer på arbejdsmarkedet ikke længere er en hindring, og glæder sig over erhvervslivets egne initiativer på dette område; |
38. |
opfordrer i denne forbindelse medlemsstaterne til at give migranter bedre information om muligheder og udfordringer, om EU-tilskud og nationale tilskud, og om organisationer og organer, der yder bistand i forbindelse med selvstændig virksomhed; |
39. |
foreslår Kommissionens at udråbe 2016 til Det Europæiske År for Integration og opfordrer den samtidig indtrængende til at sætte særligt fokus på »integration gennem arbejde«; opfordrer Kommissionen til at drage omsorg for, at dette Europæiske År for Integration kommer til at omfatte konkrete, lovgivningsmæssige tekster og referencemærker for medlemsstaterne; |
40. |
opfordrer medlemsstaterne til at udveksle og videreudvikle kendte metoder til at fremme mangfoldigheden på arbejdspladsen, f.eks. coaching, støtte til opstartsvirksomheder, integrationsprogrammer, jobtilskud, fokusgrupper, diversificeringsplaner, individuel vejledning, sprog- og kompetencekurser og antidiskrimineringskampagner; |
41. |
betoner, at integrationen af migranter i mange medlemsstater ikke er sikret i tilstrækkelig grad, og at der derfor fortsat er behov for en målrettet indsats fra myndighedernes side; mener, at dette også skyldes en forkert tilgang, idet migranter i første række betragtes som en sikkerhedsrisiko, og der ikke i tilstrækkelig grad er anerkendelse af de positive muligheder; mener, at kvalifikationer, der er erhvervet i hjemlandet, derfor i mange tilfælde ikke udnyttes i fyldestgørende grad; |
42. |
anerkender, at cirkulær (arbejds-)migration har potentiale til at føre til en situation med gevinst for alle parter, både migranten, værtslandet og hjemlandet, og opfordrer medlemsstaterne til at åbne op for og fremme denne form for indvandring og udvandring; |
43. |
understreger betydningen af i forbindelse med cirkulær migration at fokusere på individet og på at sikre, at vedkommendes erhvervede kundskaber og færdigheder kan anvendes efter hjemkomst; |
44. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke samarbejdet med tredjelande vedrørende cirkulær migration og tage spørgsmålet op i forbindelse med forhandlinger og aftaler, navnlig i den samlede strategi for migration og mobilitet og de tilhørende migrations- og mobilitetsdialoger og mobilitetspartnerskaber; |
45. |
accepterer som et alternativt sæt rammer, hvis en af parterne ikke er klar til at indgå samtlige forpligtelser, der følger af et mobilitetspartnerskab, at der indgås aftaler mellem EU og tredjelande om en fælles dagsorden for migration og mobilitet, men understreger, at dette kun bør være en overgangsfase; |
46. |
glæder sig i denne forbindelse især over planerne om at etablere ressourcecentre for migration og mobilitet i partnerlandene i forbindelse med mobilitetspartnerskaber og fælles dagsordener, og opfordrer indtrængende til, at konceptet med sådanne centre også tilbydes tredjelande; |
47. |
opfordrer til tiltag til fremme af intelligente strategier for cirkulær migration, understøttet af de nødvendige midler og retlige garantier og forudsætninger for at skabe sikre arbejdspladser og forhindre irregulær indvandring; |
48. |
bemærker, at denne form for vellykket samarbejde forudsætter en langsigtet indsats, som alene EU er i stand til at foretage via sine finansielle instrumenter, f.eks. ved at støtte hjemvendelses- og integrationsprogrammer med et tilsnit af cirkulær migration; |
49. |
understreger behovet for at gøre programmer for cirkulær migration fleksible og for at tage hensyn til artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention og til direktiv 2003/109/EF og direktiv 2003/86/EF; |
50. |
understreger, at det i denne forbindelse er hensigtsmæssigt med sprog- og kompetencetræning før ankomsten til værtslandet samt forberedelse til at vende tilbage, og minder om muligheden for at oprette udrejseforberedelseskontorer i både hjem- og værtslandet; |
51. |
opfordrer med det forhold in mente, at migrations- og arbejdsmarkedspolitik bør gå hånd i hånd, til i denne forbindelse at styrke og opprioritere forbindelserne mellem arbejdsmarkedsefterspørgsel, cirkulær migration, udvikling og nabolands- og udenrigspolitik; glæder sig over den finansielle støtte, som EU hidtil har ydet til migrationsforvaltning i tredjelande, f.eks. Migration EU expertise II (MIEUX II) og opfordrer i forbindelse med finansiering af EU-projekter til, at der udvikles de størst mulige synergier mellem Den Europæiske Socialfond og Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden; |
52. |
glæder sig over de eksisterende EU-værktøjer til udarbejdelse af integrationspolitiske foranstaltninger som f.eks. nettet af nationale kontaktpunkter for integration, EU's websted for integration, den europæiske integrationshåndbog, Den Europæiske Integrationsfond og Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden, EU's indvandringsportal og initiativet omkring europæiske integrationsmoduler; |
53. |
minder om EU's fælles grundprincipper for integration af indvandrere; beklager, at medlemsstaterne i øjeblikket ikke udnytter alle de muligheder, som Den Europæiske Fond for Integration rummer, og minder om, at fondens mål er at støtte medlemsstaternes indsats for at gennemføre disse fælles grundprincipper; |
54. |
understreger behovet for at identificere, dele og fremme udvekslingen af bedste praksis i de medlemsstater og tredjelande, hvor der er størst lighed mellem kønnene i indvandringspolitikken; |
55. |
understreger nødvendigheden af at udnytte Borgernes Europaår 2013 bedst muligt til at få sat fokus på kvindelige migranters frie mobilitet og fulde deltagelse i det europæiske samfund; |
56. |
opfordrer medlemsstaterne til at gennemføre kampagner, der henvender sig til migranter og har til formål at bekæmpe de kønsstereotyper, der findes i de berørte samfund, med henblik på at forbedre kvindelige migranters integration og deltagelse inden for samfund, økonomi, uddannelse og arbejdsmarked samt bekæmpe kønsbestemt vold; |
57. |
henviser til, at mange potentielle migranter i deres hjemlande må kæmpe med lange ventetider i medlemsstaternes konsulære tjenester, og at det dermed er yderst vanskeligt at skabe en hurtig, pålidelig og gnidningsløs formidling i et cirkulært ansættelsesforhold; opfordrer derfor Kommissionen og medlemsstaterne til i højere grad at overveje at oprette en fælles EU-konsulattjeneste tilknyttet EU-delegationerne og medlemsstaternes ambassader; |
58. |
opfordrer til, at personalet i EU-Udenrigstjenesten, især personalet i EU-delegationerne, modtager undervisning i den samlede migrationsstrategi for at sikre en effektiv integrering af EU's migrationspolitik i dens optræden udadtil; |
59. |
opfordrer kraftigt EU-Udenrigstjenesten til at bestræbe sig på at udfylde en mere aktiv koordineringsrolle inden for migrationspolitikkens eksterne dimension; |
60. |
minder om betydningen af intelligent grænseforvaltning fra EU's side, såvel som af muligheden for overvågning ved hjælp at biometriske identifikatorer; |
61. |
mener, at der er behov for klare, rimelige og ikke-diskriminerende regler for indrejse og ophold, som skal være i overensstemmelse med retsstatsprincipperne på nationalt plan og EU-plan; understreger, at kriterierne for indrejse skal være umiddelbart forståelige og gyldige på lang sigt; bemærker, at længerevarende opholdsret inden for et overskueligt tidsrum åbner for et centralt perspektiv, for så vidt angår integration; understreger, at sprogkundskaber er vigtige og bør fremmes og støttes, men ikke bør anvendes som udvælgelses- eller sanktionsredskab; |
62. |
påpeger under henvisning til direktiv 2008/115/EF og direktiv 2009/52/EF, at ulovlig arbejdskraftindvandring ikke blot kan begrænses ved hjælp af effektiv overvågning, men også ved at der skabes bedre muligheder for lovlig indvandring; |
63. |
beklager de ændringer af lovgivningen om retten til statsborgerskab ved fødslen, der for nylig er foretaget i visse medlemsstater, og som indebærer, at antallet af statsløse øges i EU; |
64. |
understreger, at både lovlig og ulovlig indvandring er aktuelle fænomener, og at der er behov for en fælles retlig ramme for indvandringspolitikken for at beskytte indvandrere og potentielle ofre, navnlig kvinder og børn, som er sårbare over for forskellige former for organiseret kriminalitet i forbindelse med indvandring og menneskehandel; understreger desuden, at ulovlig indvandring kan begrænses ved hjælp af en fælles retlig ramme; |
65. |
beklager, at mange kvindelige migranter vildledes i deres oprindelseslande med løfter om arbejdskontrakter i industrilandene, og at nogle endog bortføres for at blive udnyttet seksuelt af mafiaer og netværk af menneskehandlere; opfordrer medlemsstaterne til at øge deres indsats for at bekæmpe denne udnyttelse og umenneskelige praksis; |
66. |
opfordrer Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne til at etablere lovrammer, der skal sikre indvandrerkvinder retten til eget pas og egen opholdstilladelse og gøre det muligt at holde en person strafferetligt ansvarlig for at fratage indvandrerkvinder disse dokumenter; |
67. |
understreger, at størstedelen af kvindelige migranter er beskæftiget inden for husligt arbejde og sundhedspleje, uanset uddannelsesniveau eller erhvervserfaring; beklager, at langt de fleste arbejder uden kontrakt for meget lav løn og uden nogen former for sociale rettigheder; |
68. |
glæder sig over ILO-konvention nr. 189 om hushjælp, der vil træde i kraft i 2013, og opfordrer alle medlemsstaterne til at ratificere den hurtigst muligt; |
69. |
glæder sig over de eksisterende EU-afgørelser om koordinering af de sociale sikringsordninger med Algeriet, Marokko, Tunesien, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Israel, Montenegro, San Marino, Albanien og Tyrkiet; opfordrer Kommissionen til at tage skridt til at håndtere spørgsmålet om koordination af social sikring for tredjelandsstatsborgere, især bevarelse af rettigheder, når de forlader eller vender tilbage til EU, og til at lade EU's migrationspolitik omfatte passende foranstaltninger med hensyn til migranternes erhvervede sociale sikringsrettigheder; |
70. |
glæder sig i denne forbindelse over den iberisk-amerikanske konvention om sociale sikringsordninger og opfordrer til at åbne mulighed for, at andre medlemsstater foruden Portugal og Spanien kan tiltræde denne konvention som en platform for EU-koordination; understreger, at mens bilaterale aftaler mellem EU-medlemsstater og tredjelande kan sikre en bedre social beskyttelse, så gør de det vanskeligt for tredjelandsstatsborgere, der flytter mellem lande i EU, at få overblik over deres sociale rettigheder; glæder sig derfor over Kommissionens forslag om at etablere en EU-mekanisme til udveksling af bedste praksis og oplysninger om koordination af social sikring, og foreslår, at de eksisterende bilaterale nationale aftaler indsamles, bearbejdes og gøres tilgængelige på en gennemskuelig måde af Kommissionen; opfordrer Kommissionen til at etablere retningslinjer for medlemsstater, der indgår en bilateral aftale, for at få en mere ensartet anvendelse i hele EU, der respekterer både EU's koordineringsbestemmelser vedrørende social sikring og ILO's konventioner om social sikring; |
71. |
opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til at udvide det praktiske anvendelsesområde for EU's associeringsaftaler med både tredjelande og større regioner, for så vidt angår social sikring; opfordrer derfor til, at den eksterne dimension af EU's koordinering af de sociale sikringsordninger kommer til at indgå som et væsentligt element i EU's eksterne forbindelser og forhandlinger med tredjelande; |
72. |
henviser til, at der med udstedelsen af forordning (EU) nr. 1231/2010 ganske vist er opnået en udvidelse af rettighederne på grundlag af forordning (EF) nr. 883/2004 til også at omfatte tredjelandsstatsborgere, men at disse rettigheder kun kan gøres gældende i forbindelse med grænseoverskridende aktivitet inden for EU, og at de fleste tredjelandsstatsborgere derfor er udelukket; forventer, at foranstaltningerne vedrørende adgang til social sikring, der allerede er medtaget i EU-lovgivningen, såsom direktivet om en kombineret tilladelse, vil blive gennemført fuldt ud; |
73. |
glæder sig i denne forbindelse over udvidelsen af anvendelsesområdet for reglerne for tredjelandsstatsborgere, der er indeholdt i direktiv 2009/50/EF (direktivet om det blå kort), og opfordrer Kommissionen til at evaluere gennemførelsen af dette direktiv og dets indvirkning på arbejdsmarkedet; |
74. |
understreger, at EU-borgernes rettigheder også skal beskyttes uden for EU og også, når de arbejder eller har arbejdet i tredjelande; |
75. |
opfordrer derfor til indførelse af en enkelt og gensidig EU-model for koordinering af de sociale sikringsordninger i forhold til tredjelande, som skal omfatte alle EU-borgere og tredjelandsstatsborgere, uden dog at tilsidesætte de rettigheder for tredjelandsstatsborgere, der følger af associeringsaftaler og som er udviklet af EU-Domstolen; |
76. |
foreslår, at der i denne forbindelse også overvejes en fakultativ, frivillig og overordnet såkaldt »28. ordning« for indvandrere og EU-borgere i andre EU-lande; |
77. |
glæder sig over skabelsen af EU-sygesikringskortet og opfordrer til, at dets anvendelse udvides og forenkles yderligere; |
78. |
understreger, at det europæiske arbejdsmarkeds attraktivitet også afhænger af, om pensionskrav og sociale rettigheder kan overføres og bevares ved en eventuel hjemvenden; |
79. |
glæder sig over vedtagelsen af direktivet om en kombineret tilladelse, der giver mulighed for at overføre pensioner til tredjelandsstatsborgere og deres efterladte i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 883/2004; opfordrer det nuværende og kommende EU-formandskab til sammen med Kommissionen at genoptage forhandlingerne om forslaget til direktiv om overførsel af supplerende pensionsrettigheder; |
80. |
understreger, at EU spiller en fremtrædende rolle i den eksterne dimension af koordineringen af de sociale sikringsordninger og er i stand til at sætte globale standarder; |
81. |
henleder opmærksomheden på behovet for passende informationssystemer, der skal udvikles for migranter, herunder hvad angår adgang til relevante programmer og servicer, så potentielle migranter sættes i stand til at foretage en korrekt vurdering af omkostninger og fordele ved at migrere og således får hjælp til træffe beslutning om, hvorvidt de skal migrere; foreslår, at indvandrere straks ved ankomsten gives oplysninger om deres retsstilling i forbindelse med deres tilbagevenden; opfordrer til, at Missoc-systemet (gensidigt informationssystem om social beskyttelse i EU's og EØS' medlemsstater) anvendes til dette formål; |
82. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at organisere EU-dækkende og nationale oplysningskampagner med det formål at øge kvindelige migranters deltagelse i det demokratiske liv, samt til at organisere og understøtte udvekslingsplatforme for kvindelige migranter; |
83. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Regionsudvalget, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og de nationale parlamenter. |
(1) CESE 638/2012 — SOC/449.
(2) EUT L 251 af 3.10.2003, s. 12.
(3) EUT L 16 af 23.1.2004, s. 44.
(4) EUT L 343 af 23.12.2011, s. 1.
(5) EUT L 168 af 30.6.2009, s. 24.
(6) EUT L 155 af 18.6.2009, s. 17.
(7) EUT L 348 af 24.12.2008, s. 98.
(8) EUT C 46 E af 24.2.2010, s. 48.
(9) EUT C 303 E af 13.12.2006, s. 845.
(10) EUT L 289 af 3.11.2005, s. 15.
(11) EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.
(12) EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.
(13) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
(14) EUT L 344 af 29.12.2010, s. 1.
(15) EU-netværk af byer for lokal integrationspolitik for indvandrere.
(16) Regionale og lokale myndigheder i EU for integration af indvandrere.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/102 |
P7_TA(2013)0093
Sundhedsrisici på arbejdspladsen som følge af asbest og udsigterne til fjernelse af al asbest
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om sundhedsrisici på arbejdspladsen som følge af asbest og udsigterne til fjernelse af al asbest (2012/2065(INI))
(2016/C 036/16)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til traktaten om Den Europæiske Union, særlig præamblen og artikel 3 og 6, |
— |
der henviser til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 6, 9, 151, 153, 156 og 168, |
— |
der henviser til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig artikel 1, 3, 6, 31, 35 og 37, |
— |
der henviser til ILO-resolution af 1. juni 2006 om asbest, |
— |
der henviser til ILO-konvention af 16. juni 1989 om sikker anvendelse af asbest, |
— |
der henviser til WHO's erklæringer om asbest, |
— |
der henviser til erklæringen om beskyttelse af arbejdstagere fra asbestkonferencen i Dresden (2003), |
— |
der henviser til Rådets resolution af 29. juni 1978 om De Europæiske Fællesskabers handlingsprogram vedrørende sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, navnlig stk. 4 (1), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed under arbejdet (rammedirektivet) (2), |
— |
der henviser til Rådets direktiv 92/57/EØF af 24. juni 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed på midlertidige eller mobile byggepladser (3), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/148/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af arbejdstagere mod farerne ved under arbejdet at være udsat for asbest (4), |
— |
der henviser til Kommissionens henstilling 90/326/EØF af 22. maj 1990 til medlemsstaterne om vedtagelse af en europæisk liste over erhvervssygdomme (5), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse »Højere kvalitet og produktivitet i arbejdet: en fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2007-2012« (COM(2007)0062), |
— |
der henviser til arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene af 24. april 2011 om midtvejsevalueringen af den europæiske strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2007-2012 (SEC(2011)0547), |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. januar 2008 om en fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2007-2012 (6), |
— |
der henviser til sin beslutning af 7. maj 2009 om udkast til Kommissionens forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), for så vidt angår bilag XVII (7), |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. december 2011 om midtvejsevalueringen af den europæiske strategi for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen 2007-2012 (8), |
— |
der henviser til rapporten fra Udvalget af Arbejdstilsynschefer (SLIC) om den europæiske asbestkampagne (2006), |
— |
der henviser til WHO-rapporten »Preventing Disease Through Healthy Environments: Action is needed on Chemicals of Major Public Health Concern« (9), |
— |
der henviser til monografi 100C fra Det Internationale Kræftforskningscenter (IARC) med titlen »Arsenic, Metals, Fibres, and Dusts: A Review of Human Carcinogens« (2012) (10), |
— |
der henviser til erklæringen »Global Asbestos Ban and the Elimination of Asbestos-related Diseases« fra International Commission on Occupational Health (den internationale kommission om sundhed på arbejdspladsen) (ICOH) (11), |
— |
der henviser til bekendtgørelse fra Kommissionens »Occupational Diseases — Guide to Diagnosis« (Erhvervssygdomme — diagnosevejledning) (2009) (12), |
— |
der henviser til undersøgelsesrapport 24/E (april 2006) fra Eurogip »Asbestos-related Occupational Diseases in Europe: Recognition — Figures — Specific systems« (13), |
— |
der henviser til undersøgelsesrapport 08-E (august 2004) fra Eurogip »Costs and funding of occupational diseases in Europe« (14), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed(A7-0025/2013), |
A. |
der henviser til, at alle typer asbest er farlige, og til, at de skadelige effekter er blevet dokumenteret og reguleret i lovgivningen; der henviser til, at de fleste sundhedsskadelige virkninger af indåndede asbestfibre viser sig flere årtier efter eksponeringen; |
B. |
der henviser til, at en ekspertgruppe nedsat af Europa-Kommissionen allerede i 1977 konkluderede, at der ikke findes noget teoretisk bevis for en undergrænse for eksponering, som ikke indebærer en kræftrisiko, og at der ikke er fundet en sikker eksponeringsgrænse for asbest; der henviser til at denne vurdering er blevet bekræftet gennem årene af alle relevante videnskabelige rådgivningsorganer, og at det er almindelig anerkendt af domstolene, at der ikke eksisterer nogen identificeret tærskelværdi for eksponering for asbest, under hvilken der ikke er nogen risiko; |
C. |
der henviser til, at følgende er fastsat i direktiv 1999/77/EF: »der er ikke hidtil identificeret nogen tærskelværdier for eksponering, under hvilken chrysotilasbest ikke indebærer nogen fare for kræft«, og at »et effektivt middel til at beskytte menneskers sundhed er at forbyde anvendelsen af chrysotilasbest og produkter, der indeholder chrysotil«; |
D. |
der henviser til, at der er observeret en øget kræftrisiko hos befolkningsgrupper, der udsættes for meget lave asbestfiberniveauer, herunder chrysotilfibre; |
E. |
der henviser til, at deponering af asbestaffald ikke lader til at være den sikreste metode til at sætte en definitiv stopper for udslip af asbestfibre til miljøet (navnlig hvad angår luft og grundvand), og at det derfor ville være langt at foretrække, hvis der anvendtes anlæg til inert destruktion af asbest; |
F. |
der henviser til, at etablering af deponeringsanlæg for asbestaffald kun udgør en midlertidig løsning på problemet, som på denne måde overlades til fremtidige generationer, da asbestfibre stort set ikke nedbrydes med tiden; |
G. |
der henviser til, at asbest stadig findes i mange skibe, tog, maskiner, bunkere, tunneller, offentlige og private vandledninger og især i bygninger, herunder mange offentlige og private bygninger, trods forbuddet mod anvendelse af asbest; |
H. |
der henviser til, at det eksisterende markedstilsyn trods forbuddet ikke er i stand til at sikre, at der ikke importeres asbest til de europæiske markeder; |
I. |
der henviser til, at mange medlemsstater har tilbudt kurser til nedrivnings-, bygnings- og vedligeholdelsesarbejdere og andre, som arbejder med fjernelse af asbestholdige materialer; |
J. |
der henviser til, at mange arbejdere udsættes for asbest i deres arbejde, navnlig inden for vedligeholdelse og dekontaminering; |
K. |
der henviser til, at målet bør være at skabe beskæftigelse og arbejdspladser, der fremmer sundhed og trivsel for den enkelte og sociale fremskridt gennem denne beskæftigelse; |
L. |
der henviser til, at problemer med sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen ud over den menneskelige dimension også har en negativ indvirkning på økonomien; påpeger nærmere bestemt, at sundheds- og sikkerhedsrelaterede problemer på arbejdspladsen er en bremse på vækst og konkurrenceevne, og at de samtidigt øger udgifterne til de sociale sikringsordninger uforholdsmæssigt meget; |
M. |
der henviser til, at yngre arbejdere og bygningsarbejdere ikke nødvendigvis genkender asbest i bygninger, når de udfører renoverings- eller nedrivningsarbejde, navnlig i de mange medlemsstater, som indførte et forbud mod asbest for mange år siden; |
N. |
der henviser til, at mange asbestholdige materialer allerede er blevet fjernet, forseglet eller indkapslet, og at mange virksomheder og ejere af bygninger har dokumenter med en detaljeret beskrivelse af steder, hvor der skal fjernes asbest; |
O. |
der henviser til, at fjernelse af asbestholdige materialer fra bygninger, navnlig i mindre økonomisk udviklede medlemsstater og landdistrikter, pålægger ejere af bygninger en økonomisk byrde, og denne fjernelse derfor fortsat bør tildeles aktiv støtte på nationalt plan og EU-plan; |
P. |
der henviser til, at asbestholdige materialer normalt har en levetid på 30-50 år; der henviser til, at dette vil medføre en stigning i renoverings- og byggeprojekter og derfor betyde, at et stigende antal arbejdere bliver udsat for asbest; |
Q. |
der henviser til, at den vellykkede asbestregulering i medlemsstaterne begrænses af utilstrækkelig viden om tilstedeværelsen af asbestholdige materialer samt mangel på efteruddannelse og opkvalificering af bygnings- og vedligeholdelsesarbejdere, herunder bygningsarbejdere, der lejlighedsvis arbejder med asbest; |
R. |
der henviser til, at lokalsamfundene mangler ekspertise og oplever alvorlige mangler i gennemførelsen af forebyggelses-, tilsyns- og håndhævelsesopgaver, som ofte er for fragmenterede; |
S. |
der henviser til, at asbestholdige materialer ofte findes skjult og/eller på ukendte steder, og at kendskabet til disse steder forringes væsentligt med tiden; |
T. |
der henviser til, at en obligatorisk asbestkontrol af bygninger, skibe, tog, maskiner, bunkere, tunneller, offentlige og private vandledninger samt deponeringsanlæg indeholdende asbest ville give et solidt og velinformeret grundlag for nationale, regionale og europæiske programmer for asbestfjernelse; |
U. |
der henviser til, at EU har udarbejdet en ambitiøs politik for energieffektivitet, og at det reviderede direktiv om energieffektivitet forventes at fastsætte en langsigtet strategi i de enkelte medlemsstater for renovering af bygninger, men denne politik ledsages ikke af strategier for asbestfjernelse; |
V. |
der henviser til, at tvivl om, hvorvidt der er asbest til stede i bestemte bygninger, eller om den er blevet indkapslet eller fjernet fra dem, kan medføre en konflikt mellem arbejdsgivere og arbejdstagere; der henviser til, at forhåndsviden om tilstedeværelsen af asbest vil give meget sikrere arbejdsforhold, særlig i forbindelse med istandsættelsesarbejde; |
W. |
der henviser til, at der i tråd med direktiv 92/57/EØF (15) i farlige situationer skal være mulighed for, at arbejdstøjet kan opbevares adskilt fra gangtøjet og de personlige ejendele; |
X. |
der henviser til, at indkapsling eller forsegling af asbestholdige materialer kun bør tillades, hvis materialerne er passende mærket med advarsler; |
Y. |
der henviser til, at tre medlemsstater stadig tillader asbestfibre i elektrolyseceller, selv om der findes tekniske alternativer, der er implementeret med held i andre lande; |
Z. |
der henviser til, at der stadig er uacceptabelt store forskelle mellem medlemsstaternes programmer for anerkendelse af asbestrelaterede erhvervssygdomme; |
AA. |
der henviser til, at utilstrækkelig indberetning af asbestrelaterede sygdomme er en af de største forhindringer for behandlingen af ofrene; |
AB. |
der henviser til, at de nationale helbredskontrolprogrammer for arbejdstagere, der udsættes for asbest, er meget forskelligartede i EU, især med hensyn til lægekontrol efter beskæftigelsens ophør; |
AC. |
der henviser til, at eksponering for asbest er en trussel mod befolkningen som helhed, og at den forårsager sygdomme i et anerkendt omfang (16); |
AD. |
der henviser til, at WHO skønner, at der er 20 000-30 000 tilfælde af asbestrelaterede sygdomme i EU om året, og at tallet endnu ikke har toppet; |
AE. |
der henviser til, at ofrene på grund af den meget lange latenstid og lægepersonalets utilstrækkelige viden ofte ikke får passende og rettidig støtte fra sundhedstjenesteyderne; |
AF. |
der henviser til, at Polen er den eneste medlemsstat, der har vedtaget en handlingsplan for et asbestfrit land; |
AG. |
der henviser til, at der skæres ned på arbejdstilsynene i mange medlemsstater, og at tendensen til større afregulering øger risiciene som følge af asbest; |
AH. |
der henviser til, at mange bygningsarbejdere og brugere af bygninger stadig ikke er beskyttet mod høje niveauer af eksponering for asbest; |
AI. |
der henviser til, at der selv med et forbud stadig findes flere millioner ton asbest i bygninger, og der findes ikke et register over, hvor den er placeret, og hvor meget asbest det er nødvendigt at fjerne; |
AJ. |
der henviser til, at der i nye lovforslag skal tages hensyn til den gældende lovgivning på nationalt og europæisk plan, og at der skal ske en forudgående grundig vurdering af eventuelle virkninger heraf samt en analyse af omkostninger og fordele; |
Undersøgelse for og registrering af asbest
1. |
opfordrer EU til at udvikle, gennemføre og fremme en model til undersøgelse for og registrering af asbest i overensstemmelse med artikel 11 i direktiv 2009/148/EF og anmode ejere af offentlige bygninger eller erhvervsbygninger om at:
|
2. |
opfordrer indtrængende EU til at udarbejde modeller for overvågning af eksisterende asbest i private og offentlige bygninger, herunder beboelsesejendomme og ikkebeboelsesejendomme, arealer, infrastruktur, logistik og rørnet; |
3. |
opfordrer indtrængende EU til at udarbejde modeller for overvågning af luftbårne asbestfibre, der forefindes på arbejdspladser, i byområder og på deponeringsanlæg, såvel som asbestfibre, der forefindes i drikkevand, som transporteres gennem asbestcementledninger; |
4. |
opfordrer EU til at foretage en konsekvensanalyse og en cost-benefit-analyse af mulighederne for at udarbejde handlingsplaner for sikker fjernelse af asbest fra offentlige bygninger og bygninger, i hvilke der leveres tjenesteydelser, der kræver regelmæssig offentlig adgang, inden 2028, og stille oplysninger og retningslinjer til rådighed for at tilskynde private husejere til effektivt at kontrollere deres ejendom for asbest og foretage en risikovurdering, i lighed med Polen; mener, at de nationale ministre i tilfælde af omfattende nationale handlingsplaner for tilbagetrækning bør koordinere tiltagene, og at medlemsstaternes ansvarlige myndigheder bør kontrollere de lokale tilbagetrækningsplaners overensstemmelse hermed; |
5. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at integrere asbestproblemet i andre politikker såsom EU's politik for energieffektivitet og for affald; |
6. |
foreslår at kombinere strategien for renovering af bygninger for at gøre dem mere energieffektive med sideløbende gradvis fjernelse af al asbest; |
7. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at anbefale, at medlemsstaterne udvikler offentlige asbestregistre, der kan tjene til at formidle relevante oplysninger om asbestrisici for arbejdstagere og arbejdsgivere inden iværksættelsen af renoveringsarbejde samt supplere den sundheds- og sikkerhedsbeskyttelse, som er påkrævet i henhold til EU-retten; |
8. |
opfordrer Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at sikre en effektiv og gnidningsløs gennemførelse af EU-lovgivningen vedrørende asbest og intensivere myndighedernes kontrol; |
9. |
opfordrer i betragtning af den utilstrækkelige information til både arbejdsgivere og arbejdstagere på asbestområdet Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne og de kompetente myndigheder, herunder arbejdsmarkedets parter, at skabe og udvikle en struktur for rådgivning og grundig information; |
10. |
opfordrer, i betragtning af at de små og mellemstore virksomheder, som beskæftiger størstedelen af den europæiske befolkning, er særligt sårbare med hensyn til gennemførelse af lovgivningen på sikkerheds- og sundhedsområdet, Kommissionen til i samarbejde med de nationale kompetente myndigheder at yde den nødvendige støtte for at sikre beskyttelse af den samlede arbejdsstyrke i EU; |
11. |
opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre og overholde kravene i direktiv 2009/148/EF ordentligt og sikre, at de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne behørigt underrettes om påtænkte planer for arbejdet med asbestholdige materialer; |
12. |
opfordrer generalsekretærerne for EU-institutionerne til at udarbejde et komplet register, som bør være åbent for offentligheden, over asbestholdige materialer i EU-bygninger; opfordrer EU-institutionerne til at foregå med et godt eksempel og oprette offentlige asbestregistre; |
13. |
opfordrer indtrængende EU til at gøre differentiering mellem letsmuldrende og ikkeletsmuldrende asbest obligatorisk; |
14. |
opfordrer Kommissionen til at fremme etablering af centre til behandling og inert destruktion af affald indeholdende asbest i hele EU, hvilket bør kombineres med et gradvist ophør af enhver form for deponering af denne type affald; |
Sikring af kvalifikationer og efteruddannelse
15. |
opfordrer Kommissionen til at oprette en arbejdsgruppe sammen med medlemsstaterne for at opstille minimumskrav til obligatoriske asbestspecifikke kvalifikationer for civilingeniører, arkitekter og ansatte i registrerede virksomheder, som fjerner asbest, og til at tilbyde asbestspecifikke kvalifikationer i forbindelse med efteruddannelse af andre arbejdere, som kan tænkes at blive udsat for asbest, f.eks. ansatte i skibsbygningsindustrien eller landmænd, med stærkt fokus på de personer, der er ansvarlige for rent praktisk at fjerne asbest, ved at styrke deres efteruddannelse, beskyttelsesudstyr og medlemsstaternes ansvarlige myndigheders kontrol af deres aktiviteter; |
16. |
opfordrer EU til sammen med arbejdsmarkedets parter og andre interessenter at udarbejde programmer og oplysningsaktiviteter om asbestrelaterede risici og behovet for relevant efteruddannelse af alt personale, som kan komme i berøring med asbestholdige materialer, i overensstemmelse med artikel 14, stk. 1, i direktiv 2009/148/EF, og til at forbedre informationen om allerede eksisterende asbestlovgivning og give praktiske retningslinjer om, hvordan den kan overholdes; |
17. |
understreger, at efteruddannelse af alle, der er involveret (arbejdsgivere, tilsynsførende og arbejdstagere) i arbejde, der kan omfatte (eller omfatter) asbest, bør dække: asbests egenskaber og konsekvenser for sundheden, herunder også den synergistiske effekt af rygning; hvilke materialer, der kan indeholde asbest, og hvor de sandsynligvis forekommer; hvordan materialernes eller produkternes forhold har indflydelse på, hvor let fibre frigives, og hvad der skal gøres i tilfælde af forekomst af materialer, som mistænkes for at indeholde asbest; |
18. |
opfordrer Kommissionen til i samarbejde med medlemsstaterne at stille forslag til et særligt direktiv med minimumskrav for efteruddannelse af bygnings- og vedligeholdelsesarbejdere, herunder arbejdsledere og bygningsarbejdere, der lejlighedsvis arbejder med asbest, såvel som personalet på deponeringsanlæg for asbestholdigt affald eller i specialcentre til behandling, sikker bortskaffelse og inert destruktion af asbestaffald, og til at samarbejde med og støtte arbejdsmarkedets parter og andre interessenter for at fremme gennemførelsen af artikel 14, stk. 2, i direktiv 2009/148/EF gennem formidling af behovet for tilstrækkelig efteruddannelse og udarbejde oplysninger og materialer i denne sammenhæng; henviser til, at der skal tilbydes efteruddannelse jævnligt og uden omkostninger for arbejdstagerne; |
19. |
opfordrer EU til gennem SLIC og de nationale arbejdstilsyn at sikre, at arbejdsinspektørerne får efteruddannelse i asbestholdige materialer, og at arbejdsinspektører skal forsynes med passende beskyttelsesudstyr ved arbejde i marken; |
20. |
opfordrer medlemsstaterne til at sikre, at arbejdsmedicinere får den nødvendige uddannelse, så det sikres, at de har viden om asbest og således kan give den nødvendige information til de arbejdstagere, som de overvåger; |
Udarbejdelse af programmer for asbestfjernelse
21. |
opfordrer EU til at samarbejde med arbejdsmarkedets parter og andre interessenter på europæisk, nationalt og regionalt plan for at udvikle og udveksle handlingsplaner for håndtering og fjernelse af asbest; mener, at disse planer bør omfatte: forslag til lovgivning; uddannelse og information; efteruddannelse af offentligt ansatte; national og international efteruddannelse; programmer til finansiering af asbestfjernelse; oplysningsaktiviteter vedrørende fjernelse af asbest og asbestholdige produkter (herunder i forbindelse med fjernelse fra bygninger) fra offentlige infrastrukturer og grunde, hvor der tidligere har ligget asbestfabrikker; rengøring af lokaler og opførelse af anlæg til destruktion af asbest og asbestholdigt affald; overvågning af effektiviteten af gældende lovkrav; eksponeringsvurderinger af udsat personale og sundhedsbeskyttelse; |
22. |
opfordrer medlemsstaterne til at tage skridt til udfasning af asbest inden for den kortest mulige tidshorisont; |
23. |
understreger nødvendigheden af, at der udvikles sikre arbejdsprocedurer, herunder korrekt anvendelse af personligt sikkerhedsudstyr, for arbejdstagere, der arbejder i nærheden af asbestholdige materialer; |
24. |
opfordrer Kommissionen til at forestå forskning med henblik på gennemgang af den nuværende grænseværdi for asbestfibre; mener, at enhver sænkning af værdien og fastsættelsen af den faktiske værdi skal foretages på et solidt videnskabeligt grundlag; |
25. |
opfordrer indtrængende EU til at erstatte metoden med optisk mikroskopi med fasekontrast med transmissionselektronmikroskopi, som er mere nøjagtig og sikrer bedre detektering af tynde partikler; |
26. |
opfordrer EU til at fastlægge en køreplan for asbestfrie arbejdspladser og et asbestfrit miljø på grundlag af de principper, WHO har fastsat (17); |
27. |
opfordrer EU til gennem SLIC og de nationale arbejdstilsyn at sikre, at EU-bestemmelserne og de nationale bestemmelser om asbest håndhæves til fulde; |
28. |
opfordrer Kommissionen til at inkludere en koordineret strategi for asbest i den kommende fællesskabsstrategi for sundhed og sikkerhed for 2014-2020 og give Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur effektive redskaber til at fremme indsamling og formidling af tekniske, forskningsmæssige og økonomiske oplysninger i medlemsstaterne og lette formuleringen og gennemførelsen af nationale politikker, der har til hensigt at beskytte arbejdstagernes sikkerhed og sundhed; |
29. |
opfordrer Kommissionen til at gennemgå fremskridtene med udviklingen af chrysotilfri membraner, der anvendes i elektrolyseanlæg i overensstemmelse med REACH-forordningens bilag XVII, afsnit 6, og sikre, at udskiftningen finder sted inden udløbet af den undtagelsesperiode på 10 år, som blev fastsat i 2009; |
30. |
opfordrer EU til at styrke ex ante-evalueringer af produkter til erstatning af asbest; |
31. |
opfordrer Kommissionen til at fremme forskning og afhjælpende foranstaltninger, der skal forhindre ophvirvling af enkeltfibre og/eller destruere fiberlignende krystalgitre af asbest; |
32. |
påpeger for så vidt angår forvaltningen af asbestaffald, at der også — med de berørte befolkningsgruppers samtykke — skal træffes foranstaltninger til at fremme og støtte forskning i miljøvenlige alternativer og teknologier, der anvender sådanne, samt til at garantere procedurer, såsom inert destruktion af asbestholdigt affald, for at uskadeliggøre aktive asbestfibre og omdanne dem til materialer, der ikke udgør en sundhedsrisiko; |
33. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at styrke de nødvendige kontroller for at forpligte alle berørte parter, navnlig dem, som beskæftiger sig med behandling af asbestaffald på deponeringsanlæg, til at overholde alle de sundhedsbestemmelser, der er fastsat i direktiv 2009/148/EF, og til at sikre, at alt asbestholdigt affald uanset dets fiberindhold klassificeres som farligt affald, jf. beslutning 2000/532/EF; understreger, at affald af denne type udelukkende må bortskaffes på særlige deponeringsanlæg for farligt affald, jf. direktiv 1999/31/EF, eller, når der gives tilladelse dertil, behandles på dertil indrettede, testede og sikre behandlings- og inertiseringsanlæg, hvilket den berørte befolkning skal oplyses om; |
Anerkendelse af asbestrelaterede sygdomme
34. |
erkender, at de to henstillinger om erhvervssygdomme ikke har ført til harmoniserede nationale standarder og procedurer for så vidt angår identifikation, anmeldelse og anerkendelse af samt erstatning for asbestrelaterede sygdomme, og at de nationale systemer derfor stadig er meget forskellige; |
35. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at ændre henstilling 2003/670/EF, således at den kommer til at afspejle udviklingen i medicinsk forskning og omfatte kræft i strubehovedet og æggestokkene som asbestrelateret; |
36. |
beklager, at manglende oplysninger fra adskillige medlemsstater forhindrer en pålidelig prognose for dødeligheden som følge af mesoteliom i Europa, når der ifølge Verdenssundhedsorganisationen (WHO) alene i Den Europæiske Union hvert år registreres mellem 20 000 og 30 000 tilfælde af asbestrelaterede sygdomme, og at flere end 300 000 borgere forventes at dø i EU som følge af mesoteliom inden 2030; lægger i denne forbindelse stor vægt på at informere og uddanne borgerne og på udveksling af bedste praksis mellem medlemsstaterne vedrørende diagnosticering af asbestrelaterede sygdomme; |
37. |
understreger, at alle asbestrelaterede sygdomme, såsom lungekræft og pleuramesoteliom — forårsaget af indånding af luftbårne asbestfibre, der er tynde nok til at nå alveoli og lange nok til at være større end makrofagre — samt forskellige typer kræft, som ikke blot skyldes indånding af luftbårne fibre, men som også skyldes indtagelse af vand fra asbestrør, der indeholder disse fibre, er blevet anerkendt som en sundhedsfare, og at det kan tage op til flere årtier, i visse tilfælde mere end 40 år, inden de skadelige virkninger bliver synlige; |
38. |
opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at sikre, at alle tilfælde af asbestose, mesoteliom og relaterede sygdomme registreres ved hjælp af systematisk indsamling af data om arbejdsbetingede og ikkearbejdsbetingede asbestsygdomme, at pleural plaque kategoriseres og officielt registreres som en asbestrelateret sygdom, og at der med bistand fra særlige observatorier udarbejdes en troværdig kortlægning af forekomsten af asbest; understreger, at et sådant register og et sådant kort på EU-niveau bør indeholde den nøjagtige placering af offentlige og private asbestholdige arealer samt præcise detaljer om deponeringsanlæg med asbestaffald for at forhindre, at den jord, hvori disse materialer er nedgravet, uforvarende berøres, og bidrage til forebyggelse og afhjælpende foranstaltninger; |
39. |
opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at foretage forskning i omfanget og alvoren af klinisk målelige psykologiske virkninger i samfund i hele EU af sygdomme, der udelukkende skyldes eksponering over for asbest (18); |
40. |
opfordrer forsikrings- og erstatningsforetagender til at vedtage en fælles tilgang til anerkendelse af og erstatning for asbestrelaterede erhvervssygdomme; |
41. |
opfordrer til, at anerkendelsesprocedurerne forenkles og lettes; |
42. |
opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at stille forslag til ændring af direktiv 2004/37/EF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer eller mutagener og sikre, at arbejdstagere beskyttes imod de risici, der er forbundet med kræftfremkaldende stoffer, gennem fremme og udveksling af bedste praksis inden for forebyggelse og diagnose; |
43. |
opfordrer EU til at sikre, at alle asbestrelaterede sygdomme, herunder pleural plaque, anerkendes som en erhvervssygdom; |
44. |
erkender, at asbestofrene på grund af den meget lange latenstid ofte ikke er i stand til at dokumentere årsagssammenhængen med deres udsættelse for asbest på arbejdspladsen; |
45. |
opfordrer medlemsstaterne til ikke at lade asbestofrene bære bevisbyrden, men at fastlægge mere vidtrækkende rettigheder til at kræve erstatning som foreslået i Kommissionens henstilling 2003/670/EF (19); |
46. |
opfordrer EU til at henstille til medlemsstaterne at tage skridt for at sikre, at alle tilfælde af asbestrelaterede erhvervssygdomme identificeres, indberettes til den kompetente myndighed og undersøges af eksperter; |
47. |
opfordrer til, at lovovertrædere retsforfølges og straffes, og at eventuelle forhindringer i denne sammenhæng i henhold til national strafferet derfor undersøges og afskaffes; |
48. |
opfordrer Kommissionen til at formidle bedste praksis vedrørende nationale retningslinjer og praksisser for nationale procedurer for anerkendelse af asbestrelaterede erhvervssygdomme; |
49. |
opfordrer Kommissionen til at fremme udvekslingen af bedste praksis for uddannelse af lægepersonale i forbindelse med diagnosticering af asbestrelaterede sygdomme; |
50. |
opfordrer de relevante EU-agenturer til — med bistand fra uafhængige lægelige og tekniske eksperter — at fastlægge, hvilken videnskabelig dokumentation der er nødvendig for at bevise, at visse arbejdsforhold har forårsaget asbestrelaterede sygdomme; |
Støtte til grupper for asbestofre
51. |
opfordrer Kommissionen til at støtte konferencer, som giver grupper for asbestofre professionel rådgivning og sørger for støtte til deres medlemmer; |
52. |
opfordrer Kommissionen til at støtte et EU-netværk af asbestofre; |
Strategier for et globalt forbud mod asbest
53. |
understreger, at alle asbestoseofre i EU og deres slægtninge har ret til at modtage hurtig og relevant medicinsk behandling og passende økonomisk støtte fra deres nationale sundhedsordninger uanset kilden til eksponeringen eller den eksponerede persons beskæftigelsesmæssige status; |
54. |
opfordrer EU til at samarbejde med internationale organisationer for at spille en ledende rolle i udviklingen af instrumenter, der rubricerer asbestmarkedet som handel med gift; |
55. |
opfordrer mere generelt til, at der tages højde for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i den nationale lovgivning, og til, at der fastsættes forpligtelser for arbejdsgivere i denne henseende i henhold til rammedirektiv 89/391/EØF; |
56. |
opfordrer EU til at give opførelsen af chrysotil på listen i bilag III til Rotterdamkonventionen højeste prioritet; |
57. |
opfordrer EU til at tage den uacceptable dumping af asbest i udviklingslandene op i fora, hvor der drøftes handelsaftaler, navnlig i WTO, og til at lægge diplomatisk og økonomisk pres på lande, der eksporterer asbest, for at få lukket asbestmineindustrier samt til at standse den ulovlige og uetiske praksis med at eksportere udtjente skibe indeholdende asbest; |
58. |
opfordrer Kommissionen til i samarbejde med WHO, tredjelande og andre internationale organisationer at fremme høje standarder for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen på globalt plan ved bl.a. at pege på de problemer, som asbest forårsager, og fremme sundhedsvenlige løsninger; |
59. |
opfordrer EU til at udvikle og fremme eksporten af asbestfri teknologi og viden om asbest til udviklingslandene; |
60. |
fordømmer europæiske økonomiske investeringer i globale asbestindustrier; |
61. |
opfordrer Kommissionen til at sikre, at fartøjer, der transporterer asbest i transit, hverken kan lægge til kaj eller benytte sig af havnefaciliteter eller midlertidig lagring inden for EU; |
o
o o
62. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen. |
(1) Udvikling af en forebyggende og beskyttende aktion over for de stoffer, der er erkendt som kræftfremkaldende, gennem fastsættelse af grænseværdier ved udsættelse for påvirkning, af nærmere bestemmelser om prøveudtagning og af målemetoder samt fastsættelse af tilfredsstillende forskrifter for hygiejne på arbejdspladsen og, om nødvendigt, af forbud.
(2) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.
(3) EFT L 245 af 26.8.1992, s. 6.
(4) EUT L 330 af 16.12.2009, s. 28.
(5) EFT L 160 af 26.6.1990, s. 39.
(6) EUT C 41 E af 19.2.2009, s. 14.
(7) EUT C 212 E af 5.8.2010, s. 106.
(8) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0589.
(9) http://www.who.int/ipcs/features/10chemicals_en.pdf
(10) http://monographs.iarc.fr/ENG/Monographs/vol100C/mono100C.pdf
(11) http://www.icohweb.org/site_new/multimedia/news/pdf/ICOH%20Statement%20on%20global%20asbestos%20ban.pdf
(12) http://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=4028&langId=en
(13) http://www.eurogip.fr/en/docs/EUROGIP-24E-AsbestosOccDiseases.pdf
(14) http://www.europeanforum.org/pdf/Eurogip-08_E-cost.pdf
(15) Direktiv 92/57/EØF: bilag IV, afsnit A, Generelle minimumsforskrifter for arbejdssteder på byggepladser, 14.1.2, afsnit 2: Hvis forholdene gør det påkrævet (f.eks. farlige stoffer, fugt, snavs), skal arbejdstøjet kunne opbevares adskilt fra gangtøjet og de personlige ejendele.
(16) Et parlamentsudvalg fastslog efter en atten måneder lang undersøgelse i 1978, at asbest udgjorde en fare for både arbejdstagere i asbestindustrien og personer, der eksponeres i andre situationer (Europa-Parlamentet 1978).
(17) WHO — ‘Global Health Risks: Mortality and burden of disease attributable to selected major risks’ — http://www.who.int/healthinfo/global_burden_disease/GlobalHealthRisks_report_full.pdf og http://www.who.int/ipcs/assessment/public_health/asbestos/en/
(18) For både ofrene og deres familier er det særdeles vanskeligt at håndtere mesoteliom, ikke mindst psykologisk. Forskning, der er gennemført i Casale Monferrato af universitetet i Torino (professor A. Granieri) har vist, at personer, der lider af mesoteliom, og deres familier udviser forskellige psykologiske symptomer, som falder ind under den videnskabeligt accepterede definition af posttraumatisk stressforstyrrelse.
(19) EUT L 238 af 25.9.2003, s. 28.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/111 |
P7_TA(2013)0094
Statut for det europæiske gensidige selskab
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 med henstillinger til Kommissionen om statut for det europæiske gensidige selskab (2012/2039(INL))
(2016/C 036/17)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Rådets direktiv om statutten for det europæiske gensidige selskab (COM(1991)0273) og det ændrede forslag (COM(1993)0252), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 27. september 2005 om resultatet af screeningen af verserende lovforslag (COM(2005)0462), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 13. april 2011 med titlen "Akten for det indre marked — Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid — »Sammen om fornyet vækst« (COM(2011)0206), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 25. oktober 2011 med titlen »Initiativ for socialt iværksætteri — At skabe et gunstigt klima for sociale virksomheder som kerneelementer i den sociale økonomi og den sociale innovation« (COM(2011)0682), |
— |
der henviser til sin beslutning af 16. maj 2006 om resultatet af screeningen af verserende lovforslag (1), |
— |
der henviser til sin beslutning af 4. juli 2006 om den seneste udvikling og udsigter i relation til selskabsret (2), |
— |
der henviser til sin beslutning af 19. februar 2009 om socialøkonomi (3), |
— |
der henviser til sin beslutning af 23. november 2010 om civilretlige, erhvervsretlige, familieretlige og internationalprivatretlige aspekter af handlingsplanen om gennemførelse af Stockholmprogrammet (4), |
— |
der henviser til sin erklæring af 10. marts 2011 om etablering af en europæisk statut for gensidige selskaber, foreninger og fonde (5), |
— |
der henviser til sin beslutning af 14. juni 2012 om fremtiden for europæisk selskabsret (6), |
— |
der henviser til evalueringen af den europæiske merværdi af en statut for det europæiske gensidige selskab, der blev fremlagt den 21. januar 2013 for Retsudvalget af Enheden for Europæisk Merværdi (7), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 42 og 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Retsudvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0018/2013), |
A. |
der henviser til, at Kommissionen i marts 2006 trak sit udkast til forslag til forordning om en statut for det europæiske gensidige selskab tilbage; |
B. |
der henviser til, at forordningen om statutten for det europæiske andelsselskab (SCE) (8) blev vedtaget i 2003, og at Kommissionen den 8. februar 2012 fremsatte et forslag til Rådets forordning om statut for den europæiske almennyttige fond (FE); |
C. |
der henviser til, at en undersøgelse foretaget for Europa-Parlamentets Udvalg om Beskæftigelse og Sociale Anliggender i 2011 leverede en klar fremlæggelse af de sociale, politiske og økonomiske konsekvenser af et indgreb fra Unionens side på området for gensidige selskaber; |
D. |
der henviser til, at Europa-Parlamentet i de seneste år har vedtaget flere beslutninger, der har opfordret til vedtagelse af en forordning om statutten for det europæiske gensidige selskab; der henviser til, at det er beklageligt, at Kommissionen efter tilbagetrækningen af forslaget til en statut for europæiske gensidige selskaber i 2006 ikke har fremsat et nyt forslag, som kunne give de gensidige selskaber et hensigtsmæssigt juridisk instrument med henblik på at lette deres aktiviteter på tværs af grænserne; |
E. |
der henviser til, at Kommissionen har forpligtet sig til at gennemgå nogle af de tidligere forslag om statutten for det europæiske gensidige selskab og at genoverveje behovet for lovgivningsmæssige indgreb med henblik på en omfattende konsekvensanalyse; der henviser til, at Europa-Parlamentet glæder sig over den undersøgelse, som Kommissionen i den forbindelse har bestilt om den aktuelle situation og udsigterne for gensidige selskaber i Unionen, og som undersøger de vanskeligheder, gensidige selskaber står over for som følge af manglende lovrammer i visse medlemsstater, og problemerne vedrørende oprettelse af nye gensidige selskaber på grund af kapitalkrav og manglende løsninger for sammenslutninger; der henviser til at Kommissionen bør foreslå passende løsninger, herunder en statut, på disse problemer for bedre at anerkende de gensidige selskabers bidrag til socialøkonomien; |
F. |
der henviser til, at Kommissionen prisværdigt har erkendt behovet for en statut og har forpligtet sig til at forelægge lovgivning af bedre kvalitet for socialøkonomiske organisationer (herunder gensidige selskaber), men understreger samtidig, at de gensidige selskaber skal kunne operere på tværs af grænserne som et bidrag til de europæiske bestræbelser på at »skabe vækst og øget tillid« på Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (9); |
G. |
der henviser til, at denne europæiske statut forhåbentlig vil være ambitiøs og nyskabende med henblik på at beskytte arbejdstagerne og deres familier, når de flytter inden for Den Europæiske Union; |
H. |
der henviser til, at gensidige selskaber er frivillige grupper af fysiske eller juridiske personer, som har til formål at opfylde deres medlemmers behov snarere end at opnå investeringsafkast; der henviser til, at de drives på grundlag af principperne om frivilligt og åbent medlemskab samt solidaritet mellem medlemmerne og forvaltes i henhold til demokratiske principper (såsom princippet om én stemme pr. medlem i gensidige selskaber bestående af enkeltpersoner) og dermed bidrager til ansvarlig og bæredygtig forvaltning; |
I. |
der henviser til, at gensidige selskaber i Europa på grund af deres forskellighed findes inden for en meget forskelligartet ramme, for så vidt angår de tjenester, som de leverer, deres størrelse, deres opgaver og deres geografiske rækkevidde; |
J. |
der henviser til, at der findes to hovedtyper af gensidige selskaber i Europa, nemlig selskaber med »gensidige fordele« (eller »sundhedsydelser«) og selskaber for »gensidig forsikring«; der henviser til, at selskaber med »gensidige fordele« yder velfærdsdækning, der supplerer, komplementerer eller er integreret i lovpligtige sociale sikringssystemer; der henviser til, at selskaber for »gensidig forsikring« kan omfatte alle former for risici for ejendom og liv, og der henviser til, at gensidige selskaber i nogle medlemsstater endog kan levere tjenesteydelser på andre områder, som f.eks. boliger eller kredit; |
K. |
der henviser til, at gensidige selskaber på trods deres forskellighed tilrettelægger ydelser og tilbud i deres medlemmers interesse på grundlag af solidaritet og gennem kollektiv finansiering, der henviser til, at de organiserer sig demokratisk og anvender overskuddet fra deres aktiviteter til gavn for deres medlemmer; |
L. |
der henviser til, at Unionen med henblik på dens mål om at sikre lige konkurrencevilkår og bidrage til den økonomiske udvikling bør give gensidige selskaber, som er en organisationsform, der er anerkendt i de fleste medlemsstater, hensigtsmæssige retlige instrumenter, således at de bliver i stand til at lette udviklingen af deres grænseoverskridende aktiviteter og får mulighed for at drage fordel af det indre marked; |
M. |
der henviser til, at de gensidige selskaber spiller en hovedrolle i Unionens økonomi, idet de leverer sundheds- og socialydelser samt økonomisk overkommelige forsikringsydelser til mere end 160 millioner EU-borgere; der henviser til, at de repræsenterer mere end 180 milliarder EUR i forsikringspræmier og beskæftiger mere end 350 000 personer; |
N. |
der henviser til, at gensidige selskaber letter adgangen til pleje, social inklusion, og at de deltager fuldt ud i leveringen af tjenesteydelser af almen interesse i Unionen; |
O. |
der henviser til, at der i 2010 var omtrent 12,3 millioner EU-borgere, som arbejdede i en anden medlemsstat, hvilket svarer til 2,5 % af Unionens erhvervsaktive befolkning; |
P. |
der henviser til, at nogle medlemsstaters lovpligtige sygekasser ikke må drives som private virksomheder; |
Q. |
der henviser til, at gensidige selskaber tegner sig for 25 % af forsikringsmarkedet og 70 % af det samlede antal virksomheder i sektoren; der henviser til, at der ikke kan ses bort fra de gensidige selskaber i det indre marked (10), og de bør være omfattet af en europæisk statut, således at de står på lige fod med andre virksomhedsformer i Unionen; der henviser til, at de mange forskellige virksomhedsformer er en fordel, som bør anerkendes og fremmes fuldt ud; |
R. |
der henviser til, at de gensidige selskaber spiller eller bør spille en vigtig rolle i medlemsstaternes økonomi, da de bidrager til Unionens strategiske mål — som bekræftes af den demografiske udvikling — om at sikre en inklusiv vækst med adgang til grundlæggende ressourcer, sociale rettigheder og tjenesteydelser for alle samt adgang til passende sundhedspleje og langtidspleje på grundlag af solidaritet, prisoverkommelighed, ikkeforskelsbehandling og inklusion og garanti for, at ældres behov for yderligere pleje ikke fører dem ind i fattigdom og finansiel afhængighed; |
S. |
der henviser til, at gensidige selskaber er særlig aktive inden for sundhed, langtidspleje, pensioner og sociale tjenesteydelser, der omfatter den aldrende befolknings behov; der henviser til, at inddragelsen af gensidige selskaber som vigtige interesseparter er af afgørende betydning for den sociale beskyttelses fremtid på lang sigt, eftersom den demografiske aldring i øjeblikket udgør en stor udfordring for Europa, idet den lægger et særligt pres på balancen på de nationale budgetter og risikerer at sætte de offentlige udgifter til social beskyttelse under pres; der henviser til, at selv om de gensidige selskaber kan spille en vigtig rolle ved at tilbyde socialt ansvarlige pensionsordninger inden for den private sektor, kan de dog ikke erstatte pensionssystemets stærke første søjle; |
T. |
der henviser til, at den private sektor opfordres til at bidrage med at finde løsninger på udfordringerne i forbindelse med reformen af Unionens velfærdssystemer og den sociale økonomi; der henviser mere specifikt til, at gensidige selskaber har en naturlig rolle som aktører i opnåelsen af dette mål; |
U. |
der henviser til, at gensidige selskaber, med deres kerneværdier som solidaritet, demokratisk styreform og, at der ingen aktionærer er, handler til fordel for deres medlemmer og dermed ifølge deres natur på en social ansvarlig måde; |
V. |
der henviser til, at værdierne bag gensidige selskaber svarer til de grundlæggende principper for den europæiske sociale model; der henviser til, at gensidige selskaber ud over at være baseret på solidariske værdier er vigtige aktører i Unionens sociale markedsøkonomi og i højere grad bør nyde anerkendelse, navnlig gennem indførelse en europæisk statut; |
W. |
der henviser til, at forøgelsen af udgifterne til sundhedspleje og pensioner kan få alvorlige følger for kontinuiteten i de nuværende sociale beskyttelsesordninger og deres dækning; der henviser til, at gensidige selskaber fremmer velfærdsstatens nøgleværdier, som f.eks. solidaritet, ikkeforskelsbehandling, lige adgang til og høj kvalitet af sociale tjenesteydelser i den private sektor; der henviser til, at en styrkelse af de gensidige selskabers bidrag til den sociale markedsøkonomi i Europa ikke bør ske på bekostning af medlemsstaternes indsats inden for social beskyttelse; der imidlertid henviser til, at frivillig social beskyttelse ikke skal erstatte lovpligtige socialsikringsordninger; der henviser til, at der bør være respekt for forskellige typer af sociale beskyttelsessystemer, hvoraf nogle forvaltes fuldt ud af staten, nogle af de gensidige selskaber og andre deles mellem de to; der henviser til, at den europæiske statut for gensidige selskaber er af afgørende betydning, men ikke bør bruges til at afhjælpe manglerne ved medlemsstaternes indsats inden for social beskyttelse; |
X. |
der henviser til, at muligheden for deltagelse i et gensidigt selskab forhåbentlig lettes for alle arbejdstagere, navnlig arbejdstagere i små virksomheder, og at de opfordres til at gøre det; |
Y. |
der henviser til, at det i denne forbindelse er håbet, at en arbejdstagers medlemskab af et gensidigt selskab fremmes ved fritagelse fra bidrag til sociale sikringsordninger eller skattefradrag; |
Z. |
der henviser til, at gensidige selskaber, i betragtning af de udfordringer, som regeringerne står over for, for så vidt angår social beskyttelse, kunne bidrage til at give et sikkerhedsnet til en overkommelig pris for dem, der er i fare; der henviser til, at gensidige selskaber tilbyder supplerende og prisoverkommelige muligheder for EU-borgerne; |
AA. |
der henviser til, at visse gensidige selskaber har et meget stærkt frivilligt element, og til at denne ånd af frivillighed skal bevares og fremmes; |
AB. |
der henviser til, at gensidige selskaber i nogle medlemsstater sideløbende med forsikringsydelser giver lavtforrentede eller rentefrie lån til deres medlemmer; |
AC. |
der henviser til, at merværdien af gensidige selskaber i forhold til deres kommercielt drevne modstykker vil være endnu stærkere på EU-plan under hensyntagen til deres økonomiske vægt og den positive virkning af ensartede spilleregler i hele EU; |
AD. |
der henviser til, at den sociale økonomi, og navnlig de gensidige selskaber, spiller en afgørende rolle for Unionens økonomi ved at kombinere lønsomhed med solidaritet, skabe arbejdspladser af høj kvalitet og lokale arbejdspladser, styrke social, økonomisk og regional samhørighed, skabe social kapital, fremme et aktivt medborgerskab, solidaritetsbaseret social velfærd og en form for økonomi med demokratiske værdier, der sætter borgerne i første række og støtter bæredygtig udvikling samt social, miljømæssig og teknologisk innovation; |
AE. |
der henviser til, at de gensidige selskaber sammen med den private sektor skal spille en rolle i forbindelse med disse udfordringer, og at de med henblik herpå skal kunne operere inden for Unionen på samme konkurrencevilkår som dem, der er gældende for andre former for virksomheder; der henviser til, at eksisterende statutter, såsom det europæiske andelsselskab (SCE) eller det europæiske selskab (SE), ikke er egnede for gensidige selskaber på grund af forskellene mellem deres styringsmodeller; |
AF. |
der henviser til, at hullet i Unionens lovgivning er beklageligt, da gensidige selskaber ikke nævnes specifikt i traktaterne, og at der ikke tages hensyn til deres forretningsmodel i den afledte lovgivning, hvori der kun henvises til offentlige og private virksomheder, hvilket således underminerer statutten for gensidige selskaber, udviklingen af disse og oprettelsen af koncerner på tværs af grænserne; |
AG. |
der henviser til, at en europæisk statut for gensidige selskaber er afgørende for en bedre integration af disse i det indre marked, en større anerkendelse af deres særlige karakteristika og for, at de gensidige selskaber kan bidrage yderligere til at nå målene med Europa 2020-strategien, der bygger på vækst og beskæftigelse; der henviser til, at en europæisk statut også vil fremme de europæiske borgeres mobilitet ved at gøre det muligt for gensidige selskaber at levere tjenesteydelser i flere medlemsstater og dermed skabe større kontinuitet og sammenhæng på det indre marked; |
AH. |
der henviser til, at den europæiske statut for gensidige selskaber vil være en metode til at fremme gensidige selskaber i en udvidet Union, navnlig i de nye medlemsstater, hvor denne virksomhedstype ikke er omfattet af visse retssystemer; der henviser til, at en europæisk forordning, som naturligvis vil finde anvendelse i hele Unionen, vil have den dobbelte fordel, at den vil give disse lande en europæisk referencestatut og bidrage til at fremme denne form for virksomheds status og offentlige profil; |
AI. |
der henviser til, at statutten kan give gensidige selskaber mulighed for at skabe stordriftsfordele med henblik på at opretholde den fremtidige konkurrenceevne, og den vil øge anerkendelsen af værdien af gensidige selskaber i forbindelse med den politiske beslutningstagning i Unionen; |
AJ. |
der henviser til, at gensidige selskaber er solide og bæredygtige organisationer, som har modstået finanskrisen godt inden for alle økonomier og bidraget til et mere modstandsdygtigt og diversificeret marked, navnlig inden for forsikringer og social beskyttelse; der henviser til, at gensidige selskaber er særligt aktive, hvad angår befolkningens aldring og sociale behov; der henviser til, at inddragelsen af gensidige selskaber på pensionsområdet giver unionsborgerne yderligere valgmuligheder; der henviser til, at gensidige selskaber skal spille en rolle i forbindelse med bevarelsen af den europæiske sociale model; |
AK. |
der henviser til, at gensidige selskaber ikke har aktier, men ejes i fællesskab, og at overskuddet geninvesteres i stedet for at blive fordelt til medlemmerne; der henviser til, at dette har hjulpet gensidige selskaber med at modstå krisen bedre end andre enheder i den private sektor; |
AL. |
der henviser til, at en europæisk statut vil være et frivilligt supplerende værktøj til eksisterende nationale lovbestemmelser, der finder anvendelse på gensidige selskaber, og således ikke vil berøre allerede eksisterende statutter, men snarere vil være et »28.« system, der vil gøre det lettere for gensidige selskaber at gennemføre grænseoverskridende aktiviteter; |
AM. |
der henviser til, at Kommissionen bør tage højde for de gensidige selskabers særlige egenskaber for at sikre lige konkurrencevilkår og for at undgå yderligere forskelsbehandling og sikre, at al ny lovgivning er forholdsmæssig og garanterer et retfærdigt, konkurrencedygtigt og bæredygtigt marked. |
AN. |
der henviser til, at opfordringen til diversificering i forsikringssektoren er voksende, hvilket understreger den rolle, som de gensidige selskaber kan spille i forhold til aktieselskaberne på dette område, med henblik på at gøre sektoren som helhed mere konkurrencedygtig, mindre risikabel og mere modstandsdygtig over for skiftende finansielle og økonomiske forhold; |
AO. |
der henviser til, at gensidige selskaber er udsat for intens og voksende konkurrence, navnlig på forsikringsområdet, og til at nogle af dem går i retning af overgang til aktieejerskab (demutualisation) og finansmarkedskapitalisme; |
AP. |
der henviser til, at det i mindst seks medlemsstater i Unionen og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ikke er retligt muligt at skabe en organisationsform med gensidighed; der henviser til, at dette skaber markedsforvridninger; der henviser til, at en europæisk statut kan afhjælpe dette og inspirere til oprettelsen af gensidige selskaber i disse medlemsstater; |
AQ. |
der henviser til, at de gensidige selskaber ikke råder over juridiske værktøjer, hvormed de kan fremme deres udvikling og deres grænseoverskridende aktiviteter på det indre marked; der henviser til, at da der findes europæiske statutter for andre virksomhedsformer, er gensidige selskaber fortsat ugunstigt stillet; der henviser til, at gensidige selskaber i mangel på en europæisk statut ofte er tvunget til at gøre brug af utilstrækkelige juridiske instrumenter i forbindelse med deres aktiviteter på tværs af grænserne, hvilket medfører, at de ophører med at være gensidige; |
AR. |
der henviser til, at national lovgivning om gensidige selskaber varierer betragteligt inden for Unionen, og til at en europæisk statut kan muliggøre oprettelsen af tværnationale gensidige selskaber og dermed styrke den sociale beskyttelsesmodel i EU; |
AS. |
der henviser til, at gensidige selskaber selv bør sprede ideen om gensidighed som deres kerneværdi og overbevise fremtidige medlemmer om, at dette er et omkostningseffektivt og bæredygtigt alternativ til kommercielle tjenesteydere; |
AT. |
der henviser til, at gensidige selskaber skal forhindres i med henblik på at forblive konkurrencedygtige at tage skridt til at blive kopier af deres kommercielle modstykker, f.eks. ved at indføre risikobaseret udvælgelse eller strengere kriterier for medlemskab eller endda ved udstedelse af aktier for at øge deres solvensmargener; |
AU. |
der henviser til, at gensidige selskaber, især de mellemstore selskaber, kan blive tvunget til at blive en del af større organisationer, herunder af aktieselskaber (ved ophævelse af gensidigheden), hvilket øger afstanden mellem den pågældende organisation og forsikringstagerne; |
AV. |
der henviser til, at det forhold, at der ikke er en statut, fortsat hindrer grænseoverskridende samarbejde og sammenlægning af gensidige selskaber; |
1. |
anmoder i lyset af resultatet af den nylige undersøgelse om gensidige selskabers situation i Unionen og i betragtning af den klare præference, som Parlamentet gentagne gange har udtrykt for en statut for et europæisk gensidigt selskab, Kommissionen om i overensstemmelse med de detaljerede henstillinger i bilaget hurtigt på grundlag af artikel 352 eller eventuelt artikel 114 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Union at fremlægge et eller flere forslag, der giver gensidige selskaber mulighed for at handle på et europæisk og grænseoverskridende niveau, herunder en statut for det europæiske gensidige selskab; |
2. |
bekræfter, at disse henstillinger respekterer borgernes grundlæggende rettigheder og nærhedsprincippet; |
3. |
mener, at forslagets finansielle følgevirkninger bør dækkes af passende budgetbevillinger; |
4. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning og de detaljerede henstillinger i bilaget til Kommissionen og Rådet. |
(1) EUT C 297 E af 7.12.2006, s. 140.
(2) EUT C 303 E af 13.12.2006, s. 114.
(3) EUT C 76 E af 25.3.2010, s. 16.
(4) EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 19.
(5) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 187.
(6) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0259.
(7) http://www.europarl.europa.eu/committees/en/studiesdownload.html?languageDocument=EN&file=83593
(8) Rådets forordning (EF) nr. 1435/2003 af 22. juli 2003 om statut for det europæiske andelsselskab (SCE) (EUT L 207 af 18.8.2003, s. 1).
(9) Kommissionens meddelelse af 13. april 2011»Akten for det indre marked — Tolv løftestænger til at skabe vækst og øget tillid — Sammen om fornyet vækst« (COM(2011)0206).
(10) Se ovennævnte COM(2011)0206.
BILAG
DETALJEREDE HENSTILLINGER VEDRØRENDE INDHOLDET AF DET FORSLAG, DER ANMODES OM
Henstillinger om statutten for det europæiske gensidige selskab
Henstilling 1 (om formålet for statutten for det europæiske gensidige selskab)
Europa-Parlamentet mener, at virksomhedernes mangfoldighed bør forankres klart i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og foreslår, at gensidige selskaber medtages i artikel 54 heri.
Europa-Parlamentet mener, at en kombination af strategier og foranstaltninger er nødvendig for at skabe lige vilkår for gensidige selskaber, herunder en europæisk statut, der giver dem lige muligheder for at give deres organisation og aktiviteter en europæisk dimension, og for at give gensidige selskaber passende juridiske instrumenter til fremme af deres grænseoverskridende og tværnationale aktiviteter. Parlamentet mener i denne henseende, at gensidige selskaber kan operere i hele Unionen i overensstemmelse med deres specifikke forvaltning.
Europa-Parlamentet mener, at en statut for et europæisk gensidigt selskab vil skabe en frivillig ordning i form af et frivilligt instrument, der giver gensidige selskaber mulighed for at handle i forskellige medlemsstater, og som gør det muligt at oprette sådanne gensidige selskaber selv i de medlemsstater, hvor de ikke allerede findes, og insisterer derfor på, at det europæiske gensidige selskab betragtes som en EU-retlig form med et specifikt EU-særpræg.
Europa-Parlamentet minder samtidig om, at intet lovgivningsinitiativ vil kunne ændre de forskellige nationale lovgivninger, der allerede findes, eller skal anses for at være rettet mod at ville tilnærme medlemsstaternes lovgivninger om gensidige selskaber.
Europa-Parlamentet bekræfter, at de vigtigste mål med en forordning om statutten for det europæiske gensidige selskab vil være:
— |
at fjerne alle hindringer for grænseoverskridende samarbejde mellem gensidige selskaber under hensyntagen til deres særlige karakteristika, som er dybt forankret i de respektive nationale retssystemer |
— |
at give fysiske personer med bopæl i forskellige medlemsstater eller juridiske enheder, der henhører under forskellige medlemsstaters lovgivning, mulighed for at oprette et europæisk gensidigt selskab |
— |
at gøre det muligt at oprette et europæisk gensidigt selskab, der oprettes ved en grænseoverskridende fusion af to eller flere eksisterende gensidige selskaber, da direktivet om grænseoverskridende fusioner (1) ikke finder anvendelse på gensidige selskaber |
— |
at gøre det muligt at oprette et europæisk gensidigt selskab ved omdannelse eller transformation af et nationalt gensidigt selskab til den nye form, uden at dette først opløses, når det pågældende selskab har sit hjemsted og hovedkontor i én og samme medlemsstat |
— |
at åbne mulighed for at oprette en europæisk koncern af gensidige selskaber og at åbne mulighed for at gensidige selskaber kan udnytte fordelene ved en europæisk koncern af gensidige selskaber, navnlig i forbindelse med Solvens II-direktivet (2) for gensidige forsikringsselskaber. |
Henstilling 2 (om indholdet af statutten for det europæiske gensidige selskab)
Europa-Parlamentet opfordrer Kommissionen til at tage højde for, at en sådan valgfri forordning, som indføjes i medlemsstaternes lovgivning, bør omfatte gensidige selskabers forvaltningskarakteristika og -principper.
Europa-Parlamentet minder om, at et forslag til en statut for et europæisk gensidigt selskab skal tage hensyn til de særlige operationelle regler for gensidige selskaber, der er forskellige fra bestemmelserne for andre økonomiske aktører:
— |
gensidige selskaber tilbyder et bredt spektrum af forsikringsydelser, lån og andre tjenesteydelser i deres medlemmers interesse på grundlag af solidaritet og gennem kollektiv finansiering |
— |
til gengæld betaler medlemmerne et bidrag eller tilsvarende, hvis størrelse kan være variabel |
— |
medlemmerne kan ikke udøve nogen individuel ret over aktiverne i det gensidige selskab. |
Europa-Parlamentet finder, at statutten skal fastsætte præcise og klare betingelser for oprettelse af en reel og effektiv ny kategori af europæiske gensidige selskaber, og finder det i denne forbindelse vigtigt at huske på tidligere standardstatutter for europæiske enheder, hvor den store fleksibilitet, der blev givet medlemsstaterne, og manglen på en merværdi ikke skabte forudsætningerne for en vellykket anvendelse af et sådant europæisk værktøj.
Europa-Parlamentet opfordrer Kommissionen til i den foreslåede forordning på grundlag af artikel 352 i traktaten om Den Europæiske Union at indarbejde de vigtigste egenskaber for gensidige personbaserede selskaber, navnlig princippet om ikkeforskelsbehandling for så vidt angår udvælgelse af risici og demokratisk orientering af deres medlemmer, med henblik på at forbedre de sociale vilkår i lokalsamfundene og det bredere samfund i en ånd af gensidighed.
Europa-Parlamentet understreger betydningen af solidaritetsprincippet i gensidige selskaber, hvor kunder også er medlemmer og således har fælles interesser, minder om princippet om fælles ejerskab af kapital og dens udelelighed, og fremhæver betydningen af princippet om »ingen personlig gevinst« i tilfælde af likvidation, dvs. princippet om at aktiverne bør fordeles til andre gensidige selskaber eller til et organ, der har til formål at støtte og fremme gensidige selskaber.
Henstilling 3 (om anvendelsesområdet og dækningen af statutten for det europæiske gensidige selskab)
Europa-Parlamentet fremhæver følgende aspekter vedrørende anvendelsesområdet og dækningen af den kommende forordning om en europæisk statut:
— |
den bør ikke påvirke obligatoriske og/eller lovpligtige sociale sikringsordninger, der i visse medlemsstater forvaltes af gensidige selskaber, eller medlemsstaternes frihed til at beslutte, hvorvidt og på hvilke betingelser forvaltningen af sådanne ordninger kan overlades til gensidige selskaber |
— |
i betragtning af det europæiske gensidige selskabs specifikke EU-form, bør bestemmelserne i statutten vedrørende ledelse ikke berøre medlemsstaternes love og bør ikke foregribe de valg, der skal foretages for andre EU-tekster om selskabsret |
— |
forordningen bør ikke omfatte andre lovgivningsområder, som f.eks. regler om medarbejderindflydelse i beslutningsprocessen, arbejdsret, skatteret, konkurrenceret, intellektuel eller industriel ejendomsret eller regler om insolvens og betalingsstandsning |
— |
eftersom rammerne, inden for hvilke de gensidige selskaber opererer, er forskellige fra medlemsstat til medlemsstat, bør forordningen sikre, at de europæiske gensidige selskaber frit kan definere deres egne formål og levere et bredt spektrum af tjenesteydelser, herunder social- og sygesikringsordninger og lån, til deres medlemmer. |
Henstilling 4 (om styringen af europæiske gensidige selskaber)
— |
Det europæiske gensidige selskab bør forvaltes demokratisk og finansieres kollektivt til gavn for dets medlemmer. Statutten bør præcisere, at medlemmerne kollektivt ejer den gensidige organisation. |
— |
Statutten for et europæisk gensidigt selskab bør fastsætte styrings- og forvaltningsregler om følgende: en generalforsamling (som kan bestå af et møde for alle medlemmer eller et møde af medlemmernes delegerede), et tilsynsorgan og et ledelses- eller administrationsorgan, afhængig af den valgte form i statutten. |
— |
Hvert medlem (fysisk eller juridisk person) eller delegeret af generalforsamlingen bør i princippet have én stemme. |
— |
Ledelsesorganets medlem eller medlemmer udnævnes og afsættes af tilsynsorganet. En medlemsstat kan dog kræve eller tillade, at det i statutten bestemmes, at medlemmet eller medlemmerne af ledelsesorganet udnævnes af generalforsamlingen. |
— |
Ingen kan på samme tid være medlem af både ledelsesorganet og tilsynsorganet. |
— |
Virkningen af Solvens II-direktivet om virksomhedsledelse i gensidige organisationer bør overvåges nøje. |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar (EUT L 310 af 25.11.2005, s. 1).
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (EUT L 335 af 17.12.2009, s. 1).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/118 |
P7_TA(2013)0095
Situationen i Egypten
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om situationen i Egypten (2013/2542(RSP))
(2016/C 036/18)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om Egypten, navnlig beslutning af 16. februar 2012 om den seneste udvikling i Egypten (1) og beslutning af 15. marts 2012 om menneskehandel på Sinaihalvøen (2), |
— |
der henviser til sine debatter om Egypten og Mellemøsten på plenarmøderne den 12. juni, 4. juli og 12. december 2012, |
— |
der henviser til erklæringerne fra den højtstående repræsentant, Catherine Ashton og hendes talsmand om situationen i Egypten i 2012, især erklæring af 25. maj 2012 om præsidentvalget i Egypten, af 1. juni 2012 om ophævelsen af undtagelsestilstanden i Egypten, af 15. juni 2012 om den egyptiske forfatningsdomstols dom, af 20. juni 2012 om den politiske situation i Egypten, af 24. juni 2012 om valget af Mohammed Morsi til Egyptens præsident, af 13. september 2012 om oprettelsen af en ny EU-Egypten-taskforce, af 5. december 2012 med opfordring til en national politisk dialog, af 25. december 2012 om folkeafstemningen og af 25. januar 2013 om drabene i Port Said, |
— |
der henviser til Rådets konklusioner af 27. februar 2012, 25. juni 2012, 19. november 2012 og 10. december 2012 om Egypten og af 31. januar 2013 om EU-støtte til bæredygtig forandring i overgangssamfund, og af 8. februar 2013 om det Arabiske Forår, |
— |
der henviser til pakken vedrørende den europæiske naboskabspolitik, statusrapport om Egypten, af 15. maj 2012, |
— |
der henviser til EU-Egypten-taskforcens møde den 13.—14. november 2012 og konklusionerne herfra, |
— |
der henviser til Cairoerklæringen fra det andet møde mellem udenrigsministre fra Den Europæiske Union og Den Arabiske Liga den 13. november 2012, |
— |
der henviser til Rådets forordning (EU) nr. 1099/2012 af 26. november 2012 om ændring af forordning (EU) nr. 270/2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten, |
— |
der henviser til erklæringen fra Det Europæiske Råds formand, Herman Van Rompuy, efter hans møder med Egyptens præsident, Mohamed Morsi, den 13. september 2012 og den 13. januar 2013, |
— |
der henviser til Kommissionens memorandum af 8. februar 2013 om »EU's reaktion på »det arabiske forår«: situationen efter to år«, |
— |
der henviser til den fælles meddelelse af 15. maj 2012 fra Kommissionen og den højtstående repræsentant/næstformanden til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om »En ny tilgang til nabolande i forandring«, |
— |
der henviser til associeringsaftalen mellem EU og Egypten fra 2001 (der trådte i kraft den 1. juni 2004), som blev styrket gennem handlingsplanen og den europæiske naboskabspolitik, der blev vedtaget i 2007, |
— |
der henviser til erklæring fra FN's højkommissær for menneskerettigheder, Navi Pillay, af 7. december 2012 om vold i Egypten og alvorlige problemer forfatningsudkastet og af 29. januar 2013 om behovet for en seriøs dialog og for at få standset overdreven magtanvendelse, |
— |
der henviser til erklæring af 31. januar 2013 fra UN Women's administrerende direktør, Michelle Bachelet, som udtrykker dyb bekymring over den tiltagende vold mod kvinder på offentlige steder i Egypten, |
— |
der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966, som Egypten har undertegnet, og den internationale konvention om børns rettigheder fra 1989, som Egypten har indvilliget i at undertegne, |
— |
der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2 og 4, |
A. |
der henviser til, at Egypten er en afgørende partner for EU i det sydlige Middelhavsområde; der henviser til, at den politiske udvikling i Egypten har en stærk indflydelse på og betydelige konsekvenser for hele regionen og dens omgivelser; |
B. |
der henviser til, at Mohammed Morsi vandt præsidentvalget i maj og juni 2012 med 51,7 % af stemmerne og var den første islamistiske kandidat, der blev valgt til statschef i den arabiske verden; der henviser til, at det frie og demokratiske præsidentvalg udgjorde et vigtigt skridt i den demografiske overgangsproces; |
C. |
der henviser til, at den egyptiske forfatningsdomstol den 14. juni 2012 erklærende parlamentsvalget i 2012 forfatningsstridigt og fastslog, at en tredjedel af medlemmerne var valgt i strid med loven, og annullerede loven om politisk udelukkelse; |
D. |
der henviser til, at den 22. november 2012, at præsident Morsi otte dage efter afslutningen af EU-Egypten-taskforcens møde og dagen efter Egyptens formidling af en våbenhvileaftale mellem Israel og Hamas udstedte en forfatningsmæssig erklæring, hvormed han blandt andet satte præsidentembedet uden for domstolenes kontrol; der henviser til, at præsidenten nogle dage senere annullerede denne erklæring, men at der allerede var omsiggribende demonstrationer; |
E. |
der henviser til, at domstole og dommere fortsat udsættes for pres, angreb, intimidering og indblanding fra forskellige politiske aktørers og kræfters side i Egypten; der henviser til, at forfatningsdomstolen i november 2012 måtte indstille sit arbejde på grund af en besættelse af dens lokaler, organiseret af tilhængere af præsidenten og deres allierede; der henviser til, at fyringen af statsanklageren i oktober 2012 og udnævnelsen af en ny statsanklager fremkaldte stærk kritik og protester fra bl.a. dommere, ansatte i retsvæsenet; der henviser til, at indblanding i retsvæsenet underminerer den egyptiske befolknings tillid til retssystemets retfærdighed og upartiskhed; |
F. |
der henviser til, at den konstituerende forsamling den 30. november 2012 vedtog udkastet til forfatning; der henviser til, at det blev godkendt den 15. og 22. december 2012 ved en folkeafstemning, hvor 63,8 % stemte for, men hvor valgdeltagelsen kun var på 32,9 %; der henviser til, at forfatningsprocessen og den forventede vedtagelse af den nye forfatning ikke har skabt konsensus, men derimod yderligere øget den interne splittelse i det egyptiske samfund; der henviser til, at mange i Egypten og uden for landet har givet udtryk for bekymring over forskellige artikler i den nye forfatning, herunder Sharia-princippernes status i den indenlandske lovgivning, retsvæsenets uafhængighed og de militære domstoles rolle, de grundlæggende frihedsrettigheder og kvindernes rettigheder; |
G. |
der henviser til, at der er udskrevet nyt parlamentsvalg i slutningen af april 2013; der henviser til, at den øverste valgkomité i Egypten har accepteret, at valget overvåges af fire ngo'er samt Den Europæiske Union, Den Arabiske Liga og Den Afrikanske Union; der henviser til den egyptiske forfatningsdomstols dom af 18. februar 2013 erklærede flere artikler i denne lov forfatningsstridige og pålagde Shura-Rådet at ændre dem; der henviser til, at oppositionen under ledelse af Fronten til Nationens Frelse i protest mod mangelen på retlige garantier for frie og retfærdige valg har bebudet en boykot af det kommende parlamentsvalg; der henviser til, at den egyptiske valgkommission den 7. marts 2013 suspenderede det kommende parlamentsvalg efter en afgørelse fra Cairos forvaltningsdomstol om at standse det, fordi Shura-Rådet ikke havde returneret valgloven til forfatningsdomstol til en endelig gennemgang efter at ændringen heraf; |
H. |
der henviser til, at efter de voldsomme sammenstød mellem demonstranter og sikkerhedsstyrker med flere dusin døde til følge aftenen før og i ugerne efter den anden årsdag for revolutionen den 25. januar og foranlediget enten af den tiltagende lovløshed i Egypten, den voldsomme nedgang i den egyptiske økonomi og de mange dusin dødsdomme udstedt mod civile, der var indblandet i de dødelige fodboldoptøjer i Port Said, erklærede præsident Morsi undtagelsestilstand i flere egyptiske byer, og militæret advarede mod faren for, at staten kunne kollapse; der henviser til, at oppositionslederne i fællesskab den 30. januar 2013 opfordrede præsident Morsi til at stoppe volden mod demonstranter, danne en national enhedsregering og indlede en national dialog som den eneste mulighed for at overvinde de aktuelle politiske og sociale uoverensstemmelser og spændinger; der henviser til, at præsident Morsi afviste opfordringen til at danne en samlingsregering; der henviser til, at præsident Morsi den 26. februar 2013, lancerede en national dialog, der blev boykottet af oppositionens ledende kræfter; |
I. |
der henviser til, at 42 personer, herunder to politibetjente, døde i sammenstød, efter at en domstol den 26. januar 2013 henstillede, at 21 personer med bopæl i Port Said blev dømt til døden for de drab, der fandt sted efter en fodboldkamp et år tidligere; der henviser til, at denne dom blev bekræftet den 9. marts 2013, og at der samtidig blev afsagt dom mod de resterede 52; der henviser til, at Europa-Parlamentet i sin beslutning af 16. februar 2012 opfordrede til en uafhængig undersøgelse af omstændighederne bag tragedien og til retsforfølgning af de ansvarlige; der henviser til, at Den Europæiske Unionen modsætter sig anvendelsen af dødsstraf i alle sager og under alle omstændigheder og konsekvent har opfordret til en generel afskaffelse heraf for at beskytte den menneskelige værdighed; |
J. |
der henviser til, at de stigende politiske spændinger yderligere har skærpet den interne polarisering i det egyptiske samfund og fører til fortsatte gadeuroligheder og voldelige sammenstød med vilkårlige arrestationer, trusler, kidnapninger og tortur; der henviser til, at den overdrevne brug af magt og dødelig vold mod fredelige demonstranter, som sikkerhedsstyrkerne og visse uidentificerede grupper benytter sig af, stadig i vid udstrækning går ustraffet hen; der henviser til, at sikkerheden og den offentlige orden bør opretholdes med tilbageholdenhed og fuld respekt for menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder; |
K. |
der henviser til, at den offentlige mening i Egypten er meget kritisk over for begrænsninger af ytringsfriheden; der henviser til, at strafferetten og den nyligt vedtagne forfatning kan indskrænke ytringsfriheden ganske betydeligt, både online og offline; der henviser til, at digital frihed baner vejen for universelle menneskerettigheder og bør opretholdes til enhver tid; der henviser til, at forekomsten af fysisk vold og chikane mod journalister er vokset markant; der henviser til, at der er indledt en række retssager mod regeringskritiske medier for at fornærme præsidenten; der henviser til, at strafforfølgning af journalister og skuespillere som Gamal Fahmy, Bassem Youssef og Okasha Tawfiq fortsat finder sted; der henviser til, at der er rapporteret om 24 retssager om fornærmelse af præsidenten; der henviser til, at antallet af blasfemisager er steget siden præsident Morsis indsættelse; |
L. |
der henviser til, at udkastet til lov om beskyttelse af retten til at demonstrere fredeligt på offentlige steder vil medføre alvorlige begrænsninger af retten til fredelig offentlig forsamling; |
M. |
der henviser til, at de egyptiske kvinder befinder sig i en særligt sårbar situation i den nuværende overgangsperiode; der henviser til, at kvindelige demonstranter ifølge egyptiske og internationale menneskerettighedsorganisationer ofte udsættes for vold, seksuelle overgreb, jomfrutester og andre former for nedværdigende behandling fra sikkerhedsstyrkernes side, mens kvindesagsforkæmpere udsættes for trusler og chikane; der henviser til, at der er sket store tilbageskridt, hvad angår kvinders deltagelse i det politiske liv; der henviser til, at det egyptiske nationale råd for kvinder og civilsamfundet har fremsat kritik af tavsheden hos myndighederne, som ikke har fordømt den vold, kvinder udsættes for, og dermed sender et forkert signal, hvad angår respekt for kvinders rettigheder i Egypten; |
N. |
der henviser til, at civilsamfundet i Egypten og internationale ngo'er i stigende grad udsættes for pres og har meget vanskeligt ved at operere i Egypten; der henviser til, at flere udkast til lov om civile foreninger og fonde har skabt bekymring blandt aktivister og organisationer i civilsamfundet, eftersom de vil indebære stramme begrænsninger af finansieringen af ngo'er, navnlig fra udenlandske kilder, og også vil skabe mulighed for kontrol fra myndighedernes side og begrænse alle former for social aktivitet og organisering; der henviser til, at de også forventes at begrænse undersøgelsesbesøg og andre væsentlige aktiviteter i Egypten, og at de i praksis dermed vil forhindre civilsamfundsorganisationer i at udføre deres arbejde; |
O. |
der henviser til, at EU er Egyptens største økonomiske partner og vigtigste kilde til udenlandske investeringer og udviklingssamarbejde; der henviser til, at EU-Egypten-taskforcen den 13.—14. november 2012 mødtes i Cairo under ledelse af den højtstående repræsentant og den egyptiske udenrigsminister Kamel Amr og enedes om en større pakke af økonomisk og politisk bistand, som skal hjælpe Egypten i landets igangværende omstillingsproces, på i alt næsten 5 mia. EUR i lån og gavebistand for 2012-2013; der henviser til, at den finansielle bistand er delvist betinget af, at Egypten når frem til en aftale med Den Internationale Valutafond (IMF) om både menneskerettigheder, demokrati og økonomisk styring; der henviser til, at en indfrielse af disse tilsagn og fremskyndelse af udbetalingen af EU-støtten er af afgørende betydning for Egypten; |
P. |
der henviser til, at taskforcen understregede sit engagement i udbredelsen af og respekten for menneskerettighederne, herunder kvinders rettigheder og ligestilling med henblik på at styrke kvindernes stilling på alle områder, ytrings- og foreningsfriheden samt religions- og trosfriheden, og fordømte alle former for tilskyndelse til religiøst had, intolerance, fjendtlighed eller vold; |
Q. |
der henviser til, at succes med den europæiske naboskabspolitisk samt med reformerne på menneskerettighedsområdet, i særdeleshed kvinders rettigheder, afhænger af, at civilsamfundet inddrages i gennemførelsen af de relevante politikker; |
R. |
der henviser til, at den økonomiske situation i Egypten er alvorlig, idet de udenlandske valutareserver befinder sig på et lavt niveau, og det egyptiske pund har den laveste værdi siden 2004; der henviser til, at landets økonomiske forbedring er betinget af en langsigtet politisk og social stabilitet i landet; der henviser til, at Egypten befinder sig en i en kritisk omstillingsperiode og står over for betydelige udfordringer og vanskeligheder i demokratiseringsprocessen; der henviser til, at denne overgang bør baseres på kerneværdier såsom social retfærdighed, respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, retsstatsprincippet og god regeringsførelse; |
S. |
der henviser til, at inddrivelsen af aktiver, som det tidligere regime havde stjålet, bortset fra dens økonomiske betydning også kan bidrage til at give det egyptiske folk en følelse af retfærdighed og ansvarlighed, hvorfor det er et meget vigtigt politisk spørgsmål med stor symbolsk betydning for forholdet mellem EU og Egypten; der henviser til, at 19 personer, der har gjort sig skyldige i uretmæssig tilegnelse af den egyptiske stats midler, herunder den tidligere præsident Mubarak, siden marts 2019 har fået deres aktiver i EU indefrosset; der henviser til, at Rådet den 26. november 2012 vedtog en ny forordning, der skal lette tilbageleveringen af disse uretmæssigt tilegnede midler; der henviser til, at taskforcen har indvilget i, inden for en frist på tre måneder, at udarbejde en køreplan, der bl.a. kan omfatte nedsættelse af en gruppe for inddrivelse af aktiver, der skal koordineres af EU-Udenrigstjenesten; |
1. |
giver udtryk for sin solidaritet med det egyptiske folk i denne yderst vigtige overgangsperiode mod demokrati i landet; opfordrer de egyptiske myndigheder til at sikre fuld overholdelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, herunder ytringsfrihed, foreningsfrihed og retten til fredelig forsamling, presse- og mediefrihed, kvinders rettigheder, religions-, samvittigheds- og tankefrihed, beskyttelse af mindretal og bekæmpelse af forskelsbehandling på grund af seksuel orientering, og til at sikre retsstaten, magtens tredeling, retsvæsenets uafhængighed, bekæmpelse af straffrihed og en retfærdig rettergang, eftersom disse rettigheder er afgørende elementer i et frit og demokratisk samfund; |
2. |
giver udtryk for alvorlig bekymring over den stigende polarisering i det egyptiske samfund og de fortsatte voldelige sammenstød; minder de egyptiske statslige myndigheder og sikkerhedsstyrkerne om deres pligt til at genoprette og sikre ro og orden i landet; opfordrer alle politisk aktive til at udvise tilbageholdenhed for at undgå yderligere vold, hvilket vil være i landets interesse; opfordrer ligeledes til en seriøs, upartisk og gennemskuelig undersøgelse af drabene på og torturen og den nedværdigende behandling af og chikane over for fredelige demonstranter, herunder navnlig kvinder, og til, at de skyldige retsforfølges; opfordrer indtrængende myndighederne til at handle i nøje overensstemmelse med internationale standarder; beklager dybt de betydelige tab af menneskeliv og det store antal kvæstelser under de seneste sammenstød og udtrykker sin medfølelse med ofrenes familier; |
3. |
bekræfter EU's stærke og principielle modstand mod dødsstraf og opfordrer til et fuldstændigt moratorium for eksekveringen af dødsstraf i Egypten; opfordrer Egypten til at ratificere den anden valgfrie protokol til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, der sigter mod afskaffelse af dødsstraf; opfordrer til, at dødsdommene af 26. januar 2013 mod 21 supportere af fodboldklubben Al-Masry ændres til fængselsstraf; |
4. |
noterer sig den beslutning, som den egyptiske valgkommission har truffet om at aflyse det kommende parlamentsvalg, og opfordrer den egyptiske regering til at anvende denne periode til at etablere en inklusiv politisk proces baseret på konsensus og delt ejerskab gennem en reel national dialog med meningsfuld deltagelse af alle demokratiske politiske kræfter; opfordrer alle politiske bevægelser i Egypten til i fællesskab at arbejde i den retning; opfordrer EU og dets medlemsstater til fortsat at støtte og bistå Egyptens myndigheder, politiske partier og civilsamfund i deres bestræbelser på at nå dette mål; glæder sig over de egyptiske myndigheders invitation til EU om at overvære det kommende parlamentsvalg på trods af aflysningen af valget; gentager sit tilbud om at fremme udsendelsen af en fuldt bemandet valgobservationsmission; |
5. |
er alarmeret over stigningen i vold mod kvinder, især kvindelige demonstranter og kvinderettighedsforkæmpere, og over myndighedernes manglende indsats for at forebygge og fordømme denne vold og drage gerningsmændene til ansvar; opfordrer præsident Morsi samt alle ledere af regeringspartiet og af oppositionspartierne til at udvise et beslutsomt politisk lederskab i håndteringen af kønsbaseret vold og til at sikre, at alle tilfælde af seksuelle overgreb og chikane mod kvinder efterforskes effektivt, at gerningsmændene retsforfølges, og at ofrene modtager en passende erstatning; opfordrer præsident Morsi til at tage hånd om denne kroniske vold og forskelsbehandling af kvinder ved at vedtage lovgivning mod chikane som foreslået af forkæmpere for kvinders rettigheder; opfordrer de egyptiske myndigheder til at fordømme alle former for vold og trusler mod kvinder; opfordrer indtrængende regeringen til at fremme og støtte kvinders politiske deltagelse ved at vende den nuværende negative tendens på dette område; |
6. |
opfordrer de egyptiske myndigheder til at reformere politiet og sikkerhedsstyrkerne og til at ophæve alle love, der tillader ubegrænset voldsanvendelse fra politiets og sikkerhedsstyrkernes side mod civile; understreger, at det er nødvendigt i dialog og samråd med civilsamfundet at udvikle et ordentligt retsgrundlag for at sikre retten til fredelige demonstrationer og offentlige forsamlinger og gøre det muligt for civilsamfundsorganisationer at arbejde uden unødige begrænsninger og drage nytte af bistand fra udenlandske kilder; |
7. |
udtrykker sin fulde støtte til det engagement, som civilsamfundsorganisationerne udviser og det vigtige arbejde af høj kvalitet, som de udfører for at fremme freden, demokratiet og menneskerettighederne, og kræver et øjeblikkeligt stop for enhver form for pression, trusler og chikane mod fagforeninger, journalister og bloggere; |
8. |
er bekymret over situationen inden for det egyptiske retsvæsen; opfordrer den egyptiske regering og landets politiske bevægelser til at respektere, støtte og fremme retsinstansernes uafhængighed og integritet i Egypten i fuld udstrækning; understreger, at det er nødvendigt at fortsætte reformerne af strafferetsplejen for at sikre en passende retlig ramme til imødegåelse af straffrihed og beskyttelse af menneskerettighederne; opfordrer de egyptiske myndigheder til at indlede et egentlig retsopgør efter regimeskiftet med henblik på at få placeret ansvaret for de krænkelser af menneskerettighederne, som blev begået før, under og efter revolutionen i 2011; |
9. |
udtrykker sin bekymring over begrænsningerne af tros-, samvittigheds- og religionsfriheden; glæder sig i denne forbindelse over, at der den 18. februar 2013 blev oprettet et egyptisk kirkeråd sammensat af de fem største kristne trossamfund i landet og med et mandat, der indbefatter fremme af en dialog mellem muslimer og kristne; mener, at der bør gøres en indsats for at få vendt den kristne emigrationsbølge fra Egypten, som ikke alene er en trussel mod en af Egyptens ældste befolkningsgruppers fortsatte eksistens, men desuden er til skade for den egyptiske økonomi, idet uddannede fagfolk forlader landet; |
10. |
opfordrer de egyptiske myndigheder til at undertegne og ratificere Rom-statutten om oprettelse af Den Internationale Straffedomstol (ICC) i Haag og til at afholde sig fra at indbyde statsoverhoveder, som ICC har udstedt arrestordre på; |
11. |
udtrykker sin kraftige støtte til reformer, der kan føre til demokrati, retsstat og social retfærdig i Egypten, således som det egyptiske folk har ytret ønske om; fornyer sin opfordring til at foretage en undersøgelse af muligheden for at ophæve undtagelsestilstanden i hele Egypten; opfordrer til, at retsforfølgelsen af civile ved militærdomstole omgående bringes til ophør; |
12. |
gentager sin fortsatte bekymring over menneskesmugling og menneskehandel og over situationen for illegale indvandrere i landet, især i Sinai-regionen; opfordrer de egyptiske myndigheder til yderligere at intensivere deres bestræbelser for at løse disse problemer, ikke mindst ved fuldt ud at implementere den nationale lovgivning for flygtninge og ved at yde FN-agenturer og menneskerettighedsorganisationer fuld adgang til de pågældende personer i Sinai; |
13. |
er dybt bekymret over Egyptens økonomiske situation, der hastigt forværres, og de langvarige forhandlinger om en låneaftale med IMF; glæder sig over regeringens fornyede bestræbelser på at fortsætte disse forhandlinger; tilskynder til udviklingen af økonomisk samarbejde mellem EU og Egypten med en styrket bilateral dialog om økonomiske reformer, der er et vigtigt skridt i opbygningen af tillid blandt investorer; |
14. |
opfordrer den højtstående repræsentant og Kommissionen til at udvikle »mere for mere«-princippet med særlig fokus på civilsamfundet, kvinders rettigheder og mindretals rettigheder på en mere sammenhængende og praktisk måde, herunder klare betingelser og benchmarks, hvis den egyptiske regering bevæger sig væk fra demokratiske reformer og respekt for menneskerettigheder og frihedsrettigheder, og som en hjørnesten i den reviderede europæiske naboskabspolitik, i EU’s forbindelser med den egyptiske regering, uden at skabe en negativ effekt på landets befolknings levevilkår; |
15. |
opfordrer næstformanden i Kommissionen/den højtstående repræsentant til at holde de egyptiske myndigheder og præsident Morsi fast på deres pligt til at respektere menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder; opfordrer EU til ikke at indrømme de egyptiske myndigheder nogen form for budgetstøtte, hvis der ikke sker store fremskridt for så vidt angår respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, demokratisk regeringsførelse og retsstatsprincippet; |
16. |
udtrykker sin fulde støtte til et styrket samarbejde mellem EU og Egypten såvel inden for rammerne af associeringsaftalen og de dertil knyttede handlingsplaner som i forbindelse med en succesfuld fortsættelse af EU-Egypten-taskforcen, regelmæssige menneskerettighedsdialoger, øget erhvervssamarbejde, forbedret mobilitet for egyptere, især studerende, til EU, forhandlingerne om en dybtgående og udstrakt frihandelsaftale og en fremtidig markedsintegration; |
17. |
opfordrer EU og medlemsstaterne til at gøre en yderligere indsats for at lette tilbagebetalingen til det egyptiske folk af aktiver, som det tidligere regime tilranede sig; opfordrer i den forbindelse til etablering af en gruppe i EU bestående af efterforskere, jurister og anklagere fra medlemsstaterne og andre europæiske lande, som skal yde de egyptiske myndigheder støtte og bistand under processen; |
18. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter og de egyptiske myndigheder. |
(1) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0064.
(2) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0092.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/123 |
P7_TA(2013)0096
Atomtrusler og menneskerettigheder i Nordkorea
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om atomtrusler og menneskerettighedssituationen i Den Demokratiske Folkerepublik Korea (2013/2565(RSP))
(2016/C 036/19)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om Den Demokratiske Folkerepublik Korea (Nordkorea), |
— |
der henviser til Udenrigsrådets konklusioner af 18. februar 2013 om Den Demokratiske Folkerepublik Korea, |
— |
der henviser til FN's Sikkerhedsråds resolutioner 1718 (2006), 1874 (2009), 2087 (2013), 2094 (2013), 825 (1993), 1540 (2004), 1695 (2006) og 1887 (2009), |
— |
der henviser til verdenserklæringen om menneskerettigheder og til alle relevante internationale menneskerettighedsinstrumenter, herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som er vedtaget og ratificeret af Nordkorea, |
— |
der henviser til FN's konvention fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
— |
der henviser til de relevante resolutioner fra FN's Menneskerettighedsråd, særlig den der blev vedtaget ved konsensus den 19. marts 2012 om menneskerettighedssituationen i Den Demokratiske Folkerepublik Korea, |
— |
der henviser til rapporten af 1. februar 2013 fra FN's særlige rapportør om menneskerettigheder i Den Demokratiske Folkerepublik Korea, Marzuki Darusman, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2, |
A. |
der henviser til, at Rådet for Den Europæiske Union og FN's Sikkerhedsråd fordømte Nordkoreas missilaffyring af 12. december 2012, hvortil der benyttedes ballistisk missilteknologi, og dets atomprøvesprængning af 12. februar 2013, som er i klar modstrid med landets internationale forpligtelser i henhold til FN 's Sikkerhedsråds resolutioner og udgør en alvorlig trussel mod den regionale og internationale fred og sikkerhed; |
B. |
der henviser til, at spredning af nukleare, kemiske og biologiske våben og deres fremføringsmidler udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerhed; henviser til, at Nordkorea i 2003 trak sig ud af ikkespredningstraktaten (NPT), siden 2006 har gennemført atomprøvesprængninger og i 2009 officielt erklærede, at det havde fremstillet et atomvåben; der henviser til, at gennemførelsen af ulovlige atom- og ballistiske missilprogrammer udgør en udfordring til den internationale ordning for ikke-spredning af atomvåben og kan risikere at medføre en forværring af de regionale spændinger; |
C. |
der henviser til, at dette ikke tjener Nordkoreas erklærede mål om at styrke landets sikkerhed; der henviser til, at landet med sin økonomi, der er fokuseret på militæret, langt fra har nået sit erklærede mål om at blive en stærk og velstående nation, men i stedet i stigende grad har isoleret og forarmet sin befolkning gennem sin stræben efter masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler; |
D. |
der henviser til, at Nordkorea for nylig opsagde aftalen om våbenstilstand med Republikken Korea og afbrød hotlinen mellem Pyongyang og Seoul; der henviser til, Den Koreanske Halvø i årtier allerede har været skueplads for spændinger og militær konfrontation; der henviser til, at EU kraftigt støtter tanken om en atomfri Koreansk Halvø og betragter en genoptagelse af sekspartsforhandlingerne som afgørende for fred og stabilitet i regionen; |
E. |
der henviser til, at det nordkoreanske regime ikke har samarbejdet med FN og har afvist alle FN’s Menneskerettighedsråds og Generalforsamlingens resolutioner vedrørende menneskerettighederne i Nordkorea; der henviser til, at regimet ikke har forstået at samarbejde med FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i landet og har afvist enhver håndsrækning fra FN's højkommissær for menneskerettigheder; |
F. |
der henviser til, at Den Europæiske Union forsvarer og fremmer menneskerettighederne og demokratiet i verden; der henviser til, at menneskerettighedssituationen og den humanitære situation i Nordkorea fortsat er dybt bekymrende; der henviser til, at Nordkoreas regering hverken tillader en organiseret politisk opposition, frie og retfærdige valg, frie medier, religionsfrihed, forsamlingsfrihed, kollektive overenskomstforhandlinger eller den frie bevægelighed; |
G. |
der henviser til, at retsvæsenet er underlagt staten, og at dødsstraf idømmes for en lang række forbrydelser mod staten og anvendelsesområdet for dødsstraf regelmæssigt udvides gennem ændringer i straffeloven, samtidig med at borgerne, herunder børn, tvinges til at overvære offentlige henrettelser; der henviser til, at Nordkoreas statslige myndigheder systematisk foretager udenretlige drab, vilkårlige tilbageholdelser og forsvindinger, herunder bortførelser af udenlandske statsborgere, og internerer mere end 200 000 mennesker i fængsels- og »genopdragelses«lejre; |
H. |
der henviser til, at befolkningen i Nordkorea har været udsat for årtiers underudvikling med dårlig sundhedspleje og høje forekomster af underernæring af mødre og børn på en baggrund af politisk og økonomisk isolation, gentagne naturkatastrofer og internationalt stigende priser på fødevarer og brændstoffer; der henviser til, at store dele af befolkningen lider af sult og er i vid udstrækning afhængige af international fødevarebistand; der henviser til at stor fødevaremangel og hungersnød har betydelige følger for en lang række menneskerettigheder; der henviser til, at titusindvis af nordkoreanere er flygtet til Kina for at undslippe den udbredte sult og undertrykkelse i deres land; |
Atomtrusler
1. |
fordømmer Nordkoreas atomprøvesprængning og missilaktiviteter, og opfordrer indtrængende Nordkorea til at afstå fra yderligere provokerende handlinger ved at indstille alle aktiviteter forbundet med sit ballistiske missilprogram og ved fuldstændigt, kontrollerbart og uigenkaldeligt at give afkald på sit atomprogram; opfordrer Nordkorea til omgående at undertegne og ratificere traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger; |
2. |
fordømmer den officielle meddelelse fra Nordkorea om, at landet forbeholder sig ret til at udføre et foregribende atomangreb; opfordrer Nordkorea til at overholde FN-pagten, der forpligter sine medlemmer til at afstå fra trusler om magtanvendelse eller brug af magt over for andre stater; |
3. |
beklager, at Nordkorea har opsagt ikkeangrebspagten med Republikken Korea (Sydkorea), lukket sin hotline med Seoul og lukket de to landes fælles grænseovergang samt sat sine tropper i frontlinjen i alarmberedskab med henblik på en eventuel krig; bifalder Rådets styrkelse af sanktionerne og FN’s Sikkerhedsråds afstemning den 7. marts 2013 som følge af de seneste prøvesprængninger; opfordrer Nordkorea til at vælge en konstruktiv tilgang ved at indgå i en dialog med det internationale samfund, hvilket ville bidrage til regional stabilitet og forbedre det nordkoreanske folks velfærd; |
4. |
opfordrer indtrængende Nordkorea til at genbekræfte sine tidligere tilsagn om et moratorium for missilaffyringer og til på ny at tilslutte sig ikkespredningstraktaten, som er hjørnestenen i ordningen for ikke-spredning af atomvåben og grundlaget for den videre atomvåbennedrustning og fredelige anvendelser af nuklear energi; understreger, at det er nødvendigt at optrappe indsatsen for at styrke traktaten om ikkespredning af kernevåben; minder om sluterklæringen fra gennemgangskonferencen i 2010 mellem parterne i traktaten om ikke-spredning af kernevåben, hvori der udtrykkes »dyb bekymring over de katastrofale følger af en eventuel anvendelse af atomvåben« og bekræftes »behovet for, at alle stater til enhver tid overholder gældende folkeret, herunder den humanitære folkeret«; |
5. |
bekræfter sit ønske om en diplomatisk og politisk løsning på det nukleare problem i Nordkorea; bekræfter sin støtte af sekspartsforhandlingerne og opfordrer til, at de genoptages; opfordrer indtrængende alle deltagere i sekspartsforhandlingerne til at intensivere deres bestræbelser; opfordrer Nordkorea til på ny at indgå i en konstruktiv dialog med det internationale samfund, og navnlig med deltagerne i sekspartsforhandlingerne, med det formål at arbejde hen imod varig fred og sikkerhed på en atomvåbenfri Koreansk Halvø og som det bedste middel til at sikre en mere velstående og sikker fremtid for Nordkorea; |
6. |
opfordrer Folkerepublikken Kina til som permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd og Nordkoreas vigtigste handelspartner at øve indflydelse på Nordkorea og sikre, at situationen ikke eskalerer yderligere, og konstaterer, at Folkerepublikken Kina støtter FN’s sikkerhedsråds resolution 2094 (2013); bemærker, at der er konsensus mellem medlemmerne af FN's Sikkerhedsråd i deres reaktioner på Nordkoreas nylige atomprøvesprængning; |
7. |
understreger i denne forbindelse, at det er nødvendigt at optrappe den verdensomspændende indsats for at opnå atomvåbennedrustning; opfordrer til midlertidige og tillidsskabende foranstaltninger; |
Menneskerettigheder
8. |
giver udtryk for sin dybeste bekymring over menneskerettighedssituationen i Nordkorea, som bliver værre og værre, og som er blevet beskrevet af både FN's forhenværende og nuværende særlige rapportører om Nordkorea som værende i en kategori helt for sig selv, som frygtelig, udbredt og systematisk og som potentielt svarende til forbrydelser mod menneskeheden; opfordrer Nordkorea til at indgå i en konstruktiv menneskerettighedsdialog med EU; |
9. |
opfordrer Nordkoreas regering til at opfylde sine forpligtelser i henhold til de menneskerettighedsinstrumenter, som det har tiltrådt, og sikre, at humanitære organisationer, uafhængige menneskerettighedsobservatører og FN 's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Den Demokratiske Folkerepublik Korea har adgang til landet og gives det nødvendige samarbejde; |
10. |
bifalder nedsættelsen en særlig FN-undersøgelseskommission om Nordkorea, som foreslået af Den Europæiske Union og Japan; |
11. |
opfordrer regeringen til at udstede et moratorium for alle henrettelser med henblik på at afskaffe dødsstraffen i den nærmeste fremtid; opfordrer Nordkorea til at sætte en stopper for udenretlige drab og tvungne forsvindinger, til at løslade politiske fanger og give landets borgere ret til at rejse frit, både inden for og uden for landet; opfordrer Nordkorea til at tillade ytrings- og pressefrihed for nationale og internationale medier samt ucensureret adgang til internettet for landets borgere; |
12. |
udtrykker navnlig bekymring over alvoren af den fødevaresituation, landet befinder sig i, og dens indvirkning på befolkningens økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder; opfordrer Kommissionen til at opretholde de eksisterende humanitære bistandsprogrammer og kommunikationskanaler til Nordkorea og til at sikre, at de når sikkert ud til målgrupperne i befolkningen; opfordrer de nordkoreanske myndigheder til i overensstemmelse med humanitære principper at sikre alle borgere adgang til fødevarer og humanitær bistand på grundlag af behov; |
o
o o
13. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Rådet, Kommissionen, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, regeringen for Den Demokratiske Folkerepublik Korea, regeringen for Republikken Korea, regeringen for Folkerepublikken Kina, FN's særlige rapportør om menneskerettighedssituationen i Den Demokratiske Folkerepublik Korea og De Forenede Nationers generalsekretær. |
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/126 |
P7_TA(2013)0097
Forbindelserne mellem EU og Kina
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om forbindelserne mellem EU og Kina (2012/2137(INI))
(2016/C 036/20)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til, at der oprettedes diplomatiske forbindelser mellem EU og Kina i maj 1975, |
— |
der henviser til, at det primære retlige grundlag for forbindelserne med Kina er aftalen om handel og økonomisk samarbejde mellem EF og Kina (1), der blev undertegnet i maj 1985, og som dækker de økonomiske og handelsmæssige forbindelser og samarbejdsprogrammet mellem EU og Kina, |
— |
der henviser til, at der har været ført forhandlinger om en ny partnerskabs- og samarbejdsaftale siden 2007, |
— |
der henviser til det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, der blev lanceret i 2003, |
— |
der henviser til den strukturerede politiske dialog EU-Kina, der formelt blev indledt i 1994, og til den strategiske dialog på højt plan om strategiske og udenrigspolitiske spørgsmål, der blev indledt i 2010, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 24. oktober 2006 til Rådet og Europa-Parlamentet: »EU-Kina: tættere partnerskab, større ansvar« (COM(2006)0631), |
— |
der henviser til Kommissionens politiske oplæg med titlen »På vej mod et fuldmodent partnerskab: fælles interesser og udfordringer i forholdet mellem EU og Kina« — (COM(2003)0533), som blev godkendt af Det Europæiske Råd den 13. oktober 2003, |
— |
der henviser til Rådets politiske retningslinjer vedrørende Østasien, |
— |
der henviser til konklusionerne fra Rådet (Almindelige Anliggender og Eksterne Forbindelser) fra 11.—12. december 2006 om det strategiske partnerskab mellem EU og Kina, |
— |
der henviser til Kommissionens strategidokument for Kina 2007-2013, det flerårige vejledende program 2011-2013, midtvejsrevisionen af strategidokumentet i 2010 og revisionen af det flerårige vejledende program 2011-2013, |
— |
der henviser til, at Kinas for første gang nogensinde offentliggjorde et politikpapir om EU den 13. oktober 2003, |
— |
der henviser til EU-Kina-dialogen om menneskerettigheder, der blev lanceret i 1995, og de seneste to runder af dialogen, dvs. den 30. runde i Beijing den 16. juni 2011 og den 31. runde i Bruxelles den 29. maj 2012, |
— |
der henviser til de næsten 60 dialoger på sektorplan, som foregår mellem Kina og EU om bl.a. miljø, regionalpolitik, beskæftigelse og sociale anliggender samt civilsamfund, |
— |
der henviser til iværksættelsen i februar 2012 af den mellemfolkelige dialog på højt plan mellem EU og Kina, som vil omfatte samtlige fælles initiativer mellem EU og Kina på dette område, |
— |
der henviser til aftalen om videnskabelig og teknologisk samarbejde mellem EF og Kina, der blev undertegnet i december 1998 og trådte i kraft i 2000 (2), og som blev fornyet i 2004 og 2009, aftalen om videnskabeligt og teknologisk partnerskab, undertegnet den 20. maj 2009, samt fælleserklæringen om energisamarbejde EF-Kina af 8. december 2010, |
— |
der henviser til aftalen med Kina om samarbejde inden for rammerne af EU's satellitnavigationsprogram Galileo, der blev undertegnet den 30. oktober 2003, |
— |
der henviser til det 15. EU-Kina-topmøde, der fandt sted i Bruxelles den 20. september 2012, og til den fælles pressemeddelelse udsendt ved dets afslutning, |
— |
der henviser til det EU-Kina-partnerskab om klimaændringer, der blev aftalt, og den fælles erklæring om klimaændringer, der blev udsendt under det 8. EU-Kina-topmøde i september 2005, |
— |
der henviser til den fælles erklæring om energisikkerhed, som EU og Kina udsendte i Bruxelles den 3. maj 2012, og til det 5. møde i den energipolitiske dialog mellem EU og Kina, der blev holdt i november 2011, |
— |
der henviser til rundbordsmøderne mellem Kina og EU, |
— |
der henviser til, at Kinas kommunistiske partis 18. nationale kongres, der fandt sted den 8.—14. november 2012, og til de ledelsesmæssige ændringer i Politbureauets stående komité, som blev vedtaget på kongressen, |
— |
der henviser til sit seneste interparlamentariske møde med Kina, som fandt sted i Bruxelles den 11.og den 12. juli 2012, |
— |
der henviser til sine seneste beslutninger om Kina, navnlig beslutningerne af 23. maj 2012 om EU og Kina: Skævhed i samhandelen (3), af 2. februar 2012 om EU’s eksterne politik over for BRICS-landene og andre vækstlande: målsætninger og strategier (4) og af 12. september 2012 om årsrapporten fra Rådet til Europa-Parlamentet om den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (CFSP) (5), |
— |
der henviser til sine beslutninger af 7. september 2006 om forbindelserne EU/Kina (6) og 5. februar 2009 om handelsmæssige og økonomiske forbindelser med Kina (7), |
— |
der henviser til sine beslutninger på menneskerettighedsområdet, navnlig beslutningerne af 21. januar 2010 om menneskerettighedskrænkelser i Kina, navnlig i tilfældet Liu Xiaobo (8), af 10. marts 2011 om situationen og kulturarven i Kashgar (Den Autonome Uygur-region Xinjiang, Kina) (9), af 7. april 2011 om sagen om Ai Weiwei (10), af 5. juli 2012 om skandalen om tvangsabort i Kina (11), af 26. november 2009 om Kina: mindretallenes rettigheder og anvendelse af dødsstraf (12) og af 16. december 2010 om årsberetningen om menneskerettighederne i verden 2009 og EU's menneskerettighedspolitik (13), |
— |
der henviser til den våbenembargo, som EU indførte efter urolighederne på Tiananmen-pladsen i juni 1989, og som Parlamentet støttede i sin beslutning af 2. februar 2006 om de vigtigste aspekter og de principielle valg inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (14), |
— |
der henviser til sin beslutning af 7. juli 2005 om forbindelserne mellem EU, Kina og Taiwan samt sikkerheden i Det Fjerne Østen (15), |
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om Tibet og menneskerettighedssituationen i Kina, herunder beslutning af 25. november 2010 om Tibet: planer om at gøre kinesisk til det vigtigste undervisningssprog (16), af 27. oktober 2011 om Tibet: navnlig nonners og munkes selvafbrænding (17) og af 14. juni 2012 om Tibet: menneskerettighedssituationen (18), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 48, |
— |
der henviser til betænkning fra Udenrigsudvalget (A7-0434/2012), |
A. |
der henviser til, at det strategiske partnerskab mellem EU og Kina er af stor betydning for forholdet mellem EU og Kina, og at dette forhold er afgørende for at finde svar på globale bekymringer såsom global og regional sikkerhed, nuklear ikke-spredning, klimaændringer, den økonomiske og sociale udvikling af en markedsøkonomi, fremme af demokratiet og menneskerettighederne og bekæmpelsen af organiseret kriminalitet, terrorisme og pirateri samt for at afklare bilaterale anliggender mellem EU og Kina, |
B. |
der henviser til, at et strategisk partnerskab kræver en stærk forpligtelse til gensidigt ansvar og god tillid og skal være baseret på universelle værdier, |
C. |
der henviser til, at forbindelserne mellem EU og Kina har udviklet sig betydeligt siden undertegnelsen af aftalen om samarbejde mellem EU og Kina i 1985; der henviser til, at Kommissionen vedtog sin overordnende politiske strategi over for Kina i 2006, og at den på dette grundlag indledte forhandlinger om en generel partnerskabs- og samarbejdsaftale i januar 2007 med henblik på at videreudvikle forbindelserne mellem EU og Kina, navnlig på det handels- og investeringsmæssige område, |
D. |
der henviser til, at Kina er inde i en proces med socioøkonomisk omstilling fra en ekstensiv model baseret på en statskontrolleret økonomi til en model, der er baseret på flere økonomiske friheder, som så har gjort det muligt for store dele af den kinesiske befolkning at højne deres levestandard, |
E. |
der henviser til, at der imidlertid ikke er sket tilsvarende fremskridt på området politiske frihedsrettigheder; |
F. |
der henviser til, at menneskerettighederne er komplementære, universelle, umistelige, udelelige og indbyrdes forbundne; der henviser til, at Kina fremstår som værende særlig optaget af de økonomiske og sociale menneskerettigheder (f.eks. mad, tøj, økonomisk udvikling), mens EU's tilgang til menneskerettigheder er bredere, idet EU medtager og især fremhæver de civile og politiske rettigheder (f.eks. ytrings-, religions- og foreningsfrihed); |
G. |
der henviser til, at kinesiske menneskerettighedsaktivister har berettet om deres frihedsberøvelse, da de forsvandt under politiets varetægt i adskillige måneder uden arrestordre, uden anklageskrift, uden nogen som helst kontakt med deres familier og uden retshjælp; |
H. |
der henviser til, at præsident Hu Jintao allerede i 2007 pålagde dommerne i de øverste retsinstanser at lade sig vejlede af de tre »overhøjheder«, partiet, folket og loven, i den rækkefølge, og at det kinesiske justitsministerium i marts 2012 dekreterede, at alle advokater skal sværge troskabsed til Det Kinesiske Kommunistparti (CCP) som forudsætning for at opnå eller få fornyet deres bestalling; |
I. |
der henviser til, at den chokerende nyhed fra midten af juni 2012 om den ekstremt grusomme tvangsabort af Feng Jianmeis syv måneder gamle ufødte datter, gav næring til debatten om afskaffelsen af den officielle etbarnspolitik; |
J. |
der henviser til, at der på trods af den kinesiske regerings fremskridt med hensyn til fremme af nogle økonomiske og sociale rettigheder til stadighed sker undertrykkelse af udøvelsen af ytringsfriheden, forenings- og forsamlingsfriheden, pressefriheden og af retten til at blive medlem af en fagforening; der henviser til, at menneskerettighedsorganisationer fortsat rapporterer om kinesiske myndigheders alvorlige krænkelser af menneskerettighederne, herunder domfældelse imod højtprofilerede systemkritikere såsom den fængslede modtager af Nobels Fredspris Liu Xiaubo, om udvidede restriktioner for medier og internetrettigheder, skærpet overvågning og chikane af advokater, menneskerettighedsforkæmpere og ikkestatslige organisationer, udvidet kontrol og undertrykkelse af uyghurere og tibetanere og deres frihedsrettigheder og et stigende antal tvungne forsvindinger og tilfældige tilbageholdelser, herunder hemmelige, ulovlige fængselsfaciliteter kendt som »sorte fængsler«; der henviser til, at den undertrykkende politik over for tibetanernes grundlæggende frihedsrettigheder har udløst et bekymrende antal selvantændelser i de seneste år; |
K. |
der henviser til, at Kina som stat er part i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og permanent medlem af FN's Sikkerhedsråd; der henviser til, at en sådan status indebærer en særlig forpligtelse for Kina til at overholde landets internationale juridiske forpligtelser under ovennævnte konvention og De Forenede Nationers Pagt; |
L. |
der henviser til, at Hu Jia, der modtog Sakharovprisen i 2008, fortsat i husarrest under streng overvågning og med begrænsede kommunikationsmuligheder, |
M. |
der henviser til, at den kinesiske stat kun anerkender fem religioner, nemlig buddhisme, daoisme, islam og kristendom (både katolicisme og protestantisme); der henviser til, at alle disse religioner har centraliserede styrende organer med hovedkvarter i Beijing, der er bemandet med embedsmænd, som er loyale over for CCP; der henviser til, at CCP udpeger de øverste religiøse ledere og siden 1999 har forbudt ikke-anerkendte religiøse grupper såsom Falun Gong med det formål at udrydde sådan praksis; der henviser til, at menneskerettighedsorganisationer som følge af dette forbud har rapporteret om udenretlige undertrykkende foranstaltninger, f.eks. tilfældig anholdelse, tvangsarbejde og fysisk tortur, nogle gange med døden til følge; |
N. |
der henviser til, at den autonome region Tibet, andre tibetanske autonome områder samt den autonome Uygur-region Xinjiang er blevet stadig vigtigere territorier, hvad angår Kinas strategiske, regionale, militære og økonomiske overvejelser og derfor af den kinesiske regering betragtes som centrale anliggender i forbindelse med Kinas territoriale integritet; der henviser til, at der siden 2009 er 90 tibetanere, som har sat ild til sig selv i tibetanskbefolkede områder af Folkerepublikken Kina, herunder i den autonome region Tibet og i autonome tibetanske områder i provinserne Gansu, Sichuan og Quinhai; |
O. |
der henviser til, at selv om åbningen af den kinesiske økonomi har bragt store fordele såsom bedre adgang til arbejdsmarkedet og et fald i arbejdsløsheden i landområderne, så har ikke alle dele af den kinesiske befolkning i lige høj grad nydt godt af Kinas økonomiske vækst, og at der opstår store forskelle mellem landets by- og landområder; |
P. |
der henviser til, at forskellene mellem by- og landbefolkninger med hensyn til indkomst, adgang til beskæftigelse, social velfærd, sundhed og uddannelse mellem indbyggerne udgør en stor samhørighedspolitisk udfordring for Kina; |
Q. |
der henviser til, at samarbejdet mellem EU og Kina inden for videnskab og teknologi er et anliggende af fælles interesse; der henviser til, at brugen af internettet har bredt sig i Kina, og at der nu er mere end 500 millioner brugere, der udgør et onlineorgan for den offentlige opinion; der henviser til, at landets internetmiljø dog fortsat er meget restriktivt, |
R. |
der henviser til, at EU er verdens førende turistdestination, og at 100 millioner kinesere forventes at rejse til udlandet inden 2020, og at det derfor er nødvendigt at støtte initiativer, der har til formål at tiltrække disse nye turiststrømme; |
S. |
der henviser til, at Kina er verdens største kilde til CO2-emissioner, og at omfanget af emissionerne stadigvæk øges hastigt; der henviser til, at Kinas CO2-emission pr. indbygger nåede 6,8 ton i 2010 og forventes at overhale USA's emission pr. indbygger inden 2017; |
T. |
der henviser til, at Kina øger sin indsats, hvad angår markedsbaserede systemer for handel med emissioner; der henviser til, at Kina i den forbindelse gennemfører syv pilotprojekter på dette område med henblik på at etablere en national emissionshandelsordning i 2015, |
U. |
der henviser til, at Kina i det 21. århundrede er vendt tilbage på verdensscenen som en økonomisk og handelsmæssig magt på grund af sin hastigt voksende økonomiske styrke og uigennemsigtige militære opbygning, |
V. |
der henviser til, at EU holder fast ved sin ét-Kina-politik, hvad angår forbindelserne mellem Kina og Taiwan, |
W. |
der henviser til den positive rolle, som Folkerepublikken Kina har spillet med hensyn til økonomisk regionalisering og dynamik, i stigende grad er ved at blive overskygget af territoriale stridigheder i Det Sydkinesiske Hav med Vietnam, Malaysia, Indonesien, Brunei, Filippinerne og Taiwan og i Det Østkinesiske Hav med Japan og Taiwan — alle områder, som er rige på fisk samt på olie- og gasreserver, |
X. |
der henviser til, at Kina har et tæt forhold til Nordkorea, idet sidstnævnte i vid udstrækning er økonomisk afhængig af førstnævnte, hvor tilstrømningen af kinesiske penge og turister er livsvigtig for Pyongyang-styrets overlevelse i dets nuværende form, |
Y. |
der henviser til, at Kina samarbejder med Rusland, fire centralasiatiske lande (Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan og Usbekistan) og fire observatørlande (Indien, Iran, Mongoliet og Pakistan) i Shanghai-Samarbejdsorganisationen; der henviser til, at kinesiske investeringer i Centralasien i de næste årtier vil stige fra 20 til 100 milliarder dollars, hvilket blev bekendtgjort på Shanghai-Samarbejdsorganisationens topmøde i Beijing den 6. juni 2012, |
Z. |
der henviser til, at udbygningen af forbindelserne mellem Beijing og Washington kombineret med de stærke finansielle og økonomiske bånd mellem de to lande udgør en af verdens væsentligste bilaterale forbindelser; der henviser til, at Europa er Kinas største handelspartner; |
AA. |
der henviser til, at Kinas eksplosive vækst intetsteds i verden er mere synlig end i Afrika og Latinamerika; der henviser til, at dette navnlig illustreres af, at Kinas samhandel med Afrika steg med imponerende 80 % til 166,3 mia. dollars mellem 2009 og 2011 i henhold til statistikker offentliggjort af det kinesiske handelsministerium; der henviser til, at Kinas direkte investeringer i Afrika steg med 58,9 % i 2011 til 1,7 mia. dollars; der henviser til, at kinesiske interesser i Afrika er synlige i store udviklingsprojekter såsom jernbane-, vej- og socialvelfærdsprojekter; |
EU's og Kinas strategiske partnerskab og samarbejde
1. |
tilslutter sig det offentlige tilsagn, som EU og Kina gav i løbet af deres strategiske dialog på højt plan den 9.—10. juli 2012 i Beijing om at foregå med et godt eksempel inden for internationalt samarbejde i det 21. århundrede gennem deres strategiske partnerskab baseret på fælles interesser og gensidig forståelse; støtter og opmuntrer de næsten 60 dialoger på sektorplan mellem EU og Kina ud fra den overbevisning, at et styrket og højt udviklet partnerskab vil være til gensidig gavn for både EU og Kina; ønsker dog, at disse dialoger styrkes inden for menneskerettigheder, miljø, sikkerhed, energi og i særdeleshed bekæmpelse af forfalskede produkter i betragtning af deres betydning for den offentlige sundhed og sikkerhed; opfordrer til, at man bestræber sig på aktivt at søge synergier mellem Kinas 12. femårsplan og Europa 2020-strategien med henblik på at uddybe et pragmatisk samarbejde på forskellige områder; mener endvidere, at begrebet »strategisk partnerskab« må defineres bedre; opfordrer til, at øgede handelsmæssige og økonomiske forbindelser med Kina ledsages af betydelige fremskridt i den politiske dialog om menneskerettigheder og retsstatsprincippet; |
2. |
forventer, at medlemsstaterne giver Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil og især dens delegation i Beijing et klart mandat til at styrke det strategiske partnerskab mellem EU og Kina ved at tale med én stemme til den kinesiske regering og til at afholde sig fra at gennemføre bilaterale udenrigspolitiske initiativer, der kan bringe EU-Udenrigstjenestens indsats i fare; opfordrer EU til at iværksætte en langsigtet strategi over for Kina, der sikrer operationel koordinering både mellem EU-institutionerne indbyrdes og mellem EU og dets medlemsstater; forventer af de kinesiske myndigheder på alle niveauer, at de styrker det strategiske partnerskab mellem EU og Kina ved på konsekvent og gennemsigtig vis at anvende fælles og internationale aftaler og regler; |
3. |
glæder sig over de aftaler, der blev indgået under det 15. topmøde mellem EU og Kina den 20. september 2012 i Bruxelles; opfordrer indtrængende til, at de hurtigt gøres operationelle og gennemføres, hvilket vil styrke forbindelserne mellem EU og Kina; |
4. |
hilser de løfter velkomne, der blev givet på det 15. topmøde mellem EU og Kina, navnlig vedrørende forhandling om en aftale om investeringer og tilsagnet om en regelmæssig dialog om forsvars- og sikkerhedsanliggender; |
5. |
mener, at forbindelserne mellem EU og Kina, både på det økonomiske og det handelsmæssige plan og hvad angår kulturelle og sociale emner, kan være en af de vigtige faktorer for udvikling og forbedring af begge samfund, og anser derfor dette samarbejde for at være af afgørende betydning for begge parters interesser; |
6. |
glæder sig over iværksættelsen og den vellykkede første runde af den mellemfolkelige dialog på højt plan mellem EU og Kina; udtrykker tilfredshed med fremskridtene og resultaterne fra året for interkulturel dialog mellem EU og Kina, og noterer sig den aftale, der blev indgået på det 15. topmøde mellem EU og Kina om en række opfølgende foranstaltninger på forskellige områder inden for uddannelse, kultur, flersprogethed og ungdom; |
7. |
opfordrer Kommissionen og Rådet og de relevante kinesiske myndigheder til i samarbejde med Parlamentet at gøre det nemmere for turister fra Kina at komme ind i EU ved at harmonisere og accelerere procedurerne til udstedelse af visa til kinesiske statsborgere, navnlig i forbindelse med forretnings- og konferencerejser; |
8. |
glæder sig over, at begge parter på det 15. topmøde mellem EU og Kina opfordrede til iværksættelse af en omfattende dialog mellem EU og Kina om mobilitet og migration på et passende niveau, og over deres fælles beslutning om fortsat at undersøge måder, hvorpå man kan gøre udvekslingen mellem kinesiske borgere og EU-borgere nemmere, herunder gensidig visumfritagelse for indehavere af diplomatiske pas; |
9. |
understreger, at Kina ikke kun er verdens andenstørste økonomi og største eksportør i den globale økonomi men også en politisk magt af stadig voksende betydning; |
Den indenrigspolitiske situation
10. |
fremhæver, at Kina i de seneste årtier har gjort væsentlige sociale fremskridt; understreger, at en sådan forbedring af livskvaliteten for en så enorm befolkning over en så kort periode er enestående i historien; bemærker, at den økonomiske vækst i Kina har løftet mere end en halv milliard mennesker ud af fattigdom siden 1990; |
11. |
tager den 12. femårsplan (2011-2015), som blev godkendt af Den Nationale Folkekongres i marts 2012, til efterretning som et seriøst forsøg på at tackle de negative bivirkninger af en periode uden fortilfælde med vedvarende høj økonomisk vækst, såsom akutte miljøtrusler, regionale ubalancer, stigende indkomstulighed og fortsatte kollektive protester centreret omkring sociale, økonomiske og juridiske klagepunkter; |
12. |
bemærker vigtigheden af at finde et fælles grundlag mellem Europa 2020-strategien og Kinas 12. femårsplan; |
13. |
bifalder Kinas vellykkede økonomiske politik men deler den kritik, der er fremsat af uafhængige kinesiske eksperter og observatører, ifølge hvilken opretholdelsen af denne tendens er alvorligt truet af korruptionsskandaler, mangel på gennemsigtighed og et "rødt aristokrati' bestående af tidligere og nuværende partilederes nærmeste familiemedlemmer, der besidder enorme formuer skabt ved hjælp af deres politiske og økonomiske forbindelser, hvilket er en alvorlig situation, som for nylig blev blotlagt af Bo Xilai-sagen; |
14. |
håber på hurtig virkeliggørelse af de gentagne opfordringer til demokratisering og politiske reformer inden for CCP, som vil blive gennemført af den nye partiledelse; mener, at man kun gennem effektive politiske reformer med sigte på at udforme inklusive, demokratiske og ansvarliggjorte institutioner, der afspejler Kinas etniske, religiøse, politiske og sociale mangfoldighed, vil kunne bane vejen for bæredygtig vækst og stabilitet og indskrænke den delvis uafhængige magtudøvelse, der kendetegner de egenmægtige partibosser i provinser, distrikter og kommuner, som på grund af deres magtmisbrug, herunder især den meget omkostningskrævende og indgroede korruption, er til stor skade for det nationale kinesiske lederskabs omdømme såvel internt som eksternt; mener, at sådanne vanskeligheder bør tackles gennem indførelse af ansvarliggørelsesmekanismer, som det blev anerkendt af formand Hu Jintao under den 18. kongres i Det Kinesiske Kommunistparti i november 2012; |
15. |
er enig i og støtter de kinesiske advokaters kraftige afvisning af en obligatorisk troskabsed til CCP med den begrundelse, at den er et anslag mod retssystemet, som på grov vis lader hånt om internationale retsnormer, fordi enhver advokat skal aflægge ed på forfatningen og ikke over for et politisk parti eller en politisk organisation; |
16. |
understreger, at selv om tvangsaborter er strengt ulovlige i Kina, tvinger embedsmænd med ansvar for familieplanlægning med jævne mellemrum kvinder til umenneskelige indgreb såsom tvangsabort eller tvangssterilisation; fordømmer det såkaldte »sociale vedligeholdelsesgebyr«, en ofte ublu sum, som forældre skal betale i bøde i tilfælde af ekstra fødsler, sådan som det var tilfældet i tragedien med Feng Jianmei; påpeger, at det af officielle statistikker fremgår, at der i 2011 var 8 400 klager fra ofre over alvorlige forseelser begået af myndigheder med ansvar for familieplanlægning; støtter helhjertet de kinesiske røster, der kræver afskaffelse af etbarnspolitikken med dens mange smuthuller, og gør opmærksom på denne politiks alvorlige negative sociale og psykologiske følger, f.eks. sociale forskelle, en forværring af situationen med hensyn til ligestilling mellem kønnene, en udbredt negativ indstilling til pigefødsler og en stadig større uligevægt mellem antallet af nyfødte drengebørn og pigebørn, der skaber »små kejsere« og ødelægger den traditionelle familiestruktur, samt reduktionen i optaget af unge mennesker på arbejdsmarkedet; opfordrer den kinesiske ledelse til at give det at finde en løsning på dette problem højeste prioritet; |
17. |
ser med alvor på de stærke protester fra arbejdstagere på Foxconn-fabrikken og forlanger, at arbejdstagernes rettigheder respekteres; støtter bestræbelser på at sikre anstændige løn- og arbejdsvilkår; |
18. |
glæder sig over Kinas bestræbelser på at indføre en landsdækkende emissionshandelsordning senest i 2015, som på et tidspunkt kunne blive integreret i andre CO2-handelssystemer, især EU's emissionshandelsordning; bemærker dog, at Kina endnu ikke har en fuldt fungerende, moden markedsøkonomi, som er en klar forudsætning for en velfungerende emissionshandelsordning; |
19. |
opfordrer den kinesiske regering til at intensivere målingen af forurenende stoffer og emissioner med henblik på at rette op på manglen på pålidelige CO2-emissionsdata, til at etablere en bedre retslig infrastruktur og til at øge kapacitetsopbygningen på administrativt plan; hilser i den sammenhæng den finansielle aftale af 20. september 2012 mellem EU og Kina velkommen, der fremmer miljøet, overgangen til en kulstoffattig økonomi og nedbringelsen af drivhusgasemissionerne i Kina; |
20. |
noterer sig den beslutning, som Hong Kongs øverste leder har truffet, om ikke at gennemtvinge gennemførelsen af en kontroversiel læseplan for et fag »national-undervisning« efter massedemonstrationer og udbredt modstand; opfordrer Beijing til fuldt ud at respektere princippet om »et land — to systemer« i overensstemmelse med den aftale, der blev undertegnet forud for overdragelsen af den tidligere britiske koloni til Kina; glæder sig over den høje valgdeltagelse i valget for nyligt til den lovgivende forsamling og imødeser indførelse af almindelig valgret til valget af alle medlemmer af denne forsamling snarest muligt; |
Menneskerettigheder og demokrati
21. |
beundrer og støtter det mod og den aktivisme, som kinesiske borgere udviser, når de agerer på socialt ansvarlige måder for at fremme og forsvare universelt anerkendte menneskerettigheder og for at udfordre og bekæmpe velkendte sociale farer/kriminelle handlinger begået af kinesiske embedsmænd, såsom korruption, embedsmisbrug, miljøskader, AIDS-smitte, madforgiftning, svindel med skolebyggeri og ulovlig ekspropriation af landområder og ejendomme, som ofte begås af lokale partimyndigheder; fordømmer alle tilfælde af officiel gengældelse mod disse kinesiske borgere; opfordrer de kinesiske ledere til at tilskynde borgerne til at tage ansvar, hvad angår overholdelsen af de sociale menneskerettigheder og rehabilitere de forkæmpere for disse rettigheder, som er blevet forfulgt og straffet af myndighederne; minder den kinesiske ledelse om strengt at overholde menneskerettighederne i hjemlandet samt de internationale menneskerettigheder; |
22. |
bakker kraftigt op om de kritiske kommentarer fra kinesiske advokater og jurister om, at den ydmygende tilbageholdelse af mistænkte i mere end 15 dage er i strid med den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Kina undertegnede i oktober 1998; udtrykker sin bekymring over den kinesiske regerings uvilje til at ratificere den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, hvilket stadigvæk afventes; beklager det faktum, at politiet og statens sikkerhedsmyndigheder i henhold til den nye strafferetsplejelov af 2013 endda kan tilbageholde en mistænkt i mere end 14 måneder uden bistand fra en advokat; støtter til fulde kinesiske juristers kritik af, at politiet bevarer mulighed for ikke blot at holde mistænkte i husarrest, men også at tilbageholde dem i henhold til reglerne om et »fængsel på et bestemt sted«; bakker op om alle initiativer fra kinesiske juristers side til virkelig at reformere Kinas strafferetsplejelov; |
23. |
opfordrer Kina til at overholde sociale minimumsstandarder; understreger vigtigheden af at overholde — og hurtigt gennemføre — alle regler fra Den Internationale Arbejdsorganisation, inklusive retten til frit at oprette uafhængige fagforbund; hilser gennemførelsen af loven om arbejdsaftaler velkommen og opfordrer til, at lovgrundlaget suppleres med vedtagelse af en lov om kollektiv overenskomstforhandling; opfordrer de kinesiske myndigheder såvel som de europæiske investorer og selskaber, der er aktive i Kina, til at overholde internationale arbejdsstandarder og garantere anstændige arbejdsvilkår og respekt for menneskerettighederne i Kina; er af den opfattelse, at EU ikke bør give adgang til markedet, når der er tale om varer, der er produceret ved børnearbejde eller under forhold, der udgør en grov overtrædelse af internationale arbejdsstandarder og menneskerettigheder, f.eks. fængselsarbejdslejre; |
24. |
mener, at ubalancerne i handelen mellem EU og Kina afspejler parternes forskellige sociale, økonomiske og demokratiske modeller; mener, at den manglende eller ringe overholdelse af visse rettigheder i Kina bidrager hertil; understreger vigtigheden af at fastlægge en strategi for dialogen med Kina, begyndende med arbejdsmarkedsspørgsmål; |
25. |
nærer frygt for, at antallet af fanger, der henrettes under Kinas dødsdomslovgivning såvel som den summariske karakter af deres rettergang og efterfølgende henrettelse er i modstrid med idéen om, at en fri og retfærdig rettergang er en menneskeret, idet den hastighed, hvormed kinesiske myndigheder farer frem, medfører, at rettergangsfejl og andre fejl overses, hvilket fører til henrettelse af uskyldige mennesker; anser brugen af dødsstraf i et dunkelt retssystem uden fuld gennemsigtighed, og hvor fangens rettigheder endnu ikke er fuldt udviklede, for en alvorlig fejl; opfordrer de kinesiske myndigheder til at genoverveje deres politik om dødsstraf; |
26. |
understreger, at det strategiske partnerskab mellem EU og Kina omfatter mediefrihed på gensidig basis, hvilket betyder pressefrihed for de kinesiske medier i Europa og også pressefrihed for de europæiske medier i Kina; forventer, at alle EU-institutioner slår kraftigt til lyd for disse grundlæggende menneskerettighedsprincipper i deres kontakter med deres respektive kinesiske partnere; |
27. |
beklager dybt de kinesiske myndigheders kontrol med og censur af internettet; bemærker med bekymring, at den kinesiske regering er i færd med at stramme sin overvågning af internettet ved hjælp af en ny lov, der forbyder afsløring af statshemmeligheder, krænkelse af den nationale stolthed, anslag mod landets etniske enhed samt opfordring til »ulovlige protester« eller »massemøder«; bemærker, at derfor ikke længere er nogen virkelig begrænsning af censur eller forfølgelse; er bekymret over manglen på kontrolforanstaltninger i den nye lov, hvilket giver mulighed for at misbruge den; understreger, at termerne »ulovlige protester« og »massemøder« kun bør anvendes, hvor der eksisterer en lov om fredelige og lovlige protester, som er i kraft; opfordrer den kinesiske regering til at tillade tilkendegivelse af en mangfoldighed af meninger på internettet, i medierne og mere generelt i det offentlige rum; minder om, at retten til ytringsfrihed på internettet for nyligt er blevet anerkendt af Menneskerettighedsrådet under FN; |
28. |
er bekymret over de nye bestemmelser, der træder i kraft vedrørende kontrol af internettet og lovliggør lukning af blogs samt indfører hårde straffe for bloggere, journalister og jurister, som forsvarer disse; |
29. |
understreger, at i et land med mere end 500 millioner internetbrugere er digitale frihedsrettigheder den eneste vej frem mod et blomstrende og udviklet cyberspace; opfordrer de kinesiske myndigheder til både at sikre og beskytte den enorme cybersfære, der har udviklet sig i deres land, og til at målrette deres indsats mod forbedring og ikke mod censur og kontrol; |
30. |
bemærker den betydelige indsats, som den kinesiske regering gør for at udvikle Tibet og Xinjiang økonomisk, og den effekt, som denne indsats har på nomadesamfund og traditionelle levevilkår; opfordrer indtrængende den kinesiske regering til at udvise politisk ansvarlighed ved på meningsfuld vis at inddrage det tibetanske folk og uighur-folket i spørgsmål vedrørende forvaltning, herunder ressourceforvaltning og prioriteter for økonomisk udvikling, og at respektere kulturelle elementer som sprog og religion i stedet for at udvande dem; forsikrer på det kraftigste om, at den kinesiske regering hverken vil opnå varig stabilitet i Tibet eller Xinjiang eller venskabelig forståelse mellem det kinesiske, det tibetanske og det uighurske folk ved tvungen assimilation, kulturel ødelæggelse eller hårdhændede politi- og sikkerhedsmetoder men kun ved seriøst at tage hånd om alle klager fra oprindelige folkeslag med henblik på at tilvejebringe et reelt delt ansvar for de to autonome provinsers ve og vel; opfordrer indtrængende den kinesiske regering til at ophøre med at forbyde uafhængige observatører at komme ind i regionerne; |
31. |
påpeger, at der til trods for en hård undertrykkelsespolitik er ved at opstå en religiøs vækkelse i Kina, hvilket fremgår af, at utallige steder for gudsdyrkelse er ved at blive genåbnet eller genopbygget; opfordrer indtrængende de kinesiske myndigheder til at ophøre med at føre politikker og anvende praksisser, der begrænser borgernes grundlæggende religions- og trosfrihed; |
32. |
opfordrer de kinesiske myndigheder til at give de protestantiske huskirker og den underjordiske katolske kirke samt andre religioners troshuse officiel anerkendelse fra den kinesiske stat; erindrer i denne forbindelse om, at den internationale menneskerettighedsret anerkender religions- og trosfrihed uanset registreringsstatus, hvorfor registrering ikke bør være en obligatorisk forudsætning for at udøve ens religion; fordømmer kraftigt alle forsøg fra myndighedernes side på at fratage disse ikke-registrerede kirker deres grundlæggende ret til religionsfrihed ved at stille krav om, at de skal drives under regeringskontrollerede bestyrelser, konfiskere deres ejendom og endog gøre brug af tilbageholdelse og fængsling for at bringe dem til tavshed og derved hæmme deres religiøse uafhængighed og begrænse deres aktivitet i alvorlig grad; |
33. |
deler kritikken fra kinesiske juristers side om, at de grundlæggende mangler ved Kinas juridiske bestemmelser om religion har rod i forfatningen, eftersom princippet om »religionsfrihed«, som er anført i artikel 36, sætning 1 og 2, er i strid med princippet om »begrænsninger for religion« i sætning 3 og 4, uden afklaring af hvilke bestemmelser der har forrang; tilslutter sig kinesiske juristers opfordring til at etablere religionsfrihed som det princip i forfatningen, der har forrang; |
34. |
anerkender de bestræbelser, der er gjort med hensyn til kontrol og forsigtig anvendelse af dødsstraffen i Kina, men er stadig bekymret over, at den kinesiske regering fortsat opretholder sin politik med ikke at offentliggøre enkeltheder om det antal fanger, der angiveligt henrettes hvert år, og behandler oplysninger om dødsstraffen som en statshemmelighed; opfordrer desuden indtrængende de kinesiske myndigheder til at standse den politiserede anvendelse af dødsstraffen og til at sikre, at der er proceduremæssige beskyttelsesbestemmelser i landets retssystem, som garanterer beskyttelse af personer, der dødsdømmes, herunder ret til en retfærdig rettergang i overensstemmelse med internationale normer; |
35. |
finder det beklageligt, at der i menneskerettighedsdialogen mellem EU og Kina stadig ikke er gjort væsentlige fremskridt, og at det ikke er lykkedes at frembringe konkrete og synlige resultater; erindrer om, at EU’s udenrigsministre i juni 2012 efter vedtagelsen af en ny menneskerettighedsstrategi for EU lovede, at EU nu energisk ville »rejse menneskerettighedsspørgsmål under alle hensigtsmæssige former for bilateral dialog, herunder på højeste niveau«; opfordrer EU’s nyligt udpegede særlige repræsentant for menneskerettigheder, EU-Udenrigstjenesten, Rådet og Kommissionen til at forstærke deres bestræbelser på at sætte mere skub i denne proces og gøre denne dialog mere effektiv og resultatorienteret, herunder gennem forberedende møder med både internationale og lokale civilsamfundsorganisationer og ngo'er i nærværelse af myndigheder fra begge sider; mener, at en sådan dialog bør indgå i alle kontakter med embedsmænd fra strategiske partnere såsom Kina; understreger betydningen af at behandle alle problemer vedrørende menneskerettigheder og retsstatsprincippet i Kina og i EU grundigt; mener, at topmøderne og menneskerettighedsforhandlingerne mellem EU og Kina bør omfatte en række gennemskuelige spørgsmål til drøftelse og konkrete benchmarks; opfordrer EU’s højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Catherine Ashton, til at give udtryk for sin bekymring over menneskerettighedskrænkelser i Kina og til offentligt at omtale konkrete tilfælde og spørgsmål, som drøftes med kinesiske embedsmænd under alle møder; tilskynder medlemsstaternes embedsmænd til at følge den samme linje på en konsekvent og koordineret måde; anmoder EU-virksomheder med aktiviteter i Kina om at overholde FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder og opfordrer indtrængende EU og dets medlemsstater til nøje at overvåge, at disse overholdes; |
Forbindelser tværs over Taiwanstrædet
36. |
understreger atter EU’s ét-Kina-politik; hilser den øgede kontakt mellem Folkerepublikken Kina og Taiwan velkommen; understreger, at der er sket en forbedring af forbindelserne mellem begge sider af Taiwanstrædet, selvom disse fortsat i alvorlig grad undermineres af de kinesiske missiler, der er rettet mod Taiwan, og af Kinas internationale isolation af Taiwan; støtter Taiwans meningsfulde deltagelse i internationale organisationer, som også støttes i Rådets erklæring 9486/09 af 8. maj 2009; |
37. |
glæder sig over den store interesse, som millioner af kinesiske borgere viste for præsident- og parlamentsvalget på Taiwan den 14. januar 2012, der for første gang kunne følges direkte på internettet; |
38. |
glæder sig over de stærke og blomstrende økonomiske bånd, der hersker mellem Kina og Taiwan, samt over den nye åbning af Taiwan for kinesiske turister og kulturelt samarbejde; mener, at internationaliseringen af handel og investeringer er den bedste garanti for Taiwans stabilitet; opfordrer derfor indtrængende Taiwans regering til at følge sine investeringer i Folkerepublikken Kina op med investeringer andre steder; |
Situationen udadtil
39. |
opfordrer indtrængende Kina til at bruge sin globale position på en mere ansvarlig måde, navnlig i FN’s Sikkerhedsråd, hvor det har fast sæde og vetoret; understreger i lyset heraf, at Kina er nødt til at opgive sin vetoholdning til enhver resolution fra FN’s Sikkerhedsråd om intervention i Syrien med henblik på at standse borgerkrigen og give det syriske folk mulighed for at tage deres lands fremtid i egne hænder i en demokratisk og fri proces; understreger, at Kina også bør handle på ansvarlig vis, som står i forhold til dets globale bidrag, på G20 plan med henblik på at håndtere den verdensomspændende finanskrise ved at overholde Verdenshandelsorganisationens bestemmelser og ved at overholde alle internationale konventioner og traktater, som det er part i; |
40. |
opfordrer Kina til utvetydigt at forpligte sig til at respektere De Forenede Nationers pagt og folkeretten, når det forfølger sine mål i udlandet; |
41. |
glæder sig over, at Kina er det af de faste medlemmer af FN’s Sikkerhedsråd, der bidrager med det største kontingent af fredsbevarende tropper, hovedsagelig takket være landets flåde, som er under hurtig modernisering; bifalder i denne forbindelse det øgede samarbejde med EU i bekæmpelsen af sørøveri i Adenbugten; opfordrer Kina i dets egenskab af permanent medlem af FN’s Sikkerhedsråd til på en ansvarlig måde at samarbejde med det internationale samfund om vigtige globale sikkerhedsspørgsmål, såsom situationen i Syrien og Iran; |
42. |
anerkender Kinas ansvar for både at give sine borgere sikkerhed og påtage sig en freds- og stabilitetsfremmende rolle i verden og glæder sig over landets øgede deltagelse i FN; kræver imidlertid, at der fra Kinas side udvises mere gennemsigtighed og samarbejdes tættere med EU og FN i forbindelse med disse spørgsmål og opfordrer landet til at undgå isolering i forbindelse med udviklingen af dets udenrigspolitik; |
43. |
opfordrer Kina til at revidere sin politik om »ikke-indblanding i andre lande« i tilfælde af alvorlig krænkelse af den humanitære folkeret; |
44. |
glæder sig over den dialog mellem EU og Kina, der blev indledt i juli 2012, om den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik; foreslår, at denne dialog udvides til at omfatte hele Asien-Stillehavsområdet; |
45. |
anmoder Kina om at bortvejre den voksende internationale bekymring over dets uigennemsigtige militære budget; |
46. |
understreger den globale betydning af Det Sydkinesiske Hav, som en tredjedel af verdenshandelen passerer igennem; er foruroliget over den voksende spænding og appellerer derfor indtrængende til alle de involverede parter om at afholde sig fra ensidige politiske og militære aktioner, nedtone deres verbale udfald og bilægge deres territoriale stridigheder i Det Sydkinesiske Hav ved international voldgift i henhold til folkeretten, især FN’s havretskonvention, med henblik på at sikre stabiliteten i regionen; |
47. |
er alvorligt bekymret over de voksende spændinger mellem Kina og Japan; henstiller kraftigt til Kina og Japan, at de bekæmper fjendebilleder af hinanden og anser det for beklageligt, at de ikke benyttede fyrreårsjubilæet for deres diplomatiske forbindelser som anledning til konstruktive forhandlinger; |
48. |
opfordrer i betragtning af EU’s væsentlige interesser i Østasiens sikkerhed og stabilitet alle berørte parter (Kina, Japan og Taiwan) til at udvise tilbageholdenhed og tage skridt til at neddæmpe situationen med hensyn til de omstridte øer; opfordrer indtrængende alle berørte parter til at løse konflikter fredeligt i en ånd af samarbejde og under overholdelse af folkeretten, navnlig FN’s havretskonvention, og blive enige om nedtrapningsforanstaltninger i tilfælde af uforudsete hændelser; |
49. |
bemærker Taiwans initiativ med henblik på at opnå konsensus om en adfærdskodeks for Det Østkinesiske Hav og etablering af en mekanisme, der giver alle parter mulighed for at samarbejde om fælles udnyttelse af områdets naturlige ressourcer, herunder kapacitet til at producere elektricitet fra vedvarende energikilder; |
50. |
bemærker, at Kinas rolle i samarbejdet mellem de to parter på Den Koreanske Halvø er af afgørende betydning, og opfordrer Kina til på en mere aktiv måde at forsøge at udvide samarbejdet mellem Nord- og Sydkorea; |
51. |
bemærker og finder det beklageligt, at det diktatoriske og repressive nordkoreanske regimes overlevelse i høj grad afhænger af Kina; glæder sig over Kinas ansvarlige adfærd ved at stemme for FN’S Sikkerhedsråds kraftige fordømmelse den 15. april 2012 af Nordkoreas mislykkede raketforsøg, der i vide kredse blev betragtet som et forsøg på at gennemføre en ballistisk missiltest; håber, at Kina fortsat vil tage ansvar for stabiliteten på Den Koreanske Halvø i form af en hurtig genoptagelse af sekspartsforhandlingerne om den nukleare trussel fra Nordkorea, og frem for alt, at der takket være kinesiske incitamenter vil ske en drastisk forbedring af de daglige levevilkår for de nordkoreanske borgere; |
52. |
bemærker den stadig større rolle, som Kina spiller i det centralasiatiske område, gennem handelsrelaterede, økonomiske og energirelaterede projekter; mener, at Kina kan komme til at spille en større rolle i udviklingen af lande i Centralasien, og opfordrer Kina til at fremme bedre forbindelser mellem staterne der som et afgørende skridt i retning af regionalt samarbejde; bemærker, at Kinas vigtigste mål i forbindelse med Shanghai-Samarbejdsorganisationen er at opnå fred og stabilitet i Centralasien ved kollektivt at bekæmpe de såkaldte »tre onder«, nemlig ekstremisme, separatisme og terrorisme; bemærker Kinas store strategiske og økonomiske interesser i regionen gennem udnyttelse af dens kæmpemæssige olie- og gasreserver og ved at forbinde Centralasien til Kinas kystområde ved hjælp af jernbaner og motorveje; |
53. |
glæder sig over de bånd, der er ved at udvikle sig mellem Kina og Afghanistan, med forhandlinger, der finder sted på et højere ledelsesniveau for første gang i historien; mener, at Kina kan spille en afgørende rolle for stabiliseringen i Afghanistan via en fremgangsmåde med blød magtudøvelse, og opfordrer indtrængende til, at der udvikles et tæt samarbejde mellem EU og Kina om dette spørgsmål; |
54. |
bemærker, at den nye amerikanske strategi med fornyet fokus på Asien af den kinesiske ledelse opfattes som et forsøg fra USA’s side på at bremse Kinas hurtige økonomiske og politiske fremgang; opfordrer Kina og USA til at undgå spændinger og et våbenkapløb i Stillehavet; opfordrer indtrængende Kina til at sikre fri bevægelighed på havene; |
55. |
Mener, at de økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af en forøgelse af Kinas investeringer i udviklingslande bør overvejes meget alvorligt; |
56. |
mener, at Kinas øgede tilstedeværelse i Afrika har bidraget til økonomisk udvikling med særlig fokus på infrastrukturprojekter; påskønner den kinesiske ledelses anerkendelse af den alvorlige kritik, der blev rettet mod dens skæve, råmaterialecentrerede Afrikapolitik under Forummet for Kinesisk-Afrikansk Samarbejde (FOCAC), som fandt sted i Beijing den 20. juli 2012, hvilket fremgår af dens nuværende åbne kampagne for diversificering af sine aktiviteter på kontinentet; glæder sig over det tilsagn, der blev givet af stats- og partichef Hu Jintao på dette FOCAC-møde, om at yde en rekordkredit på 20 milliarder dollars til afrikanske lande i løbet af de næste tre år til udvikling af deres infrastruktur, landbrug, produktion og SMV’er; glæder sig over den støtte til Extractive Industries Transparency Initiative (EITI) (gennemsigtighedsinitiativet for udvindingsindustrien), som Kina har givet udtryk for, og tilskynder de kinesiske myndigheder til at følge den globale tendens mod større gennemsigtighed og til at øge deres konkrete engagement på dette område; opfordrer EU til fortsat at være på vagt over for de politiske, økonomiske, sociale og miljømæssige virkninger af Kinas voksende investeringer i Afrika; |
57. |
er bekymret over, at den voksende kinesiske tilstedeværelse i Afrika har ført til alvorlige sociale spændinger, men glæder sig over, at kinesiske virksomheder har erklæret sig villige til at lægge større vægt på virksomheders sociale ansvarlighed i deres afrikanske aktiviteter; opfordrer indtrængende de kinesiske myndigheder til at forankre deres politikker i Afrika i principperne om og respekten for menneskerettigheder, fremme af bæredygtig udvikling og menneskers sikkerhed; |
58. |
noterer sig Kinas voksende inddragelse i udnyttelsen af naturressourcer i Latinamerika, idet den kinesiske import af naturressourcer er steget med over 50 %; |
59. |
tilskynder Kina, der er verdens største udleder af CO2, til at spille en mere proaktiv og konstruktiv rolle med hensyn til at fremme samarbejdet i verden om at bekæmpe klimaændringerne; glæder sig over den hvidbog, der i november 2011 blev præsenteret af de kinesiske myndigheder, om de politikker, der er vedtaget, og foranstaltninger, der er truffet for at bekæmpe klimaændringerne, og forventer, at de hurtigt vil blive gennemført; |
60. |
bemærker, at mellemfolkelige kontakter kan spille en afgørende rolle for at opnå en bedre gensidig forståelse mellem Kina og EU og mellem Kina og nogle af dets andre partnere, såsom USA; glæder sig i denne forbindelse over de programmer, der har til formål at lette mobiliteten mellem Kina og EU; |
61. |
opfordrer indtrængende Kina til at gore det til en absolut prioritet at forbedre retssikkerheden for udenlandske virksomheder på grundlag af principperne om lighed, gensidighed og virksomhedernes sociale ansvar; |
o
o o
62. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, EU-Udenrigstjenesten, Kommissionen, medlemsstaternes, tiltrædelseslandenes og kandidatlandenes regeringer og parlamenter samt regeringen i Folkerepublikken Kina, den kinesiske Nationale Folkekongres samt Taiwans regering og lovgivende forsamling, Yuan. |
(1) EFT L 250 af 19.9.1985, s. 2.
(2) EFT L 6 af 11.1.2000, s. 40.
(3) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0218.
(4) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0017.
(5) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0334.
(6) EUT C 305 E af 14.12.2006, s. 219.
(7) EUT C 67 E af 18.3.2010, s. 132.
(8) EUT C 305 E af 11.11.2010, s. 9.
(9) EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 185.
(10) EUT C 296 E af 2.10.2012, s. 137.
(11) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0301.
(12) EUT C 285 E af 21.10.2010, s. 80.
(13) EUT C 169 E af 15.6.2012, s. 81.
(14) EUT C 288 E af 25.11.2006, s. 59.
(15) EUT C 157 E af 6.7.2006, s. 471.
(16) EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 118.
(17) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0474.
(18) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0257.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/137 |
P7_TA(2013)0098
Aftalt spil og korruption i sport
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om matchfixing og korruption inden for sporten (2013/2567(RSP))
(2016/C 036/21)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Nicosiaerklæringen af 20. september 2012 om bekæmpelse af matchfixing, |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 18. januar 2011 om udvikling af sportens europæiske dimension (COM(2011)0012), |
— |
der henviser til sin beslutning af 2. februar 2012 om sportens europæiske dimension (1), |
— |
der henviser til sin beslutning af 10. marts 2009 om sikkerhed ved onlinespil (2), |
— |
der henviser til Kommissionens hvidbog om idræt (COM(2007)0391), |
— |
der henviser til sin beslutning af 14. april 2005 om bekæmpelse af doping i sportsverdenen (3), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse om bekæmpelse af korruption i EU (COM(2011)0308), |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. november 2011 om onlinespil i det indre marked (4), |
— |
der henviser til Kommissionens meddelelse af 23. oktober 2012 med titlen »Mod et samlet europæisk regelsæt for onlinespil« (COM(2012)0596), |
— |
der henviser til Kommissionens grønbog af 24. marts 2011 om onlinespil i det indre marked (COM(2011)0128), |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. september 2011 om EU's bestræbelser med hensyn til bekæmpelse af korruption (5), |
— |
der henviser til den forberedende foranstaltning »europæiske partnerskaber om sport« og navnlig dataindsamlingsprojekter med fokus på forebyggelse af matchfixing gennem uddannelse og oplysning af relevante aktører, |
— |
der henviser til Kommissionens henstilling med henblik på Rådets afgørelse om bemyndigelse af Europa-Kommissionen til at deltage på EU's vegne i forhandlingerne om en international konvention fra Europarådet om bekæmpelse af manipulation af sportsresultater (COM(2012)0655), |
— |
der henviser til resultaterne af den undersøgelse fra marts 2012 om matchfixing inden for sport, som blev udfærdiget på Kommissionens anmodning, |
— |
der henviser til Europarådets antidoping-konvention af 16. november 1989, |
— |
der henviser til Europarådets Ministerkomités henstilling af 28. september 2011 om fremme af sportens integritet og bekæmpelse af manipulation af resultater, navnlig matchfixing, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2 og 4, |
A. |
der henviser til, at et fælles efterforskningshold fra Europol med kodenavnet »operation veto« har afsløret omfattende tilfælde af matchfixing inden for fodboldens verden i de seneste år, hvor 680 kampe på globalt plan er blevet anset for at være mistænkelige, herunder 380 kampe i Europa; der henviser til, at efterforskningsholdet beskrev et omfattende matchfixingnetværk med tråde til sportens kerne, og at 425 personer er under mistanke mens 50 andre er blevet arresteret; |
B. |
der henviser til, at Europol har erklæret, at disse tal blot er »toppen af isbjerget«; |
C. |
der henviser til, at en lang række medlemsstater er blevet berørt af matchfixing, hvilket giver anledning til alvorlig bekymring, eftersom matchfixing har forbindelse med organiseret kriminalitet og udgør en stor risiko for sporten i praktisk taget alle medlemsstaterne; |
D. |
der henviser til, at matchfixing er en form for kriminalitet, som skaber høje indtægter, men hvor domsfældelses- og opdagelsesraten er ekstremt lav, og at matchfixing følgelig anvendes af kriminelle organisationer i deres ulovlige aktiviteter, såsom f.eks. hvidvaskning af penge og menneske- og narkotikasmugling; |
E. |
der henviser til, at spotfixing, som betegner en ulovlig aktivitet inden for sportsverdenen, hvor visse elementer i en kamp — men ikke nødvendigvis kampens endelige resultat — er aftalt på forhånd, kan være vanskeligere at opdage end den traditionelle form for matchfixing; |
F. |
der henviser til, at kriminelle organisationer opererer i stor international målestok og har forbindelser over hele verden, hvorfor at det ikke er muligt for nogen institution, noget land eller nogen organisation at gøre noget ved matchfixing alene; |
G. |
der henviser til, at alle sportsgrene kan blive berørt, og at sportens integritet risikerer at blive ødelagt; |
H. |
der henviser til, at de nuværende kontrolmekanismer som følge af disse ulovlige aktiviteters globale karakter ikke straks opfanger, at en kamp er ramt af matchfixing; |
I. |
der henviser til, at gennemsigtighed, ansvarlighed og demokrati — med andre ord god forvaltning — inden for idrætsorganisationer er forudsætninger for, at idrætsbevægelsen kan spille nogen som helst form for succesfuld rolle i bekæmpelsen af matchfixing og svindel inden for sporten; |
J. |
der henviser til, at mange idrætsorganisationer allerede har truffet foranstaltninger på dette område ved f.eks. at udarbejde adfærdskodekser og indføre nultolerancepolitikker; |
K. |
der henviser til, at matchfixing hovedsageligt tilbydes af aktører uden for EU, hvilket nødvendiggør, at der fokuseres på bekæmpelsen af matchfixing på internationalt plan; |
L. |
der henviser til, at der ifølge eksperter tilsyneladende hersker stigende bekymring med hensyn til enkeltpersoner, der overtager fodboldklubber med den hensigt at gennemføre yderligere matchfixing og pengehvidvaskning; |
M. |
der henviser til, at spillerforeninger påpeger, at matchfixing også er et problem for spillere, der ikke får udbetalt deres lønninger til tiden, og som udsættes for trusler og afpresning; |
1. |
opfordrer alle de vigtigste aktører til hver især at påtage sig et ansvar og udvikle en samlet tilgang ved at supplere hinandens bestræbelser på at bekæmpe matchfixing inden for sporten; |
2. |
anmoder Kommissionen om at udvikle en koordineret tilgang til bekæmpelsen af matchfixing og organiseret kriminalitet ved at samordne den indsats, der gøres af de vigtigste aktører på dette område, såsom idrætsorganisationer, nationalt politi og retsmyndigheder samt spiloperatører, og ved at tilvejebringe et diskussionsforum og muliggøre udveksling af oplysninger og bedste praksis; |
3. |
opfordrer idrætsorganisationerne til at vedtage en nultolerancepolitik mod korruption (både internt og over for eksterne aktører) for at forhindre deres medlemmer i at give efter for pres udefra; |
4. |
opfordrer indtrængende idrætsorganisationerne til at udarbejde en adfærdskodeks for alle medarbejdere og dommere og andet personale (spillere, trænere, dommere samt medicinsk og teknisk personale samt ledere af klubber og foreninger), som beskriver farerne ved matchfixing, omfatter et klart forbud mod manipulering af kampe i væddemåls- eller andet øjemed, fastsætter sanktioner og omfatter et forbud mod spil på egne kampe samt en forpligtelse til at indberette enhver form for henvendelser eller viden om matchfixing kombineret med en passende ordning til beskyttelse af informanter; |
5. |
opfordrer alle idrættens styrende organer til at forpligte sig til at anvende gode forvaltningspraksisser for at reducere risikoen for at blive offer for matchfixing; |
6. |
understreger betydningen af uddannelse for beskyttelse af integriteten inden for sporten; opfordrer følgelig medlemsstaterne og sportsorganisationerne til i passende grad at oplyse og uddanne sportsudøvere og forbrugere allerede i en ung alder og på alle niveauer, både amatører og professionelle); |
7. |
opfordrer idrætsorganisationerne til at iværksætte og videreføre omfattende forebyggelses- og uddannelsesprogrammer, som omfatter klare forpligtelser for klubber, ligaer og forbund, navnlig med hensyn til mindreårige, og til at oprette et disciplinært organ til at gribe ind over for matchfixing; |
8. |
anmoder Kommissionen om kraftigt at tilskynde alle medlemsstaterne til eksplicit at indføje matchfixing i deres nationale strafferet med henblik på at sikre, at der indføres passende fælles minimumssanktioner, og for at sikre, at der gøres noget ved eksisterende smuthuller på en måde, der fuldt ud respekterer de grundlæggende rettigheder; |
9. |
glæder sig over de igangværende drøftelser om en eventuel Europarådskonvention om bekæmpelse af manipulation af sportsresultater, som vil udstyre de nationale systemer med de værktøjer, den ekspertise og de ressourcer, der skal til for at bekæmpe denne trussel; |
10. |
tilskynder idrætsorganisationerne til at anvende høje og overbevisende forvaltningsstandarder; |
11. |
anmoder Kommissionen om at sikre, at alle medlemsstater forbyder væddemål inden for konkurrencer, der involverer mindreårige; |
12. |
anmoder medlemsstaterne om at oprette en særlig retshåndhævende enhed, der skal bekæmpe matchfixing og tjene som et kommunikations- og samarbejdscentrum for de vigtigste interesseparter, og kræve, at spiloperatører indberetter oplysninger om uregelmæssige spillemønstre til denne særlige enhed og til idrætsorganisationerne med henblik på yderligere efterforskning og henvisning til retsforfølgende myndigheder; |
13. |
opfordrer medlemsstaterne til at øge det europæiske retshåndhævelsessamarbejde gennem fælles efterforskningshold og samarbejde mellem anklagemyndigheder; understreger behovet for indførelse og effektiv håndhævelse af foranstaltninger til bekæmpelse af ulovlige spillehjemmesider og anonyme væddemål; mener, at der bør udveksles oplysninger om personer, der er blevet nævnt ved navn i forbindelse med eller dømt for henvendelser til spillere om matchfixing; |
14. |
opfordrer medlemsstaterne til at etablere tilsynsorganer til at identificere og bekæmpe ulovlige aktiviteter inden for sportsvæddemål og til at indsamle, udveksle, analysere og udbrede dokumentation om matchfixing, sportssvindel og andre former for korruption inden for sporten både i og uden for Europa; understreger behovet for et tæt samarbejde med andre myndigheder, herunder licensudstedende myndigheder, retshåndhævende organer og politiet; |
15. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til at lette udvekslingen af oplysninger mellem disse tilsynsmyndigheder vedrørende ulovlige eller mistænkelige aktiviteter i forbindelse med sportsvæddemål; |
16. |
opfordrer indtrængende Kommissionen og medlemsstaterne til at etablere et samarbejde med tredjelande med henblik på at bekæmpe den organiserede kriminalitet i forbindelse med matchfixing, bl.a. ved at deltage i forhandlingerne om en international Europarådskonvention om bekæmpelse af manipulation af sportsresultater; |
17. |
glæder sig over, at Kommissionens vil offentliggøre en halvårlig rapport om korruptionsbekæmpelse ledsaget af landeanalyser for hver medlemsstat og med skræddersyede anbefalinger (fra 2013 og frem); |
18. |
tilskynder Rådet til at forfølge målene i EU-arbejdsplanen for sport for 2011-2014 og navnlig til at insistere på udviklingen af uddannelsesprogrammer i medlemsstaterne med henblik på at udbrede kendskabet til idrætsværdier som integritet, fair play og respekt for andre; |
19. |
glæder sig over Kommissionens initiativ med henblik på at vedtage en henstilling i 2014 om bedste praksis inden for forebyggelse og bekæmpelse af væddemålsrelateret matchfixing; |
20. |
glæder sig over, at den femte internationale konference for ministre og højtstående embedsmænd med ansvar for idrætsundervisning og sport (MINEPS) vil behandle spørgsmålet om sportens integritet og bekæmpelsen af matchfixing, og mener, at dette er et godt forum til at tage sig at behovet for et globalt organ til at bekæmpe matchfixing, og hvor alle relevante aktører kan mødes, udveksle oplysninger, koordinere deres indsats og fremme god forvaltningspraksis; |
21. |
opfordrer Kommissionen til at identificere tredjelande — såsom dem, der er kendt som »asiatiske spilleparadiser« — og som giver anledning til særlige problemer med hensyn til væddemålsrelateret matchfixing i forbindelse med sportsarrangementer, der finder sted inden for EU, og til at øge samarbejdet med disse lande i kampen mod matchfixing; |
22. |
opfordrer Rådet til hurtigt og ambitiøst at fortsætte drøftelserne om forslaget til et nyt direktiv om hvidvaskning af penge (COM(2013)0045) med henblik på at gribe ind over for anvendelsen af sportsvæddemål på internettet til hvidvaskning af penge; |
23. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, medlemsstaternes regeringer og parlamenter samt til de europæiske, internationale og nationale idrætsorganisationer. |
(1) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0025.
(2) EUT C 87 E af 1.4.2010, s. 30.
(3) EUT C 33 E af 9.2.2006, s. 590.
(4) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0492.
(5) EUT C 51 E af 22.2.2013, s. 121.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/140 |
P7_TA(2013)0099
Den globale værdikæde for bomuld
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om bæredygtighed i den globale bomuldsværdikæde (2012/2841(RSP))
(2016/C 036/22)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til artikel 3, 6 og 21 i traktaten om Den Europæiske Union, |
— |
der henviser til artikel 206 og 207 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til Protokol 4 om bomuld, der er tilknyttet akten vedrørende vilkårene for Den Hellenske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne, |
— |
der henviser til den Internationale Arbejdsorganisation ILO's centrale konventioner, herunder konvention nr. 138 af 26. juni 1973 om mindstealder for adgang til beskæftigelse, konvention nr. 182 af 17. juni 1999 om forbud mod og omgående indsats til afskaffelse af de værste former for børnearbejde, konvention nr. 184 af 21. juni 2001 om sikkerhed og sundhed i landbrugssektoren, konvention nr. 87 af 9. juli 1948 om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig, konvention nr. 98 af 8. juni 1949 om organisationsretten og retten til kollektive forhandlinger, konvention nr. 141 af 23. juni 1975 om landbrugsorganisationer og konvention nr. 155 af 22. juni 1981 om sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen samt til FN's konvention af 20. november 1989 om barnets rettigheder, |
— |
der henviser til det internationale program for afskaffelse af børnearbejde (IPEC) og UCW-programmet til forståelse af børns arbejde, |
— |
der henviser til EU's medlemskab af flere internationale råvareorganer (ICB’er), |
— |
der henviser til resultatet af det 71. plenarmøde i den Internationale Rådgivende Bomuldskomité (ICAC), der blev afholdt den 7.—11. oktober 2012, |
— |
der henviser til resolutionen om bomuld fra AVS-Ministerrådets 95. samling, der blev afholdt i Port Vila (Vanuatu) den 10.—15. juni 2012, |
— |
der henviser til sine beslutninger af 25. november 2010 om menneskerettigheder og sociale og miljømæssige standarder i internationale handelsaftaler (1) og om virksomheders sociale ansvar i internationale handelsaftaler (2), |
— |
der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 978/2012 af 25. oktober 2012 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer (3), |
— |
der henviser til sine tidligere forordninger om handel med råvarer, adgang til råmaterialer, prisudsving på markedet for landbrugsvarer, derivatmarkeder, bæredygtig udvikling, vandressourcer, børnearbejde og udnyttelse af børn i udviklingslandene, |
— |
der henviser til sin beslutning af 15. december 2011 (4), hvori det undlod at give samtykke til indgåelsen af en protokol om tekstiler til partnerskabs- og samarbejdsaftalen EF/Usbekistan på grund af bekymrende forhold vedrørende anvendelsen af børnetvangsarbejde i bomuldsmarkerne, |
— |
der henviser til FN's Global Compact-initiativ, EU's strategi for råvarer, EU’s strategi for virksomhedernes sociale ansvar, EU's strategi for bæredygtig udvikling, udviklingsvenlig politikkohærens, EU's strategiske rammer og handlingsplanen for menneskerettigheder og demokrati, |
— |
der henviser til Kommissionens udtalelse af 14. marts 2013 om bæredygtighed i den globale bomuldsværdikæde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 110, stk. 2, |
A. |
der henviser til, at bomuld er en af de vigtigste afgrøder med hensyn til arealanvendelse, er en vigtig kilde til beskæftigelse og en ikke-spiselig landbrugsvare af afgørende betydning for landbosamfund, erhvervsdrivende, tekstilindustrien og forbrugere i hele verden; |
B. |
der henviser til, at bomuld er verdens mest anvendte naturfiber og dyrkes i over 100 lande, og at omkring 150 lande er involveret i handlen med bomuld; |
C. |
der henviser til, at omkring 100 millioner husstande i landdistrikter er involveret i bomuldsproduktion, og at bomuldssektoren er en betydelig beskæftigelses- og indtægtskilde for over 240 millioner mennesker inden for de forskellige faser i denne landbrugsværdikæde (produktion, forarbejdning, oplagring og fragt); |
D. |
der henviser til, at bomuldsproduktionen domineres af Kina, Indien og USA, idet USA, Indien, Australien og Brasilien er de største eksportører, og Kina, Bangladesh og Tyrkiet er de største importører; der henviser til, at Usbekistan er verdens femtestørste bomuldseksportør og den sjettestørste producent; |
E. |
der henviser til, at langt størstedelen af Bangladesh' bomuldsimport anvendes til eksportorienteret tekstil- og beklædningsfremstilling, som udgør 80 % af den samlede fremstillingseksport; der henviser til, at størstedelen af denne tekstil- og beklædningsproduktion eksporteres til udviklede lande, navnlig EU’s medlemsstater, Canada og USA; |
F. |
der henviser til, at EU's bomuld dyrkes på omkring 370 000 hektarer af ca. 100 000 producenter, fortrinsvist i Grækenland og Spanien, der årligt producerer 340 000 tons af egreneret bomuld, hvilket svarer til 1 % af den samlede verdensproduktion af egreneret bomuld; |
G. |
der henviser til, at EU i 2009 blev nettoeksportør af bomuld og har en markedsandel på 2,8 % af eksporten, der fortrinsvist går til Tyrkiet, Egypten og Kina; |
H. |
der henviser til, at værdien af eksporten fra EU's tekstil- og beklædningsindustri i 2011 beløb sig til i alt 39 mia. EUR, og at sektoren beskæftiger 1,8 millioner arbejdstagere i 146 000 virksomheder over hele EU (5); |
I. |
der henviser til, at bomuldsindustriens miljømæssige fodaftryk mangedobles på grund af den overdrevne brug af pesticider (7 % af forbruget på verdensplan), insekticider (15 % af forbruget på verdensplan) og vand, hvilket medfører forringelse af jordbunden og forurening samt tab af biologisk mangfoldighed; |
J. |
der henviser til, at størsteparten af den globale bomuldshøst kommer fra kunstvandede arealer, hvilket medfører en betydelig belastning af ferskvandsressourcerne; der henviser til, at bomuld på verdensplan tegner sig for en større udledning af insektbekæmpelsesmidler end nogen anden afgrøde; |
K. |
der henviser til, at EU er den største yder af bomuldsrelateret udviklingsstøtte via EU-Afrika-partnerskabet om bomuld og andre programmer (6) og i 2009 var verdens største importør af tekstiler og beklædning fra de mindst udviklede lande; |
L. |
der henviser til, at reformen af EU's generelle toldpræferenceordning(GSP) (7) vil forstærke incitamenterne i GSP Plus-ordningen til respekt for de centrale menneske- og arbejdstagerrettigheder og standarder for miljøbeskyttelse og god regeringsførelse; |
M. |
der henviser til, at er vanskeligt at anslå det reelle omfang af børnearbejde i bomuldsværdikæden, fordi de foreliggende oplysninger er ufuldstændige og fragmenterede; |
N. |
der henviser til, at ILO anslår, at mere end 215 millioner børn verden over er børnearbejdere, og at 60 % af disse arbejder i landbrugssektoren (8); |
O. |
der henviser til, at der i denne beslutning forstås børnearbejde som defineret i hhv. ILO's konvention nr. 138 om mindstealder for adgang til beskæftigelse og konvention nr. 182 om forbud mod og omgående indsats til afskaffelse af de værste former for børnearbejde; |
P. |
der henviser til, at der forekommer forskellige former for børnearbejde og tvangsarbejde i langt størstedelen af de store bomuldsproducerende lande i verden i forbindelse med dyrkning, høst af bomuldshår og frø og egrenering af bomuld (9); |
Q. |
der henviser til, at børnearbejde og tvangsarbejde inden for bomulds- og tekstilsektorerne ikke kan bekæmpes uden at gøre noget ved de primære årsager hertil, nemlig: fattigdom i landdistrikter og manglen på alternative indtægtskilder, utilstrækkelig beskyttelse af børns rettigheder, manglende indførelse af obligatorisk skolegang for alle børn og lokalsamfundenes rigide strukturer og herskende fordomme; |
R. |
der henviser til, at arbejdsforhold, herunder sundheds- og sikkerhedsstandarder samt lønniveauet, fortsat giver anledning til stor bekymring inden for bomuldsproduktion samt tekstil- og beklædningsfremstilling, især i mindre udviklede lande og udviklingslande; der henviser til, at alene i Bangladesh har 470 mennesker mistet livet siden 2006 på grund af brande i tekstilvirksomheder; |
S. |
der henviser til, at ICAC er forum for 41 bomuldsproducerende, -forbrugende og -handlende lande og sigter mod at forbedre gennemsigtigheden på bomuldsmarkedet ved at skabe øget bevidsthed om forholdene, fremme internationalt samarbejde, indsamle statistiske data, tilvejebringe teknisk information og udarbejde prognoser for bomulds- og tekstilmarkederne; |
T. |
der henviser til, at ICAC er et af de få internationale råvareorganer, som EU endnu ikke er medlem af, og der henviser til, at syv EU-medlemsstater i dag er medlemmer af ICAC; |
U. |
der henviser til, at bomuld er af afgørende betydning for EU's handel, udvikling og målsætninger for landbruget; |
V. |
der henviser til, at EU's tiltrædelse af ICAC vil forbedre samarbejdet om bomuldsspørgsmål og skabe større sammenhæng i Unionens foranstaltninger samt forøge dens indflydelse på at sætte »bomuldsdagsordenen«; |
W. |
der henviser til, at medlemskab af ICAC vil gøre det muligt for EU at forbedre adgangen til oplysninger og analytisk rådgivning og gøre det lettere at skabe kontakter og partnerskaber mellem tekstilbranchen, bomuldsproducenter og myndigheder; |
X. |
der henviser til, at Parlamentet vil blive anmodet om at give sit samtykke til EU's tiltrædelse af ICAC; |
1. |
opfordrer til en yderligere indsats til bekæmpelse af handelsforvridende foranstaltninger og til forbedring af gennemsigtigheden inden for markederne for råvarederivater; |
2. |
opfordrer indtrængende alle interesserede parter inden for bomuldssektoren til uden yderligere forsinkelse at samarbejde gennem ICAC om en kraftig indsats for at minimere den miljømæssige forringelse, herunder fodaftrykket efter vandforbruget og anvendelsen af pesticider og insekticider; understreger, at disse ikke-bæredygtige produktionsmetoder undergraver betingelserne for den fremtidige bomuldsproduktion; mener, at EU's tiltrædelse af ICAC kan medvirke til udarbejdelse af et fælles ICAC-arbejdsprogram i så henseende; |
3. |
understreger betydningen af at bekæmpe krænkelser af menneskerettigheder og arbejdstagerrettigheder og bekæmpe miljøforurening i hele bomuldsværdikæden, herunder tekstil- og beklædningssektorerne; foreslår, at ICAC udvikler metoder til at gøre det lettere for ngo’er at foretage uafhængig overvågning af menneskerettighedskrænkelser i hele bomuldsværdikæden, og opfordrer EU til at arbejde for dette, når det er blevet medlem af ICAC; |
4. |
understreger behovet for at skabe de rette betingelser for, at småproducenter i udviklingslandene kan få adgang til de vigtigste værdikæder, der leverer til EU's tekstil- og beklædningsindustri, bevæge sig op ad bomulds-tekstil-beklædnings-værdikæden og udnytte potentialet ved økologisk og fair trade-bomuld fuldt ud; opfordrer Kommissionen til at undersøge, hvordan reglerne for offentlige indkøb i EU kan fremme indførelsen af fair trade-bomuld; |
5. |
opfordrer indtrængende Kommissionen til i forbindelse med forhandlingerne om økonomiske partnerskabsaftaler og de nationale udviklingsplaner under instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde (DCI) at intensivere bestræbelserne på at støtte nationale og regionale bomuldsstrategier i de bomuldsproducerende mindst udviklede lande (LDC); |
6. |
fordømmer kraftigt anvendelsen af børne- og tvangsarbejde i bomuldsmarker; |
7. |
er af den opfattelse, at kun helhedsorienterede og samordnede rammer, der imødegår de grundlæggende årsager til børne- og tvangsarbejde og gennemføres i et langsigtet perspektiv, kan føre til en mere bæredygtig bomuldsværdikæde; opfordrer ikke desto mindre EU til at tage alle påstande om slaveri eller tvangsarbejde i bomuldsværdikæden alvorligt og reagere herpå med passende sanktioner; |
8. |
understreger, at bomuldssektorens bæredygtighed afhænger af dens producenter, forhandlere, råvareleverandører, tekstilproducenter, detailhandlere, mærkevarer, regeringer, civilsamfund og forbrugere; minder om, at fair trade-ordninger giver et tættere samarbejde mellem forbrugere og producenter, bl.a. inden for bomuldssektoren, hvis ekspertise og bedste praksis bør evalueres af Kommissionen; |
9. |
opfordrer alle bomuldsproducerende lande til skabe forhold, der muliggør tilstrækkelig overvågning og indberetning af arbejdsforhold inden for bomuldssektoren via statsmagten, industrien, uafhængige ngo'er og fagforeningerne, og til at støtte landbrugsorganisationer og fagforeninger i deres bestræbelser på at øge deres indkomstniveau og forbedre arbejdsforholdene i bomuldsmarkerne; understreger vigtigheden af, at de mennesker, som arbejder i bomuldsindustrien, tjener en anstændig løn ved deres arbejde og får del i de bomuldsproducerende landes overskud; |
10. |
glæder sig over initiativerne »Better Cotton Initiative« (BTI), »Cotton Made in Africa«, »Global Organic Textile Standard« (GOTS) og andre multiinteressent-initiativer, der har til formål at øge bæredygtigheden inden for bomulds- og tekstilværdikæden; |
11. |
opfordrer de lande, der endnu ikke har ratificeret FN's konvention om barnets rettigheder, ILO's konvention nr. 138 og nr. 182 eller ILO's konvention nr. 87, 98, 141 og 155, til hurtigt at ratificere og gennemføre disse konventioner; er af den opfattelse, at regeringerne bør iværksætte alle hensigtsmæssige politikker for at skabe øget bevidsthed om de eksisterende nationale og internationale bestemmelser om børnearbejde og centrale ILO-konventioner overalt i hele bomuldsproduktionskæden; |
12. |
minder om, at de præferencer, der gives via EU's generelle toldpræferenceordning, som er Unionens primære handelspolitiske instrument til fremme af centrale menneske- og arbejdstagerrettigheder og bæredygtig udvikling, midlertidigt kan trækkes tilbage i tilfælde af alvorlige og systematiske overtrædelser af de centrale menneske- eller arbejdstagerrettigheder, der er fastsat i FN's og ILO's centrale konventioner; understreger, at de europæiske virksomheder har ansvaret for at opfylde disse standarder i deres forsyningskæde; |
13. |
understreger betydningen af den særlige ansporende ordning for bæredygtig udvikling og god regeringsførelse (GSP Plus); |
14. |
opfordrer Kommissionen til at undersøge muligheden for og i givet fald forelægge Europa-Parlamentet et forslag til retsakt om en effektiv sporingsmekanisme for varer, der produceres ved hjælp af børne- eller tvangsarbejde; |
15. |
opfordrer Rådet til at træffe en afgørelse om reglerne for medlemskab af ICAC, således at EU kan tiltræde ICAC med enekompetence; |
16. |
opfordrer deltagerne i bomuldsværdikæden til at undgå ensidige foranstaltninger såsom eksportforbud, til at arbejde for øget gennemsigtighed og samordning med det formål at reducere prisudsvingene og mulighederne for spekulation og til at arbejde for at sikre sporbarhed i bomuldsfiberhandlen på det åbne marked; |
17. |
anser det for vigtigt at sikre bomuldsproduktionen i EU og således forstærke overgangsforanstaltningerne til omstrukturering i de mest berørte regioner; |
18. |
opfordrer ICAC til regelmæssigt via sit ekspertpanel vedrørende bomuldproduktionens sociale, miljømæssige og økonomiske resultater (Expert Panel on the Social, Environmental and Economic Performance of Cotton (SEEP)) at vurdere bomuldsproduktionens sociale og miljømæssige virkninger og til at offentliggøre sine undersøgelsesresultater; |
19. |
opfordrer ICAC til at overveje muligheden af at indføre en effektiv, global mærkningsordning, der garanterer, at varer er blevet fremstillet uden brug af børne- eller tvangsarbejde i noget som helst led i forsyningskæden eller produktionsprocessen; |
20. |
opfordrer Folkerepublikken Kina, der er det største bomuldsmarked med de største bomuldsreserver, til at overveje at tiltræde ICAC og spille en konstruktiv rolle i bomuldssektoren; opfordrer desuden Folkerepublikken Kina til med fasthed at bekæmpe anvendelsen af børne- og tvangsarbejde inden for bomulds- og tekstilsektoren; |
21. |
opfordrer Kommissionen til:
|
22. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet og Kommissionen, ICAC, ILO, De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO), Den Internationale Fond for Landbrugsudvikling (IFAD), FN's Børnefond (Unicef), Verdensbanken, Verdenshandelsorganisationen (WTO) og Folkerepublikken Kinas regering. |
(1) EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 31.
(2) EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 101.
(3) EUT L 303 af 31.10.2012, s. 1.
(4) Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0586.
(5) »The EU-27 Textile and Clothing Industry in the year 2011«, European Apparel and Textile Organisation (Euratex), 2011.
(6) Den samlede værdi af udviklingsstøtten fra EU og dens medlemsstater til afrikansk bomuld siden 2004 har været på over 350 mio. EUR. Se Verdenshandelsorganisationens data om udviklingsbistand til bomuldsproduktion af 31.5.2012.
(7) Se vedtagne tekster af 13. juni 2012, P7_TA(2012)0241.
(8) ILO-IPEC, »Global Child Labour Developments: Measuring Trends from 2004 to 2008«, 2011.
(9) »Literature Review and Research Evaluation relating to Social Impacts of Global Cotton Production for ICAC Expert Panel on the Social, Environmental and Economic Performance of Cotton (SEEP)«, juli 2008.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/145 |
P7_TA(2013)0100
Situationen i Bangladesh
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om situationen i Bangladesh (2013/2561(RSP))
(2016/C 036/23)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om Bangladesh, navnlig af 17. januar 2013 (1), 6. september 2007 (2) og 10. juli 2008 (3), |
— |
der henviser til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Folkerepublikken Bangladesh om partnerskab og udvikling (4), |
— |
der henviser til »International Crimes (Tribunals) Act« vedtaget af det bangladeshiske parlament i 1973 med henblik på at sikre tilbageholdelse, retsforfølgning og straf af personer for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden, krigsforbrydelser og andre forbrydelser mod folkeretten, |
— |
der henviser til udtalelserne fra talsmanden for den højtstående repræsentant Catherine Ashton den 22. januar 2013 om dødsdommen afsagt af International Crimes Tribunal i Bangladesh og den 2. marts 2013 om volden i Bangladesh, |
— |
der henviser til den fælles erklæring af 7. februar 2013 fra FN 's særlige rapportør om udenretlige, summariske eller vilkårlige henrettelser og FN' s særlige rapportør om dommeres og advokaters uafhængighed, |
— |
der henviser til principperne i De Forenede Nationers pagt, verdenserklæringen om menneskerettigheder, Wienererklæringen fra 1993 og handlingsprogrammet fra verdenskonferencen om menneskerettigheder samt til Københavnserklæringen om social udvikling og handlingsplanen af 1995, |
— |
der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 122, stk. 5, og artikel 110, stk. 4, |
A. |
der henviser til, at EU har et godt og langvarigt forhold til Bangladesh, bl.a. via samarbejdsaftalen om partnerskab og udvikling; |
B. |
der henviser til, at Awami League-regeringen under ledelse af Sheik Hasina som et led i opfyldelsen af et centralt valgkampsløfte oprettede en krigsforbryderdomstol vedrørende de massakrer, der blev begået under den ni-måneder lange løsrivelseskrig mellem det tidligere Øst- og Vestpakistan i 1971, hvor mellem 300 000 og tre millioner mennesker blev dræbt og omkring 200 000 kvinder voldtaget; |
C. |
der henviser til, at traumerne omkring et af de mest alvorlige tilfælde af massemord i historien nu 40 år efter stadig overskygger livet for mange mennesker i Bangladesh, for hvem retssagen skal udgøre et vigtigt øjeblik for anerkendelse af og kompensation for deres lidelser; |
D. |
der henviser til, at International Crimes Tribunal den 21. januar 2013 afsagde sin dom mod Abdul Kalam Azad for forbrydelser mod menneskeheden begået under uafhængighedskrigen i 1971 og idømte ham dødsstraf efter at have gennemført hans retssag in absentia; |
E. |
der henviser til, at International Crimes Tribunal den 5. februar 2013 idømte Abdul Qader Mollah livsvarigt fængsel, hvilket udløste følelsesladede, men stort set fredelige protester fra hovedsageligt unge mennesker på Shahbagh-pladsen i byen Dhaka; der henviser til, at denne såkaldte »Shahbagh-bevægelse« krævede anvendelse af dødsstraf og et samfund med politisk frihed og fri for religiøs ekstremisme; |
F. |
der henviser til, at regeringen i kølvandet på protesterne ændrede International Crimes (Tribunals) Act af 1973 for at indføre en bestemmelse, som gør det muligt for sagsøgere at appellere en dom afsagt af International Crimes Tribunal; der henviser til, at dommen mod Abdul Qader Mollah således kan omstødes til en dødsdom; der henviser til, at denne form for lovgivning med tilbagevirkende kraft krænker normer om retfærdig rettergang, undergraver legitimiteten af International Crimes Tribunals arbejde og overtræder forbuddet i folkeretten mod dobbelt strafforfølgning (»ne bis in idem«), som ligeledes er fastsat i artikel 14, stk. 7, i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder, som Bangladesh er part i; |
G. |
der henviser til, at forskellige ledere inden for regeringspartiet Awami League, herunder indenrigsministeren, har støttet Shahbagh-bevægelsens krav og foreslået at indføre et forbud mod partiet Jamaat-e-Islami og nedlæggelse af tilknyttede medieforetagender; |
H. |
der henviser til, at International Crimes Tribunals den 28. februar 2013 offentliggjorde sin beslutning om at idømme Delwar Hossain Sayeedi, næstformand i partiet Jamaat-e-Islami, dødsstraf for forbrydelser, der omfatter forfølgelse af det hinduistiske mindretal; |
I. |
der henviser til, at situationen forværredes efter denne seneste dom, som affødte voldsomme protester fra tilhængere af partiet Jamaat-e-Islami og førte til mere end 60 dødsfald; der henviser til, at politiets reaktion på angreb fra Jamaat-medlemmer og tilhængere af partiet ifølge oplysninger fra ngo'er omfattede brug af skarp ammunition; |
J. |
der henviser til forlydender om, at nylige angreb fra Jamaat-aktivister og visse tilhængere af Bangladesh Nationalist Party på mere end 40 hinduistiske templer, boliger og butikker i hele Bangladesh har efterladt hundredvis af mennesker hjemløse; der henviser til, at det hinduistiske mindretal og andre mindretal i Bangladesh (såsom Ahmadiyya-samfundet) gentagne gange har været udsat for perioder med vold og forfølgelse, navnlig under uafhængighedskrigen i 1971 og efter valget i 2001, og til, at omkring 900 000 hinduer som følge heraf har forladt Bangladesh mellem 2001 og 2011; |
K. |
der henviser til, at International Crimes Tribunal er i færd med at forberede adskillige andre sager, og at der er en alvorlig risiko for, at tiltalte, der findes skyldige, dømmes til døden; |
L. |
der henviser til, at FN 's særlige rapportør om udenretlige, summariske eller vilkårlige henrettelser og FN' s særlige rapportør om dommeres og advokaters uafhængighed samt menneskerettighedsorganisationer har udtrykt bekymring over domstolens påståede mangler med hensyn til at sikre retfærdige retssager og behørig rettergang og navnlig over den omstændighed, at en af retssagerne blev gennemført in absentia; |
1. |
er dybt bekymret over den seneste vold, som er brudt ud i Bangladesh som en konsekvens af de domme, International Crimes Tribunal har afsagt, og udtrykker sin sorg over de seneste menneskeliv, der er gået tabt; |
2. |
udtrykker sin medfølelse med pårørende og bekendte til de dræbte og de sårede, som er ofre for volden; |
3. |
anerkender behovet for forsoning, retfærdighed og ansvarlighed for de forbrydelser, som blev begået under uafhængighedskrigen i 1971; understreger den vigtige rolle, som International Crimes Tribunal spiller i denne henseende; |
4. |
gentager sin stærke modstand mod anvendelse af dødsstraf uanset forbrydelsens art og under alle omstændigheder; |
5. |
opfordrer myndighederne i Bangladesh til at omstøde alle dødsdomme og bygge videre på den positive udvikling, at der ikke har fundet nogen henrettelser sted i 2012, og til at indføre et officielt moratorium for henrettelser som et første skridt hen imod afskaffelse af dødsstraf; |
6. |
beklager de indberettede uregelmæssigheder i forbindelse med International Crimes Tribunal, såsom påståede trusler, chikane og tvungen forsvinding af vidner samt beviser for ulovligt samarbejde mellem dommere, anklagere og regeringen; insisterer navnlig på, at de retshåndhævende myndigheder skal fremme foranstaltninger, der sikrer effektiv vidnebeskyttelse; |
7. |
opfordrer regeringen i Bangladesh til at sikre, at International Crimes Tribunal nøje overholder nationale og internationale juridiske standarder; understreger i denne sammenhæng garanti for en fri, retfærdig og gennemsigtig rettergang samt ofrets ret til beskyttelse, sandhed, retfærdighed og erstatning; |
8. |
opfordrer regeringen i Bangladesh til at øge sin indsats for at håndhæve retsstatsprincippet og den offentlige orden; erindrer regeringen om dens forpligtelse til at overholde internationale forpligtelser på menneskerettighedsområdet; |
9. |
fordømmer på det kraftigste den vold, som er blevet udført at tilhængerne af Jamaat-e-Islami og tilknyttede parter mod de retshåndhævende myndigheder og mod dem, der støtter de afsagte domme fra International Crimes Tribunal, såvel som mod religiøse og etniske minoriteter; fordømmer desuden på det kraftigste enhver vilkårlig vold rettet mod almindelige borgere; |
10. |
udtrykker sin bekymring over det høje antal ofre; opfordrer regeringen til at pålægge sine sikkerhedsstyrker nøje at overholde deres forpligtelse til at udvise størst mulig tilbageholdenhed og undgå anvendelse af dødbringende kraft og til grundigt at undersøge omstændighederne omkring alle de dødsfald, som fandt sted under demonstrationerne; |
11. |
opfordrer indtrængende myndighederne i Bangladesh til at sikre, at alle påstande om tortur og mishandling efterforskes på upartisk vis, og at de ansvarlige retsforfølges; |
12. |
opfordrer alle politiske ledere i landet til at mindske de politiske spændinger for at undgå yderligere vold og til nøje at pålægge deres tilhængere ikke at deltage i nogen former for voldshandlinger; opfordrer alle politiske partier i Bangladesh til at gå i dialog med hinanden; |
13. |
opfordrer pressen til at afstå fra at tilskynde til konfronterende vold; opfordrer regeringen til at sikre, at journalister og redaktører kan udtrykke deres synspunkter på fredelige vis uden at blive chikaneret, truet, tilbageholdt eller tortureret; |
14. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til Rådet, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten, næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's generalsekretær, FN's Menneskerettighedsråd samt regeringen og parlamentet i Bangladesh. |
(1) Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0027.
(2) EUT C 187 E af 24.7.2008, s. 240.
(3) EUT C 294 E af 3.12.2009, s. 77.
(4) EFT L 118 af 27.4.2001, s. 48.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/147 |
P7_TA(2013)0101
Irak: minoritetsgruppers vanskelige situation, navnlig for irakiske turkmenere
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om Irak: den vanskelige situation for mindretal, herunder irakiske turkmenere (2013/2562(RSP))
(2016/C 036/24)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger om Irak, navnlig den af 6. april 2006 om det assyriske samfund (1) og den af 25. november 2010 om angreb på kristne samfund (2), |
— |
der henviser til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Irak på den anden side og til sin beslutning af 17. januar 2013 om partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Irak (3), |
— |
der henviser til Kommissionens dokument om en fælles strategi for Irak (2011-2013), |
— |
der henviser til erklæring af næstformanden i Kommissionen/EU's højtstående repræsentant, Catherine Ashton, af 25. januar 2013 om den nylige stribe af terrorangreb i Irak, |
— |
der henviser til erklæring af næstformanden i Kommissionen/den højtstående repræsentant, Catherine Ashton, af 24. januar 2013 om drabene ved begravelsen i Tuz Khormato, |
— |
der henviser til den internationale aftale med Irak, som blev iværksat af FN’s generalsekretær, Ban Ki-moon, og Iraks premierminister, Nouri al-Maliki, i 2007, hvori der gives tilsagn om at beskytte fattige og sårbare grupper mod sult og nød, |
— |
der henviser til »Human Rights Report on Human Rights in Iraq: January to June 2012«, som blev forelagt i fællesskab af De Forenede Nationers bistandsmission for Irak (UNAMI) og Kommissionen den 19. december 2012, |
— |
der henviser til den ledsagende pressemeddelelse fra FN’s højkommissær for menneskerettigheder (OHCHR), Navi Pillay, om, at antallet af henrettelser hidtil i 2012 og den måde, hvorpå de er blevet gennemført i store hold, er yderst farligt, ikke kan berettiges og risikerer alvorligt at undergrave de delvise og små fremskridt vedrørende retsstatsprincippet i Irak, |
— |
der henviser til erklæring fra FN-generalsekretær Ban Ki-moon den 25. januar 2013, hvori han kraftigt fordømmer den seneste bølge af terrorangreb over hele Irak, som har kostet hundredvis af mennesker livet og har såret endnu flere, |
— |
der henviser til FN-erklæringen fra 1981 om afskaffelse af alle former for intolerance og forskelsbehandling på grundlag af religion og tro, |
— |
der henviser til den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966, som Irak er part i, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 122, stk. 5, og artikel 110, stk. 4, |
A. |
der henviser til, at Irak fortsat står over for alvorlige politiske, sikkerhedsmæssige og samfundsøkonomiske udfordringer, og at den politiske scene i landet er yderst fragmenteret og plaget af vold til alvorlig skade for det irakiske folks legitime forhåbninger om fred, velstand og en ægte overgang til demokrati; |
B. |
der henviser til, at den irakiske forfatning garanterer lighed for loven for alle dets borgere og navnlig i artikel 125 sikrer de administrative, politiske, kulturelle og uddannelsesmæssige rettigheder for de forskellige nationaliteter, såsom turkmenere, kaldæere, assyrere og alle andre nationaliteter, og at artikel 31 i forfatningen for regionen Kurdistan, som har været i kraft siden 2009, garanterer national, kulturel og administrativ autonomi for turkmenere, arabere og kaldæisk-assyriske-syrere, armeniere og andre, som er borgere i Kurdistan, når de repræsenterer størstedelen af befolkningen; |
C. |
der henviser til, at det irakiske parlament den 9. april 2012 vedtog et højkommissariat for menneskerettigheder, som, selv om det endnu ikke er fuldt funktionsdygtigt, er den første uafhængige menneskerettighedskommission i landets historie; |
D. |
der henviser til, at Parlamentet i den politiske dialog med sine irakiske modparter fokuserer på menneskerettighedssituationen i Irak, som fortsat er årsag til alvorlig bekymring i betragtning af den utilfredsstillende situation for sårbare grupper, herunder mindretal; |
E. |
der henviser til, at aftalen mellem EU og Irak, navnlig dens menneskerettighedsklausul, understreger, at den politiske dialog mellem EU og Irak bør fokusere på menneskerettigheder og styrkelse af de demokratiske institutioner; |
F. |
der henviser til, at Irak længe har været hjemsted for en række etniske og religiøse mindretal, herunder turkmenere, kristne, kurdere, shabakere, mandæere, armeniere, yezidier, baha’ier, sorte irakere, assyrere, jøder, palæstinensere og andre; |
G. |
der henviser til, at mindretal i Irak har været mål for assimileringsforanstaltninger og er underrepræsenteret i den irakiske regering og dertil knyttede organer; der henviser til, at befolkningstallet for de respektive mindretal i Irak som en konsekvens er faldet drastisk i de seneste år, eftersom mange er flygtet ud af landet, mens andre er blevet tvunget til at flytte til andre steder i Irak; |
H. |
der henviser til, at turkmenerne angiveligt er den tredjestørste etniske gruppe i Irak; der henviser til, at der har været en vedvarende tvist mellem turkmenerne og kurderne om Kirkuk, en region, der er rig på olie og andre naturressourcer, og at turkmenerne således bliver udsat for angreb og bortførelser af både kurdiske styrker og arabiske ekstremistgrupper; der henviser til, at både sunni- og shiamuslimske turkmenere har været genstand herfor af sekteriske årsager; |
I. |
der henviser til, at den igangværende strid mellem centralregeringen i Irak og den regionale regering i Kurdistan er blevet optrappet for nylig, hvilket påvirker sikkerhedssituationen i regionen negativt og udgør en fare for den fredelige sameksistens mellem forskellige etniske grupper, især kurdere, arabere og turkmenere; |
J. |
der henviser til, at det nordlige Irak ud over de territoriale spændinger også er mål for tilsyneladende sekteriske angreb, hvor den shiitiske befolkning ofte angribes af sunnimuslimske grupper; der henviser til, at 39 pilgrimme blev dræbt den 31. december 2012 i forbindelse med den shiamuslimske højtid arba’een; der henviser til, at et angreb den 23. januar 2013 på en shiamuslimsk moské i Tuz Khormato — en by i Ninive-provinsen i det nordlige Irak, som er et omstridt område mellem den irakiske regering og den regionale regering i Kurdistan, og som har en betydelig turkmensk befolkning — forårsagede mindst 42 døde og 117 sårede; |
K. |
der henviser til, at det voldsniveau, som den irakiske befolkning står over for, på trods af en betydelig forbedring i sikkerhedssituationen er uacceptabelt højt med daglige rapporter om bombeangreb og skyderier; der henviser til, at de fortsatte spændinger og voldshandlinger gør de fleste irakere usikre for så vidt angår deres fremtid og gør det umuligt at fremme økonomisk og social integration af den irakiske befolkning som helhed; |
1. |
er dybt foruroliget over det stigende antal voldshandlinger, som af civilbefolkningen i Irak lider under, navnlig mellem sunnier og shiitter, men også i forbindelse med angreb mod særligt sårbare grupper, såsom religiøse, etniske og kulturelle mindretal, og opfordrer de irakiske myndigheder til at forbedre sikkerheden og den offentlige orden og bekæmpe terrorisme og sekterisk vold i hele landet; |
2. |
fordømmer angrebet den 23. januar 2013 mod den turkmenske begravelse i Tuz Khormato af en tjenestemand, som var blevet myrdet den foregående dag, hvor mindst 42 mennesker blev dræbt og yderligere 117 såret, angrebet den 3. februar 2013, hvor en selvmordsbombe uden for en politistation i Kirkuk dræbte 30 mennesker og sårede 70, og angrebet den 16. december 2012, hvor to turkmenske lærere blev bortført, tortureret og brændt levende; |
3. |
fordømmer på det kraftigste alle terrorangreb og udtrykker sin medfølelse med familierne og vennerne til de afdøde og sårede; |
4. |
udtrykker sin alvorlige bekymring over, at den nye bølge af ustabilitet og sekterisk vold i Irak kan true det kommende provinsvalg den 20. april 2013, hvis annullering ville bringe mulighederne for en mere demokratisk og inklusiv forvaltningsstruktur i fare; |
5. |
beklager, at turkmenere og andre mindretal på trods af henvisningen i forfatningen til deres rettigheder fortsat er plaget af etnisk og sekterisk vold og forskelsbehandling; |
6. |
opfordrer både den irakiske regering og den regionale regering i Kurdistan til at fordømme angrebene og gennemføre en fuldstændig og hurtig undersøgelse af de seneste terrorangreb i regionen, herunder det mest dødbringende bombeangreb for nylig af en shiamuslimsk moske i Tuz Khormato, og retsforfølge de ansvarlige; |
7. |
opfordrer den irakiske regering og den regionale regering i Kurdistan til at tage øjeblikkelige skridt til at nedtrappe de territoriale uenigheder på Ninive-sletten, anerkende den multikulturelle, multietniske og multireligiøse mangfoldighed i provinsen, og give dens borgere lov til frit at vælge deres identitet, herunder deres sprog, religion og kultur; |
8. |
opfordrer de politiske kræfter, der er repræsenteret i det irakiske Repræsentanternes Råd, til at indlede en ægte, inklusiv national dialog med henblik på at sikre en egentlig demokratisk regeringsførelse i Irak og respekt for alle irakiske borgeres individuelle og kollektive rettigheder; opfordrer den irakiske regering til at foretage en national folketælling, der er blevet udsat på ubestemt tid, for at fastslå størrelsen af den turkmenske og andre minoritetsgrupper; |
9. |
opfordrer den irakiske regering og alle politiske ledere til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sørge for sikkerhed og beskyttelse for alle irakiske borgere i almindelighed og medlemmer af udsatte etniske og religiøse minoriteter i særdeleshed; opfordrer regeringen til at give sikkerhedsstyrkerne ordre til at udvise tilbageholdenhed i deres opretholdelse af lov og orden i overensstemmelse med retsstatsprincippet og internationale standarder; |
10. |
glæder sig i denne forbindelser over den nylige iværksættelse af et reorganiserings- og renoveringsprogram for interneringscentre og fængsler under ledelse af det irakiske justitsministerium og håber, at dette vil bidrage til at stoppe den rodfæstede anvendelse af tortur og den udbredte straffrihed i Irak, som menneskerettighedsorganisationerne beklager; |
11. |
beklager dybt det høje antal henrettelser i Irak, hvor der ofte idømmes dødsdomme efter uretfærdige retssager og på grundlag af tilståelser, der opnås ved tvang; appellerer indtrængende til den irakiske regering om at indføre et moratorium for alle henrettelser med henblik på at afskaffe dødsstraffen i den nærmeste fremtid; |
12. |
understreger behovet for at sikre, at der træffes fælles foranstaltninger af de irakiske myndigheder og internationale hjælpeorganisationer med henblik på at hjælpe udsatte grupper og skabe passende betingelser til sikring af deres sikkerhed og værdighed, navnlig gennem initiativer, der fremmer dialog og gensidig respekt blandt alle religiøse og etniske samfund i Irak; |
13. |
understreger betydningen af om muligt at give turkmenernes rettigheder og mindretalsrettigheder i almindelighed en tilstrækkelig fremtrædende plads i EUJUST LEX-initiativer og bifalder de positive resultater, som EUJUST LEX-missionen har opnået, og dens arbejde i Irak; |
14. |
insisterer på, at det samarbejdsråd, der nedsættes ved partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem EU og Irak, skal anvendes som kanal til at formidle bekymringerne over situationen for etniske og religiøse mindretal i landet til den irakiske side; |
15. |
opfordrer det internationale samfund og EU til at støtte den irakiske regering i tilrettelæggelsen af fredelige, frie og retfærdige regionale valg i april 2013; |
16. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Rådet, Kommissionen, EU 's særlige repræsentant for menneskerettigheder, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, regeringen og Repræsentanternes Råd i Irak, den regionale regering i Kurdistan, De Forenede Nationers generalsekretær og De Forenede Nationers Menneskerettighedsråd. |
(1) EUT C 293 E af 2.12.2006, s. 322.
(2) EUT C 99 E af 3.4.2012, s. 115.
(3) Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0022.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/150 |
P7_TA(2013)0102
Sagen Arafat Jaradat og situationen for palæstinensiske fanger i israelske fængsler
Europa-Parlamentets beslutning af 14. marts 2013 om sagen om Arafat Jaradat og situationen for palæstinensiske fanger i israelske fængsler (2013/2563(RSP))
(2016/C 036/25)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til sine tidligere beslutninger, særlig beslutning af 4. september 2008 om situationen for palæstinensiske fanger i israelske fængsler (1) og af 5. juli 2012 om EU’s politik for Vestbredden og Østjerusalem (2), |
— |
der henviser til erklæring af 16. februar 2013 fra EU’s højtstående repræsentant for udenrigsanliggender Cathrine Ashtons talsmand om tilstanden hos palæstinensiske sultestrejkende i Israel, |
— |
der henviser til den lokale EU-erklæring af 8. maj 2012 om palæstinensiske sultestrejkende fanger, |
— |
der henviser til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side (EU-Israel-associeringsaftalen), særlig artikel 2 vedrørende menneskerettigheder, |
— |
der henviser til verdenserklæringen om menneskerettighederne fra 1948, |
— |
der henviser til den fjerde Genèvekonvention fra 1949 om beskyttelse af civile personer i krigstid, |
— |
der henviser til FN's internationale konvention fra 1966 om borgerlige og politiske rettigheder, |
— |
der henviser til FN's konvention fra 1979 om afskaffelse af alle former for diskrimination mod kvinder, |
— |
der henviser til FN's konvention fra 1984 mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, |
— |
der henviser til FN-konventionen om barnets rettigheder fra 1989, |
— |
der henviser til de relevante FN-resolutioner om konflikten i Mellemøsten, |
— |
der henviser til erklæring af 19. februar 2013 fra FN’s generalsekretær, Ban Ki-moon, hvori denne gav udtryk for sin bekymring over forholdene for palæstinensiske sultestrejkende fanger i Israel, erklæring af 13. februar 2013 fra FN’s højkommissær for menneskerettigheder, Navi Pillay, om palæstinensiske tilbageholdte og erklæring af 27. februar 2013 fra FN’s særlige rapportør om menneskerettigheder i de besatte palæstinensiske områder, Richard Falk, om den palæstinensiske fange Arafat Jaradats død, |
— |
der henviser til UNICEF’s rapport fra februar 2013 med titlen »Children in Israeli Military Detention: Observations and Recommendations«, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 122, stk. 5, og artikel 110, stk. 4, |
A. |
der henviser til, at Arafat Jaradat den 18. februar 2013 blev arresteret på grund af en mistanke om, at han havde kastet sten mod israelske mål, og til, at han døde i Megiddo-fængslet den 23. februar 2013; der henviser til, at der hersker strid om årsagen til hans død; der henviser til, at de israelske myndigheder hævder, at han døde af et hjerteanfald, og at de blødninger og brækkede ribben, der kunne konstateres ved obduktionen, er typiske for de forsøg på genoplivning, der blev gjort fra fængselstjenestens side; der henviser til, at de palæstinensiske myndigheder på basis af obduktionen hævder, at han døde som følge af tortur; |
B. |
der henviser til, at næsten alle de 4 500 palæstinensiske fanger, der sidder fængslet i Israel, deltog i en sultestrejke, hvor de nægtede at tage mad til sig i protest mod Arafat Jaradats død; der henviser til, at der i de senere dage har været sammenstød i gaderne på Vestbredden, efter at palæstinensere var gået på gaden i protest mod forholdene for palæstinensiske fanger i israelske fængsler; |
C. |
der henviser til, at spørgsmålet om palæstinensiske fanger og tilbageholdte har vidtrækkende politiske, sociale og humanitære implikationer; der henviser til, at palæstinensiske politiske fanger og tidligere tilbageholdte spiller en fremtrædende rolle i det palæstinensiske samfund; der henviser til, at Israel i øjeblikket tilbageholder over 4 800 palæstinensiske fanger og tilbageholdte, herunder mange kvinder og børn, over 100 fanger fra tiden før Oslo-aftalen og 15 medlemmer af Det Palæstinensiske Lovgivende Råd (PLC); der henviser til, at 178 af disse fanger er administrativt frihedsberøvede, herunder 9 PLC-medlemmer; der henviser til, at mindst 71 palæstinensiske fanger ifølge en erklæring fra palæstinensiske og israelske menneskerettighedsorganisationer er rapporteret døde som et direkte resultat af tortur i israelske centre for frihedsberøvelse siden 1967; |
D. |
der henviser til, at langt størstedelen af palæstinensiske fanger fra Vestbredden og Gaza tilbageholdes i fængsler beliggende på israelsk territorium; der henviser til, at det for langt de fleste af disse fanger ofte er umuligt eller meget vanskeligt at udøve deres ret til at modtage besøg fra deres familier; |
E. |
der henviser til, at det israelske militærs afgørelser om administrative frihedsberøvelser tillader frihedsberøvelse uden sigtelse eller retssag på grundlag af bevismateriale, der hverken er tilgængeligt for de tilbageholdte selv eller deres advokater, og til, at sådanne frihedsberøvelser kan være af en varighed på op til seks måneder og kan fornyes i det uendelige; der henviser til, at den israelske højesteret for nylig kritiserede de militære domstole og den militære generaladvokats tjeneste for deres praksis med at forlænge administrative frihedsberøvelser; |
F. |
der henviser til, at palæstinensiske politiske fanger gentagne gange er gået i sultestrejke, hver gang med deltagelse af i hundredvis af fanger; der henviser til, at adskillige palæstinensiske tilbageholdte fortsat er i lang sultestrejke; |
G. |
der henviser til, at kvindelige fanger udgør en særlig sårbar gruppe blandt palæstinensiske tilbageholdte; |
H. |
der henviser til, at det skønnes, at 700 palæstinensiske børn hvert år arresteres af israelske sikkerhedsstyrker på Vestbredden; der henviser til, det i henhold til en UNICEF-undersøgelse fra februar 2013 om de fremgangsmåder, der bliver fulgt for palæstinensiske børn, der kommer i kontakt med det israelske militære frihedsberøvelsessystem, ser ud til, at der er tale om omfattende og systematisk mishandling af disse børn; |
I. |
der henviser til, at forbindelserne mellem EU og Israel i henhold til artikel 2 i EU-Israel-associeringsaftalen bygger på respekt for menneskerettighederne og de demokratiske principper, som udgør et væsentligt element i denne aftale; der henviser til, at det i EU-Israel-handlingsplanen understreges, at respekt for menneskerettighederne og den humanitære folkeret indgår i de to parters fælles værdier; |
1. |
giver udtryk for sin dybeste bekymring over den palæstinensiske fange Arafat Jaradats død den 23. februar 2013, mens han befandt sig i israelsk varetægt, og udtrykker sin medfølelse med hans familie; |
2. |
er dybt bekymret over de nye spændinger på Vestbredden efter Arafat Jaradats død i Megiddo-fængslet under omstridte omstændigheder; opfordrer alle parter til at udvise størst mulig tilbageholdenhed og afstå fra provokerende handlinger for at forhindre yderlige vold samt til at tage positive skridt til at finde frem til sandheden og mindske de nuværende spændinger; |
3. |
opfordrer de israelske myndigheder til straks at indlede åbne, uafhængige, upartiske og gennemsigtige undersøgelser af omstændighederne omkring Arafat Jaradats død og af påstandene om tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf af palæstinensiske fanger; |
4. |
gentager, at det støtter Israels legitime sikkerhedsinteresser; mener dog, at retsstatsprincipperne skal respekteres fuldt ud i forbindelse med behandlingen af alle fanger, da dette er særdeles vigtigt i et demokratisk land; opfordrer derfor den israelske regering til at respektere israelske fangers rettigheder og til at beskytte deres helbred og liv; |
5. |
er bekymret over de palæstinensiske tilbageholdte, der er administrativt frihedsberøvede, uden at der er rejst sigtelse mod dem; understreger, at disse tilbageholdte personer bør sigtes og stilles for en domstol og i den forbindelse gives retlige garantier i overensstemmelse med internationale standarder eller løslades øjeblikkeligt; |
6. |
kræver øjeblikkelig gennemførelse af fangernes ret til at modtage familiebesøg og opfordrer de israelske myndigheder til at skabe de nødvendige betingelser for, at denne ret kan udøves; |
7. |
giver udtryk for dyb bekymring over situationen for og helbredstilstanden hos palæstinensiske tilbageholdte, som har sultestrejket længe; giver udtryk for sin støtte af Den Internationale Røde Kors Komités bestræbelser på at redde livet for de fanger/tilbageholdte, der befinder sig i en kritisk tilstand, og opfordrer indtrængende Israel til at give alle sultestrejkende ubegrænset adgang til fyldestgørende lægebehandling; |
8. |
opfordrer endnu en gang til, at alle fængslede medlemmer af PLC, herunder Marwan Barghouti, omgående løslades; |
9. |
opfordrer de israelske myndigheder til at sikre sig, at fængslede og tilbageholdte palæstinensiske kvinder og børn modtager passende beskyttelse og behandling i tråd med de relevante internationale konventioner, som Israel er part i; |
10. |
opfordrer EU-Udenrigstjenesten og medlemsstaterne til nøje at følge med i, hvilken skæbne der bliver palæstinensiske fanger og tilbageholdte, herunder kvinder og børn, til del, og til at rejse spørgsmålet på alle niveauer i den politiske dialog med Israel; insisterer på, at dette spørgsmål bør medtages i den kommende fremskridtsrapport om Israel inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik; |
11. |
opfordrer til, at Parlamentet foretager en undersøgelsesrejse for at vurdere den aktuelle situation hvad angår de forhold, hvorunder palæstinensiske fanger, herunder kvinder og børn, tilbageholdes, og anvendelsen af administrativ frihedsberøvelse; |
12. |
pålægger sin formand at sende denne beslutning til næstformanden i Kommissionen/Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender, Rådet, Kommissionen, Israels regering, Knesset, formanden for Den Palæstinensiske Myndighed, Det Palæstinensiske Lovgivende Råd, medlemsstaternes regeringer og parlamenter, FN's generalsekretær, kvartettens udsending til Mellemøsten, formanden for Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavssamarbejdet, FN's højkommissær for menneskerettigheder og Den Internationale Røde Kors Komité. |
(1) EUT C 295 E af 4.12.2009, s. 47.
(2) Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0298.
III Forberedende retsakter
EUROPA-PARLAMENTET
Tirsdag den 12. marts 2013
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/153 |
P7_TA(2013)0061
Transeuropæiske energiinfrastruktur ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF (COM(2011)0658 — C7-0371/2011 — 2011/0300(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/26)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0658), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 172 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0371/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale udvalg af 22. februar 2012 (1), |
— |
der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget af 19. juli 2012 (2), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 5. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi og udtalelser fra Økonomi- og Valutaudvalget, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed, Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse, Transport- og Turismeudvalget og Regionaludviklingsudvalget (A7-0036/2013), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 143 af 22.5.2012, s. 125.
(2) EUT C 277 af 13.9.2012, s. 137.
P7_TC1-COD(2011)0300
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF og ændring af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 347/2013).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/154 |
P7_TA(2013)0063
Regnskabsregler og handlingsplaner vedrørende drivhusgasemissioner og -optag i forbindelse med aktiviteter, der vedrører arealanvendelse og skovbrug ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om regnskabsregler og handlingsplaner vedrørende drivhusgasemissioner og optag i forbindelse med aktiviteter, der vedrører arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug (COM(2012)0093 — C7-0074/2012 — 2012/0042(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/27)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2012)0093), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0074/2012), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 19. september 2012 (1), |
— |
efter høring af Regionsudvalget, |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 21. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelse fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (A7-0317/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 351 af 15.11.2012, s. 85.
P7_TC1-COD(2012)0042
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning afgørelse nr. …/2012/EU om regnskabsregler vedrørende drivhusgasemissioner og -optag i forbindelse med aktiviteter, der vedrører arealanvendelse, ændret arealanvendelse og skovbrug, og om oplysninger om tiltag, der vedrører disse aktiviteter
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, afgørelse nr. 529/2013/EU).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/155 |
P7_TA(2013)0064
Mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-niveau (COM(2011)0789 — C7-0433/2011 — 2011/0372(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/28)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0789), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0433/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 28. marts 2012 (1), |
— |
der henviser til udtalelse fra Regionsudvalget af 19. juli 2012 (2), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 21. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelser fra Udviklingsudvalget og Udvalget om Industri, Forskning og Energi (A7-0191/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 181 af 21.6.2012, s. 169.
(2) EUT C 277 af 13.9.2012, s. 51.
P7_TC1-COD(2011)0372
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-plan og om ophævelse af beslutning nr. 280/2004/EF
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 525/2013).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/156 |
P7_TA(2013)0065
Onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (forordningen om OTB på forbrugerområdet) (COM(2011)0794 — C7-0453/2011 — 2011/0374(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/29)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0794), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0453/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til de begrundede udtalelser, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af Nederlandenes Senat, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 28. marts 2012 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 12. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Retsudvalget (A7-0236/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 181 af 21.6.2012, s. 99.
P7_TC1-COD(2011)0374
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (forordning om OTB på forbrugerområdet)
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 524/2013).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/157 |
P7_TA(2013)0066
Alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (direktivet om ATB på forbrugerområdet) (COM(2011)0793 — C7-0454/2011– 2011/0373(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/30)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0793), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0454/2011), |
— |
der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om retsgrundlaget, |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til de begrundede udtalelser, som inden for rammerne af protokol nr. 2 om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af Nederlandenes Senat og Tysklands Bundesrat, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet, |
— |
der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 28. marts 2012 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 12. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55 og 37, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om det Indre Marked og Forbrugerbeskyttelse og udtalelse fra Retsudvalget (A7-0280/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling, |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse for Parlamentet, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag væsentligt eller erstatte det med en anden tekst, |
3. |
pålægger sin formand om at sende Parlamentets holdning til Rådet, Kommissionen og de nationale parlamenter; |
(1) EUT C 181 af 21.6.2012, s 93.
P7_TC1-COD(2011)0373
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/…/EU om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (direktiv om ATB på forbrugerområdet)
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, direktiv 2013/11/EU).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/158 |
P7_TA(2013)0067
De oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union *
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Rådets afgørelse om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union (»associeringsafgørelse«) (COM(2012)0362 — C7-0285/2012 — 2012/0195(CNS))
(Særlig lovgivningsprocedure — høring)
(2016/C 036/31)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2012)0362), |
— |
der henviser til artikel 203 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0285/2012), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Udviklingsudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Fiskeriudvalget (A7-0052/2013), |
1. |
godkender Kommissionens forslag som ændret; |
2. |
opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. artikel 293, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
3. |
opfordrer Rådet til at underrette Parlamentet, hvis det ikke agter at følge den tekst, Parlamentet har godkendt; |
4. |
anmoder Rådet om fornyet høring, hvis det agter at ændre Kommissionens forslag i væsentlig grad; |
5. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
Ændring 1
Forslag til afgørelse
Betragtning 5 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 2
Forslag til afgørelse
Betragtning 6
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 3
Forslag til afgørelse
Betragtning 10
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 4
Forslag til afgørelse
Betragtning 12
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 5
Forslag til afgørelse
Betragtning 14
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 6
Forslag til afgørelse
Betragtning 15
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 7
Forslag til afgørelse
Betragtning 16 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 8
Forslag til afgørelse
Betragtning 17
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 9
Forslag til afgørelse
Betragtning 18
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 10
Forslag til afgørelse
Betragtning 19
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 11
Forslag til afgørelse
Betragtning 20
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 12
Forslag til afgørelse
Betragtning 21
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 13
Forslag til afgørelse
Betragtning 21 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 14
Forslag til afgørelse
Betragtning 22
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 15
Forslag til afgørelse
Betragtning 26
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 16
Forslag til afgørelse
Betragtning 28
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 17
Forslag til afgørelse
Betragtning 29
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 18
Forslag til afgørelse
Betragtning 30 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 19
Forslag til afgørelse
Betragtning 33
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 20
Forslag til afgørelse
Betragtning 34
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 21
Forslag til afgørelse
Artikel 2 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. For at gøre det muligt at opfylde disse mål tages der hensyn til de enkelte OLT'ers identitet og geografiske placering samt deres politiske, økonomiske og sociale forhold. |
Ændring 22
Forslag til afgørelse
Artikel 5 — stk. 2 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 23
Forslag til afgørelse
Artikel 6 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Med henblik på at styrke de gensidige forbindelser tilstræber Unionen og OLT'erne at udbrede kendskabet til associeringen blandt deres borgere, især ved at fremme udviklingen af forbindelserne og samarbejdet mellem myndighederne, det akademiske miljø, civilsamfundet og erhvervslivet i OLT'erne på den ene side og deres forhandlingspartnere i Unionen på den anden. |
1. Med henblik på at styrke de gensidige forbindelser tilstræber Unionen og OLT'erne at udbrede kendskabet til associeringen og de deraf følgende gensidige fordele blandt deres borgere, især ved at fremme udviklingen af forbindelserne og samarbejdet mellem myndighederne, det akademiske miljø, civilsamfundet , arbejdsmarkedets parter og erhvervslivet i OLT'erne på den ene side og deres forhandlingspartnere i Unionen på den anden. Med henblik herpå sikrer Unionen effektiv deltagelse af OLT'erne i oplysnings- og kommunikationsprogrammerne, og særlig »Europe Direct«-informationscentrene, med henblik på at bringe Unionen tættere på dens borgere i OLT'erne. |
Ændring 24
Forslag til afgørelse
Artikel 6 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. Kommissionen sikrer, at partnerskaber med OLT’er fremmes inden for alle de EU-programmer og -instrumenter, som er opført på Unionens almindelige budget, jf. artikel 88. |
Ændring 25
Forslag til afgørelse
Artikel 7 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændring |
3. Associeringen tilstræber at støtte samarbejdet mellem OLT'erne og andre partnere på de samarbejdsområder, der er fastsat i denne afgørelses anden og tredje del. Målet med associeringen er i den forbindelse at fremme samarbejdet mellem OLT'erne og regionerne i den yderste periferi, som er nævnt i traktatens artikel 349, deres nabolande i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS-staterne) og ikke-AVS-stater. Med henblik på at opfylde dette mål forbedrer Unionen koordineringen og synergierne mellem de samarbejdsprogrammer, som støttes via forskellige finansielle EU-instrumenter. |
3. Associeringen tilstræber at støtte samarbejdet mellem OLT'erne og andre partnere på de samarbejdsområder, der er fastsat i denne afgørelses anden og tredje del. Målet med associeringen er i den forbindelse at fremme samarbejdet mellem OLT'erne og regionerne i den yderste periferi, som er nævnt i traktatens artikel 349, deres nabolande i Afrika, Vestindien og Stillehavsområdet (AVS-staterne) og ikke-AVS-stater. Med henblik på at opfylde dette mål forbedrer Unionen koordineringen og synergierne mellem de samarbejdsprogrammer, som støttes via forskellige finansielle EU-instrumenter , herunder territoriale samarbejdsprogrammer inden for samhørighedspolitikken . Endvidere tilknytter Unionen også OLT'erne til den politiske dialog, som den fører med OLT'ernes nabostater, og informerer dem om dagsordenen og de resolutioner og henstillinger, som Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU vedtager. Medlemsstaterne og Kommissionen støtter desuden enhver anmodning fra OLT-myndigheder om at deltage som observatører i plenarmøder i Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU, jf. dog forsamlingens forretningsorden. |
Ændring 26
Forslag til afgørelse
Artikel 7 — stk. 4 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 27
Forslag til afgørelse
Artikel 9 — stk. 2 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. OLT'erne afholder eventuelt en dialog eller samråd med myndigheder og instanser såsom: |
2. OLT'erne afholder eventuelt en dialog eller samråd med myndigheder , parlamentsmedlemmer og instanser såsom: |
Ændring 28
Forslag til afgørelse
Artikel 9 — stk. 2 — litra a a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 29
Forslag til afgørelse
Artikel 9 — stk. 2 — litra c a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 30
Forslag til afgørelse
Artikel 10 — stk. 1 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 31
Forslag til afgørelse
Artikel 12 — stk. 4 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
4a) Dialogen skal gøre det muligt for OLT'erne at få kendskab til de forskellige regionale horisontale programmer samt de regionale EUF-projekter, der er på vej, således at de har mulighed for at deltage heri. |
Ændring 32
Forslag til afgørelse
Artikel 13 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 33
Forslag til afgørelse
Artikel 13 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 34
Forslag til afgørelse
Artikel 15 — stk. 1 — litra c a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 35
Forslag til afgørelse
Artikel 17 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 36
Forslag til afgørelse
Artikel 19 — stk. 1 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 37
Udkast til afgørelse
Artikel 19 — stk. 2 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 38
Forslag til afgørelse
Artikel 20 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Med hensyn til vandforsyning og kloakering rettes der særlig opmærksomhed mod at sikre adgang til drikkevandsforsyning og kloakering i områder med ringe forsyning, hvilket vil bidrage direkte til udviklingen af de menneskelige ressourcer ved at forbedre sundhedstilstanden og øge produktiviteten. |
2. Med hensyn til vandforsyning og kloakering rettes der særlig opmærksomhed mod at sikre adgang til drikkevandsforsyning og kloakering i områder med ringe forsyning eller områder , som er særligt udsatte for naturkatastrofer, hvilket vil bidrage direkte til udviklingen af de menneskelige ressourcer ved at forbedre sundhedstilstanden og øge produktiviteten. |
Ændring 39
Forslag til afgørelse
Artikel 21
Kommissionens forslag |
Ændring |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området affaldshåndtering vedrøre fremme af anvendelsen af bedste miljøpraksis i alle processer, der vedrører affaldshåndtering , herunder reduktion af affaldsmængden, genanvendelse eller andre metoder til udvinding af sekundære råstoffer samt bortskaffelse af affald. |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området affaldshåndtering vedrøre fremme af anvendelsen af bedste miljøpraksis i alle processer, der vedrører håndtering af menneske- eller dyreskabt affald , herunder reduktion af affaldsmængden, genanvendelse eller andre metoder til udvinding af sekundære råstoffer samt bortskaffelse af affald. |
Ændring 40
Forslag til afgørelse
Artikel 25 — stk. 2 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 41
Forslag til afgørelse
Artikel 29
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
Inden for rammerne af associeringen er samarbejdet på området informations- og kommunikationsteknologitjenester (ikt-tjenester) rettet mod at sætte skub i innovationen og den økonomiske vækst og skabe forbedringer i hverdagen for både borgere og virksomheder i OLT'erne, herunder fremme handicappedes tilgængelighed. Samarbejdet skal navnlig være rettet mod at forbedre OLT'ernes lovgivningsmæssige kapacitet og kan støtte udvidelsen af ikt-net og -tjenester via følgende foranstaltninger: |
Inden for rammerne af associeringen er samarbejdet på området informations- og kommunikationsteknologitjenester (ikt-tjenester) rettet mod at sætte skub i innovationen, den økonomiske vækst , samarbejde, ytringsfriheden, jobskabelse og skabe forbedringer i hverdagen for både borgere og virksomheder i OLT'erne, herunder fremme handicappedes tilgængelighed. Samarbejdet skal navnlig være rettet mod at forbedre OLT'ernes lovgivningsmæssige kapacitet og kan støtte udvidelsen af ikt-net og -tjenester via følgende foranstaltninger: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændring 42
Forslag til afgørelse
Artikel 30 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændring |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området forskning og innovation omfatte videnskab, teknologi, herunder informations- og kommunikationsteknologier, med det formål at bidrage til OLT'ernes bæredygtige udvikling og fremme ekspertise og industriens konkurrencedygtighed i OLT'erne. Samarbejdet kan navnlig vedrøre: |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området forskning og innovation omfatte videnskab, uddannelse, teknologi, herunder informations- og kommunikationsteknologier, med det formål at bidrage til OLT'ernes bæredygtige udvikling og fremme ekspertise og konkurrencedygtighed for virksomheder og særlig SMV'er i OLT'erne. Samarbejdet kan navnlig vedrøre: |
Ændring 43
Forslag til afgørelse
Artikel 30 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 44
Forslag til afgørelse
Artikel 30 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 45
Forslag til afgørelse
Artikel 30 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 46
Forslag til afgørelse
Artikel 31 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Unionen sikrer, at fysiske personer fra OLT'erne som defineret i artikel 49 kan deltage i Unionens initiativer vedrørende unge på de samme betingelser som medlemsstaternes statsborgere. |
1. Unionen sikrer, at fysiske personer fra OLT'erne som defineret i artikel 49 deltager i Unionens initiativer og programmer vedrørende unge på de samme betingelser som medlemsstaternes statsborgere. |
Ændring 47
Forslag til afgørelse
Artikel 31 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Associeringen tilsigter at styrke båndene mellem unge, der bor i OLT'erne og i Unionen, bl.a. ved at fremme uddannelsesmobiliteten for unge i OLT'erne og ved at fremme gensidig forståelse mellem unge. |
2. Associeringen tilsigter at styrke båndene mellem unge, der bor i OLT'erne og i Unionen, bl.a. ved at fremme udvekslinger inden for almen uddannelse og erhvervsmæssig grund- og videreuddannelse, uddannelsesworkshops og mobilitet for unge i OLT'erne og ved at fremme interkulturel læring og gensidig forståelse mellem unge. |
Ændring 48
Forslag til afgørelse
Artikel 31 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. Unionen og OLT’erne samarbejder med henblik på at integrere unge aktivt på arbejdsmarkedet for at undgå ungdomsarbejdsløshed. |
Ændring 49
Forslag til afgørelse
Artikel 32 — stk. 1 — litra a a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 50
Forslag til afgørelse
Artikel 32 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 51
Forslag til afgørelse
Artikel 32 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Unionen sikrer, at fysiske personer fra OLT'erne som defineret i artikel 49 kan deltage i Unionens uddannelsesinitiativer på de samme betingelser som statsborgere i medlemsstaterne . |
2. Unionen sikrer, at fysiske personer fra OLT'erne som defineret i artikel 49 , deltager i Unionens uddannelses- og erhvervsuddannelsesinitiativer, navnlig i Erasmus for Alle-programmet . |
Ændring 52
Forslag til afgørelse
Artikel 32 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændring |
3. Unionen sørger for, at uddannelsesorganer og -institutter fra OLT'erne kan deltage i Unionens uddannelsesrelaterede samarbejdsinitiativer på de samme betingelser som medlemsstaternes uddannelsesorganer og -institutter. |
3. Unionen sørger for, at uddannelses- og erhvervsuddannelsesorganer og -institutter fra OLT'er kan deltage i Unionens uddannelsesrelaterede samarbejdsinitiativer på de samme betingelser som medlemsstaternes uddannelses- og erhvervsuddannelsesorganer og -institutter. |
Ændring 53
Forslag til afgørelse
Artikel 33 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Unionen og OLT'erne opretholder dialogen på det beskæftigelses- og socialpolitiske område for at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling af OLT'erne og fremme anstændigt arbejde i OLT'erne og i de regioner, hvori de er beliggende. En sådan dialog er også rettet mod at støtte OLT-myndighedernes bestræbelser på at udvikle politikker og lovgivning på dette område. |
1. Unionen og OLT'erne opretholder dialogen på det beskæftigelses- og socialpolitiske område for at bidrage til den økonomiske og sociale udvikling af OLT'erne og fremme anstændigt arbejde og social inklusion i en grøn økonomi i OLT'erne og i de regioner, hvori de er beliggende. En sådan dialog er også rettet mod at støtte OLT-myndighedernes bestræbelser på at udvikle politikker og lovgivning på dette område. |
Ændring 54
Forslag til afgørelse
Artikel 33 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Dialogen består primært af udveksling af oplysninger og bedste praksis vedrørende politikker og lovgivning på det beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske område, som er af fælles interesse for Unionen og OLT'erne. I den forbindelse tages der højde for områder såsom kompetenceudvikling, social beskyttelse, arbejdsmarkedsdialog, lige muligheder, ikkeforskelsbehandling, handicappedes tilgængelighed, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og andre arbejdsstandarder. |
2. Dialogen består primært af udveksling af oplysninger og bedste praksis vedrørende politikker og lovgivning på det beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske område, som er af fælles interesse for Unionen og OLT'erne. Der skal sættes gang i jobskabelsen, især i små og mellemstore virksomheder, gennem fremme af ambitiøse sociale standarder. Dialogen skal fremme alle innovative foranstaltninger, der beskytter miljøet og arbejdstageres og borgeres sundhed, og som sigter mod jobskabelse på områder, hvor OLT'erne har en fordel, som f.eks. inden for biodiversitet, mineralressourcer og nye teknologier samt områder relateret til forbedring af tilgængeligheden. I den forbindelse tages der højde for områder såsom forventede fremtidige behov for kompetencer, kompetenceudvikling, uddannelse af kvalificeret arbejdskraft svarende til behovene på arbejdsmarkedet, social beskyttelse, arbejdsmarkedsdialog, lige muligheder, ikke-forskelsbehandling, tilgængelighed for handicappede, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og andre arbejdsstandarder. |
Ændring 55
Forslag til afgørelse
Artikel 33 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. Unionen og OLT’erne samarbejder med henblik på udveksling af bedste praksis for så vidt angår aktive arbejdsmarkedspolitikker, en stærk dialog mellem arbejdsmarkedets parter, jobstandarder og social beskyttelse for at beskytte arbejdstagernes rettigheder. |
Ændring 56
Forslag til afgørelse
Artikel 33 — stk. 2 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2b. Unionen og OLT’erne samarbejder med henblik på at skabe en god balance mellem sikkerhed og fleksibilitet på arbejdsmarkedet gennem en omfattende gennemførelse af flexicurity-principperne og med henblik på at imødegå opsplitningen af arbejdsmarkedet, både ved at sørge for tilstrækkelig social beskyttelse for arbejdstagere i overgangsperioder eller i midlertidige ansættelser eller deltidsansættelser og adgang til oplæring, karriereudvikling og fuldtidsarbejde |
Ændring 57
Forslag til afgørelse
Artikel 33 — stk. 2 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2c. Affolkning, herunder hjerneflugt og unges emigration for at finde arbejde, er en udfordring for mange OLT’er, og derfor samarbejder Unionen og OLT’erne med henblik på at beskytte vandrende arbejdstageres rettigheder på arbejdsmarkedet. |
Ændring 58
Forslag til afgørelse
Artikel 33 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 33a |
|
Fri bevægelighed for arbejdstagere |
|
1. Med forbehold af bestemmelser om folkesundhed, offentlig sikkerhed og den offentlige orden øver medlemsstaterne ikke nogen form for forskelsbehandling af arbejdstagere fra OLT'er, for så vidt angår beskæftigelse, aflønning og arbejdsvilkår. |
|
2. OLT'ernes myndigheder behandler ikke arbejdstagere fra medlemsstaterne mindre gunstigt end tredjelandsstatsborgere og gør ikke forskel på statsborgere fra de forskellige medlemsstater. Dette er dog ikke til hinder for, at et OLT's myndigheder for at fremme eller støtte den lokale beskæftigelse kan vedtage bestemmelser, der er til fordel for de lokale arbejdstagere. I så fald underretter det pågældende OLT's myndigheder Kommissionen om de bestemmelser, de vedtager, således at Kommissionen kan underrette medlemsstaterne. |
|
3. Denne artikel finder ikke anvendelse på beskæftigelse i den offentlige forvaltning. |
Ændring 59
Forslag til afgørelse
Artikel 33 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
Artikel 33b |
||
|
Social dialog og udvikling af et socialt demokrati |
||
|
Som en del af associeringen kan fremme af den sociale dialog og et socialt demokrati understøttes gennem foranstaltninger såsom: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændring 60
Forslag til afgørelse
Artikel 34 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 61
Forslag til afgørelse
Artikel 34 — litra a a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 62
Forslag til afgørelse
Artikel 34 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 63
Forslag til afgørelse
Artikel 34 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
Artikel 34a |
||
|
Sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen |
||
|
I forbindelse med associeringen har samarbejde inden for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen til formål at styrke OLT'ernes kapacitet til forebyggelse af erhvervsbetingede sygdomme og arbejdsrelaterede ulykker gennem foranstaltninger såsom: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændring 64
Forslag til afgørelse
Artikel 38 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændring |
Beskyttelse af kulturarvsteder og historiske monumenter |
Kulturarv og historiske monumenter |
Ændring 65
Forslag til afgørelse
Artikel 38 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændring |
Inden for rammerne af associeringen er samarbejdet på området kulturarvsteder og historiske monumenter rettet mod at give mulighed for at fremme udveksling af ekspertise og bedste praksis gennem: |
Inden for rammerne af associeringen er samarbejdet på området kulturarvsteder og historiske monumenter rettet mod at give mulighed for at fremme udveksling af ekspertise og bedste praksis og optimere disse lokaliteters potentiale på bæredygtig vis gennem: |
Ændring 66
Forslag til afgørelse
Artikel 38 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Samarbejdet kan også have til formål at forbedre kendskabet til og bevarelsen af OLT'ernes materielle og immaterielle kulturarv samt dennes status. |
Ændring 67
Forslag til afgørelse
Artikel 44 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 44a |
|
Forhandling af handelsaftaler med tredjelande |
|
Når Unionen forhandler en handelsaftale med et tredjeland, bestræber den sig på at sørge for udvidelse af de toldpræferencer, der gælder for produkter fra Unionen, til også at omfatte produkter fra OLT'erne. |
Ændring 68
Forslag til afgørelse
Artikel 54 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
3a. I tilfælde hvor de handelsaftaler, der i øjeblikket forhandles med tredjelande, risikerer at udgør en fare for de traditionelle brancher, der er karakteristiske for OLT'erne, foretager Kommissionen forudgående konsekvensanalyser af de mulige konsekvenser i overensstemmelse med de kriterier, der er fastlagt af Den Internationale Arbejdsorganisation og FN. Når de er gennemført, fremsender Kommissionen disse forudgående konsekvensanalyser til Europa-Parlamentet, Rådet og de statslige eller lokale myndigheder i OLT'erne, før de pågældende internationale aftaler indgås. |
Ændring 69
Forslag til afgørelse
Artikel 57 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 70
Forslag til afgørelse
Artikel 57 — stk. 1 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 71
Forslag til afgørelse
Artikel 62
Kommissionens forslag |
Ændring |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området forbrugerpolitik, beskyttelse af forbrugersundheden og handel omfatte udarbejdelse af love og regler på områderne forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugersundheden med henblik på at undgå unødige handelshindringer. |
Inden for rammerne af associeringen kan samarbejdet på området forbrugerpolitik, beskyttelse af forbrugersundheden og handel omfatte muligheder for midlertidig anerkendelse af gældende regler og procedurer i OLT'erne og udarbejdelse af love og regler på områderne forbrugerpolitik og beskyttelse af forbrugersundheden med henblik på at undgå unødige handelshindringer. |
Ændring 72
Forslag til afgørelse
Artikel 68 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 73
Forslag til afgørelse
Artikel 68 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 74
Forslag til afgørelse
Artikel 68 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 75
Forslag til afgørelse
Artikel 68 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 76
Forslag til afgørelse
Artikel 68 — litra f
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 77
Forslag til afgørelse
Artikel 79 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Unionen støtter OLT'ernes indsats for at udvikle pålidelige statistiske data vedrørende disse områder. |
2. Unionen støtter OLT'ernes indsats for at udvikle pålidelige statistiske data vedrørende disse områder. Den støtter også OLT'erne i deres indsats for at gøre deres makroøkonomiske indikatorer mere direkte sammenlignelige, navnlig gennem beregning af købekraftspariteter. |
Ændring 78
Forslag til afgørelse
Artikel 80 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Der kan på OLT'ernes initiativ finansieres undersøgelser eller faglig bistand til gennemførelse af de aktiviteter, der er planlagt i programmeringsdokumenterne . Kommissionen kan beslutte at finansiere sådanne aktiviteter enten via den programmerbare støtte eller via den bevillingsramme, der er øremærket til faglige samarbejdsforanstaltninger. |
2. Der kan på OLT'ernes initiativ finansieres undersøgelser eller faglig bistand til gennemførelse af de aktiviteter, der er planlagt i denne afgørelse . Kommissionen kan beslutte at finansiere sådanne aktiviteter enten via den programmerbare støtte eller via den bevillingsramme, der er øremærket til faglige samarbejdsforanstaltninger. |
Ændring 79
Forslag til afgørelse
Artikel 80 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. Kommissionen organiserer mindst en gang om året — om muligt i forbindelse med OLT-EU-forummet — et teknisk møde mellem de regionale anvisningsberettigede og de anvisningsberettigede, der er bemyndiget ved delegation, med det formål at styrke den institutionaliserede tekniske dialog og effektivisere programmeringen og anvendelsen af midlerne |
Ændring 80
Forslag til afgørelse
Artikel 82 — stk. 4 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Kommissionen sikrer, at reglerne for programmering tager hensyn til de begrænsede menneskelige og administrative ressourcer i OLT'erne og deres institutionelle bånd til de medlemsstater, de er forbundet med. |
Ændring 81
Forslag til afgørelse
Artikel 82 — stk. 5
Kommissionens forslag |
Ændring |
5. OLT-myndighederne og Kommissionen har et fælles ansvar for at godkende programmeringsdokumentet. |
5. OLT-myndighederne og Kommissionen har et fælles ansvar for at godkende programmeringsdokumentet. I denne forbindelse skal programmeringsdokumentet være genstand for en drøftelse mellem OLT'erne, den berørte medlemsstat og Kommissionen. Som led i drøftelsen afholdes der tekniske møder mellem de regionale anvisningsberettigede og alle repræsentanter for Kommissionen og dens kontorer og delegationer, som er involverede i programmeringen, om muligt i forlængelse af OLT-EU-forum-dialogen. |
Ændring 82
Forslag til afgørelse
Artikel 83 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Kommissionen anvender OLT-midlerne under 11. EUF på en af de givne måder, der er fastsat i finansforordningen for 11. EUF, og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne afgørelse og i gennemførelsesbestemmelserne hertil. Den indgår med dette formål finansieringsaftaler med de relevante myndigheder i OLT'erne. |
1. Kommissionen anvender OLT-midlerne under 11. EUF på en af de givne måder, der er fastsat i finansforordningen for 11. EUF, og i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i denne afgørelse og i gennemførelsesbestemmelserne hertil. Den indgår med dette formål finansieringsaftaler med de relevante myndigheder i OLT'erne og afholder tekniske møder mellem de regionale anvisningsberettigede og alle repræsentanter for Kommissionen og dens kontorer og delegationer, som er involverede i programmeringen, om muligt i forlængelse af OLT-EU-forum-dialogen . |
Ændring 83
Forslag til afgørelse
Artikel 84 — stk. 8
Kommissionens forslag |
Ændring |
8. Kommissionen informerer udvalget om opfølgningen, evalueringen og revisionen af programmeringsdokumenter. |
8. Kommissionen informerer samtidig udvalget og Europa-Parlamentet om opfølgningen, evalueringen og revisionen af programmeringsdokumenter. |
Ændring 84
Forslag til afgørelse
Artikel 88 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. OLT'erne kan også opnå støtte fra Unionens programmer for samarbejde med andre lande , navnlig udviklingslande, under overholdelse af disse programmers regler, mål og foranstaltninger. |
2. OLT'erne modtager også støtte fra Unionens programmer for samarbejde med andre lande under overholdelse af disse programmers regler, mål og foranstaltninger. |
Ændring 85
Forslag til afgørelse
Artikel 88 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2a. Med henblik på at sikre OLT'ernes effektive deltagelse i de forskellige horisontale EU-programmer, iværksætter Kommissionen en egentlig »OLT-strategi« ved at udpege en »OLT-ansvarlig« i hvert af sine generaldirektorater. Disse OLT-ansvarlige deltager i udarbejdelsen af årlige handlingspalner for hvert program, f.eks. gennem konsultationer samråd med andre tjenestegrene med henblik på at sikre, at der tages tilstrækkeligt hensyn til OLT'ernes behov og særlige forhold. Kommissionen oplyser desuden hurtigst muligt OLT'erne om offentliggørelsen af indkaldelser af forslag inden for rammerne af de forskellige horisontale programmer. |
Ændring 86
Forslag til afgørelse
Artikel 89 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Kommissionen har beføjelse til at vedtage delegerede retsakter om supplering af bestemmelserne i denne afgørelse inden for 12 måneder fra dens ikrafttræden og om ændring af tillæggene til bilag VI af hensyn til den teknologiske udvikling og ændringer i toldlovgivningen i overensstemmelse med proceduren i artikel 90. |
1. Kommissionen har beføjelse til at vedtage delegerede retsakter om supplering af bestemmelserne i denne afgørelse inden for seks måneder fra dens ikrafttræden og om ændring af tillæggene til bilag VI af hensyn til den teknologiske udvikling og ændringer i toldlovgivningen i overensstemmelse med proceduren i artikel 90. |
Ændring 87
Forslag til afgørelse
Artikel 90 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændring |
3. Den i artikel 89 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er beskrevet i den pågældende afgørelse, til ophør. Afgørelsen får virkning fra dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller fra en senere dato , der fastsættes nærmere i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. |
3. Den i artikel 89 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt , der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. |
|
Når Rådet har indledt en intern procedure med henblik på at afgøre, om delegationen af beføjelser skal tilbagekaldes, underretter det Europa-Parlamentet og Kommissionen herom i rimelig tid, inden den endelige afgørelse træffes, og angiver samtidig, hvilke delegerede beføjelser der eventuelt vil blive tilbagekaldt samt begrundelsen herfor. |
Ændring 88
Forslag til afgørelse
Artikel 90 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændring |
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den Rådet meddelelse herom. |
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, underretter den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet herom. |
Ændring 89
Forslag til afgørelse
Artikel 90 — stk. 5 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Hvis Rådet agter at gøre indsigelse, underretter det Europa-Parlamentet herom i rimelig tid, inden det træffer den endelige afgørelse, og angiver samtidig hvilken delegeret retsakt, det agter at gøre indsigelse mod, samt de mulige begrundelser herfor. |
Ændring 90
Forslag til afgørelse
Artikel 90 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 90a |
|
Hasteprocedure |
|
1. Delegerede retsakter, der vedtages i henhold til denne artikel, træder i kraft straks og finder anvendelse, så længe der ikke gøres indsigelse mod dem i henhold til stk. 2. I meddelelsen til Europa-Parlamentet og Rådet om den delegerede retsakt anføres der en begrundelse for anvendelse af hasteproceduren. |
|
2. Rådet kan gøre indsigelse mod en delegeret retsakt efter proceduren i artikel 90, stk. 5. I så fald ophæver Kommissionen retsakten straks efter Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre indsigelse. |
Ændring 91
Forslag til afgørelse
Artikel 91 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændring |
Rådet træffer i henhold til traktaten afgørelse om eventuelle nødvendige tilpasninger af denne afgørelse, hvis |
Rådet træffer i henhold til traktaten og efter høring af Europa-Parlamentet afgørelse om eventuelle nødvendige tilpasninger af denne afgørelse, hvis |
Ændring 92
Forslag til afgørelse
Bilag I
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
LISTE OVER ISOLEREDE OVERSØISKE LANDE OG TERRITORIER (OLT'er) |
LISTE OVER ISOLEREDE OVERSØISKE LANDE OG TERRITORIER (OLT'er) |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændring 93
Forslag til afgørelse
Bilag II — artikel 1 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
1. Inden for rammerne af denne afgørelse tildeles for syvårsperioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 det samlede beløb på [343,4 mio.] EUR i finansiel bistand fra EU under 11. EUF, der er fastsat i den interne aftale om oprettelse af 11. EUF, således: |
1. Inden for rammerne af denne afgørelse tildeles for syvårsperioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 det samlede beløb på [360,57 mio.] EUR i finansiel bistand fra EU under 11. EUF, der er fastsat i den interne aftale om oprettelse af 11. EUF, således: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændring 94
Forslag til afgørelse
Bilag II — artikel 3 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændring |
Det beløb på [330,4 mio.] EUR, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), tildeles på basis af OLT'ernes behov og resultater efter følgende kriterier: |
Det beløb på [345,57 mio.] EUR, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra a), tildeles på basis af OLT'ernes behov og resultater efter følgende kriterier: |
Ændring 95
Forslag til afgørelse
Bilag II — artikel 3 — nr. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. [105 mio.] EUR tildeles til støtte for regionalt samarbejde og regional integration i overensstemmelse med artikel 7 i denne afgørelse, navnlig med hensyn til de prioriteter og områder af fælles interesse, der er nævnt i artikel 5, og gennem høring via de EU-OLT-partnerskabsinstanser, der er nævnt i artikel 13. Ved tildelingen af dette beløb bør der tilstræbes koordinering med andre EU-finansieringsinstrumenter og samarbejde mellem OLT'erne og regionerne i den yderste periferi som omhandlet i traktatens artikel 349. |
2. [120,17 mio.] EUR tildeles til støtte for regionalt samarbejde og regional integration i overensstemmelse med artikel 7 i denne afgørelse, navnlig med hensyn til de prioriteter og områder af fælles interesse, der er nævnt i artikel 5, og gennem høring via de EU-OLT-partnerskabsinstanser, der er nævnt i artikel 13. Ved tildelingen af dette beløb bør der tilstræbes koordinering med andre EU-finansieringsinstrumenter og samarbejde mellem OLT'erne og regionerne i den yderste periferi som omhandlet i traktatens artikel 349. |
Ændring 96
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 3 — stk. 1 — litra g
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 97
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 10 — stk. 6
Kommissionens forslag |
Ændring |
6. Kommissionen vedtager en foranstaltning med henblik på at tillade den i stk. 1 omhandlede kumulation ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 64, stk. 2. |
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 om en foranstaltning med henblik på at tillade den i stk. 1 omhandlede kumulation. |
Ændring 98
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 16 — stk. 6 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
6a. OLT'er indrømmes undtagelse for fiskerivarer inden for en årlig kvote på 2 500 ton for fiskerivarer, der hører under KN-kode 030471, 030483, 030532, 030562, 030614, 0307299010 og 160510. |
|
OLT'er eller medlemsstater forelægger under hensyntagen til ovennævnte kvote anmodning om undtagelser for udvalget, som automatisk imødekommer anmodningen og sætter dem i kraft ved en afgørelse. |
Ændring 99
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 16 — stk. 8
Kommissionens forslag |
Ændring |
8. Kommissionen vedtager en foranstaltning med henblik på at indrømme en midlertidig undtagelse som omhandlet i stk. 1 ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 64, stk. 2. |
8. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 om en foranstaltning med henblik på at indrømme en midlertidig undtagelse som omhandlet i stk. 1. |
Ændring 100
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 63 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændring |
3. Kommissionen vedtager en foranstaltning med henblik på at indrømme en midlertidig undtagelse som omhandlet i stk. 1 ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 64, stk. 2. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 om en foranstaltning med henblik på at indrømme en midlertidig undtagelse som omhandlet i stk. 1. |
Ændring 101
Forslag til afgørelse
Bilag VI — artikel 64
Kommissionens forslag |
Ændring |
Udvalgsprocedurer |
udgår |
1. Kommissionen bistås af Toldkodeksudvalget, der er nedsat ved artikel 247a i forordning (EØF) nr. 2913/92. |
|
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. |
|
Ændring 102
Forslag til afgørelse
Bilag VII — artikel 2 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
1. Kommissionen kan midlertidigt trække de i denne afgørelse omhandlede præferenceordninger tilbage for alle eller visse varer med oprindelse i et begunstiget land, hvis den finder, at der er tilstrækkelig dokumentation for, at en midlertidig tilbagetrækning er berettiget af de årsager, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, i dette bilag, forudsat at den forinden: |
1. Kommissionen kan midlertidigt trække de i denne afgørelse omhandlede præferenceordninger tilbage ved hjælp at delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 for alle eller visse varer med oprindelse i et begunstiget land, hvis den finder, at der er tilstrækkelig dokumentation for, at en midlertidig tilbagetrækning er berettiget af de årsager, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1 og 2, i dette bilag, forudsat at den forinden: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kommissionen underretter det eller de berørte OLT'er om alle afgørelser, der træffes i overensstemmelse med dette stykke, inden de får virkning. Kommissionen underretter også det udvalg, der er omhandlet i artikel 10 i bilag VIII. |
Kommissionen underretter det eller de berørte OLT'er om alle afgørelser, der træffes i overensstemmelse med dette stykke, inden de får virkning. |
Ændring 103
Forslag til afgørelse
Bilag VII — artikel 2 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Den midlertidige tilbagetrækningsperiode må ikke overstige seks måneder. Ved periodens udløb træffer Kommissionen afgørelse om enten at bringe den midlertidige tilbagetrækning til ophør efter underretning af det udvalg, der er omhandlet i artikel 10 i bilag VIII, eller at forlænge varigheden af den midlertidige tilbagetrækning efter proceduren i stk. 1 i denne artikel. |
2. Den midlertidige tilbagetrækningsperiode må ikke overstige seks måneder. Ved periodens udløb træffer Kommissionen afgørelse om enten at bringe den midlertidige tilbagetrækning til ophør eller at forlænge varigheden af den midlertidige tilbagetrækning efter proceduren i stk. 1 i denne artikel. |
Ændring 104
Forslag til afgørelse
Bilag VII — artikel 3
Kommissionens forslag |
Ændring |
Udvalgsprocedure |
udgår |
1. Udvalgsprocedure Med henblik på gennemførelsen af artikel 2 bistås Kommissionen af det udvalg, der er omhandlet i artikel 10 i bilag VIII. |
|
2. Når der henvises til denne bestemmelse, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse. |
|
Ændring 105
Forslag til afgørelse
Bilag VIII — artikel 5 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. De forudgående tilsynsforanstaltninger vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 6 i dette bilag. |
2. De forudgående tilsynsforanstaltninger vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 6 i dette bilag. |
Ændring 106
Forslag til afgørelse
Bilag VIII — artikel 6 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. I behørigt begrundede hastende tilfælde som følge af en forværring af EU-producenternes økonomiske og/eller finansielle situation, som ville være vanskelig at genoprette, kan der indføres midlertidige foranstaltninger. Midlertidige foranstaltninger anvendes ikke i mere end 200 dage. De midlertidige foranstaltninger vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 10 i dette bilag . I særligt hastende tilfælde vedtager Kommissionen midlertidige beskyttelsesforanstaltninger, som finder anvendelse omgående, efter rådgivningsproceduren i artikel 10 i dette bilag . |
1. I behørigt begrundede hastende tilfælde som følge af en forværring af EU-producenternes økonomiske og/eller finansielle situation, som ville være vanskelig at genoprette, kan der indføres midlertidige foranstaltninger. Midlertidige foranstaltninger anvendes ikke i mere end 200 dage. De midlertidige foranstaltninger vedtages af Kommissionen ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 . I særligt hastende tilfælde vedtager Kommissionen midlertidige beskyttelsesforanstaltninger, som finder anvendelse omgående, ved delegerede retsakter efter proceduren i artikel 90a . |
Ændring 107
Forslag til afgørelse
Bilag VIII — artikel 7 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Hvis kendsgerningerne i sidste ende viser, at betingelserne i artikel 2 i dette bilag ikke er opfyldt, træffer Kommissionen afgørelse om at indstille undersøgelsen og proceduren efter den i artikel 4 i dette bilag omhandlede undersøgelsesprocedure . Kommissionen offentliggør en rapport om de resultater og begrundede konklusioner, den når frem til vedrørende alle relevante faktiske og retlige spørgsmål, under behørigt hensyn til beskyttelsen af fortrolige oplysninger som omhandlet i artikel 9 i dette bilag. |
1. Hvis kendsgerningerne i sidste ende viser, at betingelserne i artikel 2 i dette bilag ikke er opfyldt, træffer Kommissionen afgørelse om at indstille undersøgelsen. Kommissionen offentliggør en rapport om de resultater og begrundede konklusioner, den når frem til vedrørende alle relevante faktiske og retlige spørgsmål, under behørigt hensyn til beskyttelsen af fortrolige oplysninger som omhandlet i artikel 9 i dette bilag. |
Ændring 108
Forslag til afgørelse
Bilag VIII — artikel 7 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Hvis det af de endeligt fastlagte kendsgerninger fremgår, at betingelserne i artikel 2 i dette bilag er opfyldt, vedtager Kommissionen en afgørelse om indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger efter undersøgelsesproceduren i artikel 4 . Kommissionen offentliggør under behørig hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, jf. artikel 9 i dette bilag, en rapport indeholdende et sammendrag af de materielle kendsgerninger og betragtninger, der er relevante for fastlæggelsen, og underretter straks OLT'ernes myndigheder om afgørelsen om at træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger. |
2. Hvis det af de endeligt fastlagte kendsgerninger fremgår, at betingelserne i artikel 2 i dette bilag er opfyldt, vedtager Kommissionen en afgørelse om indførelse af endelige beskyttelsesforanstaltninger ved delegerede retsakter efter proceduren i artikel 90 . Kommissionen offentliggør under behørig hensyntagen til kravet om beskyttelse af fortrolige oplysninger, jf. artikel 9 i dette bilag, en rapport indeholdende et sammendrag af de materielle kendsgerninger og betragtninger, der er relevante for fastlæggelsen, og underretter straks OLT'ernes myndigheder om afgørelsen om at træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger. |
Ændring 109
Forslag til afgørelse
Bilag VIII — artikel 10
Kommissionens forslag |
Ændring |
Udvalgsprocedure |
udgår |
1. Kommissionen bistås af det udvalg, der er nedsat ved artikel 4, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011. |
|
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011. |
|
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. |
|
4. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 4. |
|
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/195 |
P7_TA(2013)0068
Sundhedsbeskyttelse: radioaktive stoffer i drikkevand *
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Rådets direktiv om krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand (COM(2012)0147 — C7-0105/2012 — 2012/0074(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/32)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Rådet (COM(2012)0147), |
— |
der henviser til artikel 31 og 32 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0105/2012), |
— |
der henviser til udtalelse fra Retsudvalget om retsgrundlaget, |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, og i artikel 192, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 23. maj 2012 (1), |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55 og 37, |
— |
der henviser til betænkning fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og udtalelse fra Udvalget om Industri, Forskning og Energi (A7-0033/2013), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
opfordrer Kommissionen til at ændre sit forslag i overensstemmelse hermed, jf. artikel 293, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen. |
(1) EUT C 229 af 31.7.2012, s. 145.
P7_TC1-COD(2012)0074
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/…/EU om krav om beskyttelse af befolkningens sundhed med hensyn til radioaktive stoffer i drikkevand og om ændring af Rådets direktiv 98/83/EF [Ændring 1]
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 31 og 32, Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Kommissionen udarbejdet efter indstilling fra en gruppe personer udpeget af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg blandt medlemsstaternes videnskabelige eksperter, jf. traktatens artikel 31 Europa-Kommissionen ,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Europa-Parlamentet og efter den almindelige lovgivningsprocedure (2) og [Ændring 2]
ud fra følgende betragtninger:
(-1) |
Ifølge artikel 191 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) er Unionens politik på miljøområdet baseret på forsigtighedsprincippet og princippet om forebyggende indsats og bidrager til mål såsom bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøets kvalitet samt beskyttelse af menneskers sundhed. [Ændring 3] |
(1) |
Indtagelsen af vand er en af de måder, hvorpå radioaktive skadelige stoffer optages i det menneskelige legeme. Indtagelsen af radioaktive isotoper eller radionukleider kan have en række sundhedsmæssige problemer til følge. Ifølge Rådets direktiv 96/29/Euratom (3), skal bestrålingen af befolkningen som helhed , i betragtning af deres langsigtede kumulative eksponering, fra alle praksisser, der indebærer risiko fra ioniserende stråling, holdes på et så lavt niveau, som det med rimeligheder muligt. [Ændring 4] |
(1a) |
Ved en frafiltrering af radioaktive isotoper i vand bliver filtrene til radioaktivt affald, der efterfølgende skal bortskaffes med forsigtighed og i henhold til de gældende procedurer. [Ændring 5] |
(1b) |
Filtreringsprocessen for radioaktive isotoper i vand afhænger af nationale laboratorier, regelmæssige opdateringer af målinger og forskning. [Ændring 6] |
(1c) |
De oplysninger, der af medlemsstaterne stilles til rådighed i treårsrapporten om drikkevandsdirektivet, er ufuldstændige eller mangler helt, for så vidt angår radioaktivitetsniveauer i drikkevand. [Ændring 7] |
(1d) |
Forebyggende foranstaltninger er nødvendige for at reducere omkostningerne til drikkevandsbehandling. [Ændring 8] |
(2) |
I lyset af, hvor stor betydning drikkevandskvaliteten har for menneskers Med henblik på at sikre et højt beskyttelsesniveau for befolkningens sundhed, er det nødvendigt på fællesskabsplan at fastsætte fælles kvalitetskrav for drikkevand , som har en indikatorfunktion, og der må sørges at sørge for overvågning af, at disse krav efterleves. [Ændring 9] |
(3) |
Der er allerede fastsat indikatorparametre i bilag I, del C, vedrørende radioaktive stoffer og de hertil hørende overvågningsbestemmelser i bilag II til Rådets direktiv 98/83/EF (4). Men disse parametre falder ind under anvendelsesområdet for de grundlæggende normer, som er fastlagt i artikel 30 i Euratomtraktaten. [Ændring 10] |
(3a) |
Parameterværdierne baseres på tilgængelig videnskabelig viden under hensyntagen til forsigtighedsprincippet. Disse værdier er valgt for at sikre, at drikkevand kan indtages uden risiko gennem hele livet, idet de mest sårbare borgere anvendes som referencepunkt, så det dermed endvidere sikres, at værdierne udgør et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. [Ændring 11] |
(4) |
Kravene til kontrol af radioaktivitetsniveauer i drikkevand bør derfor vedtages i specifik afstemmes efter de krav, der er fastsat i den eksisterende lovgivning, som sikrer for andre kemiske stoffer i drikkevand, som har skadelig virkning på miljøet og menneskers sundhed. En sådan foranstaltning vil sikre ensartethed, sammenhæng og nøjagtighed i lovgivning om strålebeskyttelse inden for rammerne af Euratomtraktaten vedrørende beskyttelse af menneskers sundhed og miljøet i henhold til TEUF . [Ændring 12] |
(5) |
Bestemmelserne i Med dette direktiv, der vedtages inden for rammerne af Euratomtraktaten, bør gå forud for bestemmelserne i henhold til traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde, ajourføres indikatorparametrene i bilag I, del C, i direktiv 98/83/EF, hvad angår forureningen af , og der indføres regler vedrørende kontrollen af forekomsten af radioaktive stoffer i drikkevandmed radioaktive stoffer. [Ændring 13] |
(6) |
Ved overskridelse af en parameter, som har en indikatorfunktion, undersøger bør den pågældende medlemsstat, om denne overskridelse indebærer nogen være forpligtet til at fastslå årsagen hertil, vurdere risikoniveauet for sundhedsfare for mennesker og træffer om nødvendigt udbedrende samt mulighederne for at intervenere og bør ud fra disse resultater træffe foranstaltningerfor at genoprette vandets kvalitet, der hurtigst muligt giver mulighed for at sikre en vandforsyning, der er i overensstemmelse med kvalitetskriterierne i nærværende direktiv. Disse nødvendige udbedrende foranstaltninger kan gå så vidt som til en lukning af det berørte anlæg, såfremt vandets kvalitet kræver en sådan aktion. Der bør gives prioritet til foranstaltninger, som udbedrer problemet ved kilden. Forbrugere bør straks informeres om eventuelle risici, om foranstaltninger, som myndighederne allerede har truffet, om den tid, der kræves, inden de udbedrende foranstaltninger får virkning. [Ændring 14] |
(7) |
Forbrugerne bør skal informeres på passende måde fuldt ud om drikkevandets kvalitet via lettilgængelige publikationer. Ajourførte oplysninger om risikoområder med potentielle kilder til radioaktiv kontamination og regional vandkvalitet bør af de lokale myndigheder til enhver tid gøres tilgængelige for forbrugerne . [Ændring 15] |
(7a) |
Det er nødvendigt at medtage vand, der anvendes i levnedsmiddelindustrien, i anvendelsesområdet for dette direktiv. [Ændring 16] |
(8) |
Det er nødvendigt at udelukke naturligt mineralvand og vand, som er lægemidler, fra dette direktivs anvendelsesområde, da der er opstillet særlige regler for disse vandtyper i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/54/EF (5) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF (6). Kommissionen skal imidlertid senest to år efter dette direktivs ikrafttræden forelægge et forslag om revision af direktiv 2009/54/EF for at bringe kontrolkravene for naturligt mineralvand i overensstemmelse med kravene i dette direktiv og i direktiv 98/83/EF. Overvågningen af vand, som aftappes på flasker eller beholdere med henblik på salg, bortset fra naturligt mineralvand, med henblik på at kontrollere, at koncentrationerne af radioaktive stoffer overholder de parameterværdier, som er fastsat ved dette direktiv, bør udføres efter principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 (7). [Ændring 17] |
(9) |
Medlemsstaterne bør opstille solide kontrolprogrammer til regelmæssigt at efterprøve, om drikkevand opfylder kravene i dette direktiv. [Ændring 18] |
(10) |
De metoder, som benyttes til at analysere drikkevandets kvalitet, bør kunne sikre pålidelige og sammenlignelige resultater. Sådanne kontrolprogrammer bør være tilpasset de lokale behov og opfylde dette direktivs minimumskontrolkrav. [Ændring 19] |
(10a) |
Det er nødvendigt at forvalte den naturligt forekommende radioaktivitet og menneskeskabt forurening forskelligt og i henhold til forskellige dosimetriske kriterier. Medlemsstaterne skal sørge for, at nukleare aktiviteter ikke fører til forurening af drikkevandsressourcerne. [Ændring 20] |
(11) |
Kommissionens henstilling 2001/928/Euratom (8) vedrører drikkevandsforsyningers strålingsmæssige kvalitet med hensyn til radon og langlivede radonhenfaldsprodukter, og disse radionukleider bør være omfattet af anvendelsesområdet for dette direktiv. |
(11a) |
Med henblik på at sikre sammenhængen i den europæiske vandpolitik skal parameterværdierne, hyppigheden af og metoderne til kontrol af radioaktive stoffer i dette direktiv være i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/118/EF (9) og Rådets direktiv 98/83/EF. Kommissionen bør endvidere sikre, at der ved en revision af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (10) og direktiv 2006/118/EF medtages en henvisning til dette direktiv for fuldt ud at beskytte alle former for vand mod forurening med radioaktive stoffer — [Ændring 21] |
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand
Ved dette Dette direktiv fastlægges krav om beskyttelse af vedrører harmoniserede krav til drikkevandskvalitet og har til formål at beskytte befolkningens sundhed med hensyn til mod skadevirkninger, der skyldes forurening af drikkevandet med radioaktive stofferi drikkevand. Det fastsætter parameterværdier, hyppighed og metoder til brug ved kontrol af radioaktive stoffer. [Ændring 22]
Artikel 2
Definitioner
I forbindelse med dette direktiv anvendes definitionerne i artikel 2 i direktiv 98/83/EF.
Ud over definitionerne i stk. 1 forstås ved
1) |
»radioaktivt stof«: ethvert stof, som indeholder en eller flere radionukleider, hvis aktivitet eller koncentration for så vidt angår strålingsbeskyttelse ikke kan lades ude af betragtning |
2) |
»total indikativ dosis« (TID): den akkumulerede effektive dosis for et års indtagelse, der er resultatet af alle de radionukleider, hvis tilstedeværelse er påvist i vandforsyningen, enten af naturlig eller af kunstig oprindelse, bortset fra 40K, radon og kortlivede henfaldsprodukter fra radon |
3) |
»parameterværdi«: den værdi, som drikkevand skal opfylde. Hvis en parameterværdi overskrides, skal medlemsstaterne vurdere graden af den risiko, der er forbundet med forekomsten af radioaktive stoffer, og med udgangspunkt i resultaterne af denne vurdering skal de træffe øjeblikkelige udbedrende foranstaltninger for at sikre, at kravene i dette direktiv overholdes. [Ændring 23] |
Artikel 3
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på drikkevand som defineret i artikel 2 i direktiv 98/83/EF med de undtagelser, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, i nærværende direktiv og fastlagt i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i samme direktiv. [Ændring 24]
Artikel 4
Generelle forpligtelser
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 6, stk. 3, litra a), i direktiv 96/29/Euratom træffer medlemsstaterne Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for at opstille et passende overvågningsprogram, som kan sikre, at drikkevand opfylder de parameterværdier, der er fastsat i overensstemmelse med dette direktiv. Kommissionen forelægger en vejledning med bedste praksis for medlemsstaterne.
Medlemsstaterne sikrer, at foranstaltninger, der træffes for at gennemføre dette direktiv, på ingen måde, hverken direkte eller indirekte, medfører en forringelse af drikkevandets nuværende kvalitet eller en øget forurening af vand, der anvendes til fremstilling af drikkevand. [Ændring 25]
Der udvikles nye teknologier, der afkorter den tid mest muligt, der kræves for at isolere radioaktivt affald fra miljøet efter en naturkatastrofe. [Ændring 26]
Medlemsstaterne træffer alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at radioaktivt affald fra filtreret drikkevand bortskaffes i overensstemmelse med de gældende bestemmelser. Kommissionen forelægger retningslinjer for den pågældende procedure for medlemsstaterne. [Ændring 27]
Medlemsstaterne foretager risikovurderinger af radioaktive affaldsdepoter, der kunne have en indvirkning på grundvandet eller andre drikkevandskilder, eller der kunne være truet i tilfælde af en naturkatastrofe. [Ændring 28]
Kommissionen gennemfører en undersøgelse af andre kemikaliers »cocktaileffekter« i kombination med radioaktive stoffer i drikkevand. På grundlag af undersøgelsens resultater ajourfører Kommissionen den relevante lovgivning. [Ændring 29]
Kommissionen evaluerer gennemførelsen af direktiv 2000/60/EF i medlemsstaterne. [Ændring 30]
Artikel 5
Parameterværdier
Medlemsstaterne fastsætter parameterværdier til kontrollen af radioaktive stoffer i drikkevand i overensstemmelse med bilag I; for vand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg skal kontrollen udføres, uden at dette indskrænker principperne om risikoanalyse og kritiske kontrolpunkter (HACCP), jf. forordning (EF) nr. 852/2004.
Artikel 6
Overvågning
Medlemsstaterne sørger for en regelmæssig og nøjagtig overvågning af drikkevand i overensstemmelse med bilag II for at kontrollere, at koncentrationerne af radioaktive stoffer ikke overstiger de parameterværdier, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 5. Overvågningen tager hensyn til befolkningens langsigtede kumulative eksponering, og den gennemføres som en del af kontroller, der er angivet i artikel 7 i direktiv 98/83/EF om kvaliteten af drikkevand. Den omfatter referenceanalyser, der har til formål at bestemme vandets strålingsindhold og optimere den analytiske strategi og de periodiske analyser, der gennemføres i henhold til de i bilag III definerede metoder. Overvågningshyppigheden for periodiske analyser kan tilpasses gennem en risikobaseret tilgang baseret på resultaterne af referenceanalyser, som i alle tilfælde skal være obligatoriske. I sådanne tilfælde meddeler medlemsstaterne Kommissionen grundene til deres afgørelse såvel som resultaterne af de relevante referenceanalyser og gør dem offentligt tilgængelige. [Ændring 31]
Artikel 7
Prøveudtagningssteder
Medlemsstaterne må udtage prøver:
a) |
for så vidt angår vand fra distributionsnet på det sted inden for forsyningsområdet eller fra behandlingsanlægget, hvis det kan påvises, at sådanne prøveudtagninger giver den samme målte værdi eller derover af de pågældende parametre |
b) |
for vand, der leveres fra en tankvogn/et tankskib, på det sted, hvor det tappes fra tankvognen/tankskibet |
c) |
for vand aftappet på flasker eller i anden emballage med henblik på salg, på det sted, hvor vandet aftappes på flaske eller i anden emballage, eller |
d) |
for vand til brug i en fødevarevirksomhed, på det sted, hvor vandet bruges i virksomheden. |
Artikel 8
Prøveudtagning og analyse
1. Prøver, der er repræsentative for kvaliteten af det vand, der forbruges i løbet af hele året, udtages og analyseres i overensstemmelse med de metoder, der fremgår af bilag III.
2. Medlemsstaterne sikrer, at alle laboratorier, der analyserer prøver af drikkevand, anvender en analytisk kvalitetskontrolordning. De sikrer, at denne ordning lejlighedsvis kontrolleres mindst én gang om året underkastes stikprøvekontroller foretaget af en uafhængig kontrollant, som er godkendt af den kompetente myndighed med henblik herpå. [Ændring 32]
2a. Kontrollen finansieres i henhold til kapitel VI i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 (11) . Hvis forureningen stammer fra menneskelige aktiviteter, skal forureneren afholde udgifterne. [Ændring 33]
Artikel 9
Udbedrende foranstaltninger og underretning af forbrugerne
1. Medlemsstaterne sørger for, at der ved ethvert tilfælde af manglende overholdelse af de parameterværdier, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 5, straks foretages en undersøgelse med henblik på at påvise årsagen hertil.
1a. Oplysninger om risikovurdering af kernekraftværker og omkringliggende områder, for så vidt angår radioaktive stoffer i vand, stilles til rådighed for offentligheden. [Ændring 34]
1b. Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger om forekomsten af radioaktive stoffer i drikkevand medtages i treårsrapporten om kvaliteten af drikkevand som omhandlet i artikel 13, stk. 2, i direktiv 98/83/EF. [Ændring 35]
2. I tilfælde af manglende overholdelse af de parameterværdier, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 5, for radon og TID, der stammer fra naturlige kilder, vurderer medlemsstaten, om den manglende overholdelse udgør en den pågældende medlemsstat øjeblikkeligt graden af fare for sundheden Hvis der er en sådan fare, og muligheden for intervention, idet der tages hensyn til de lokale vilkår . På grundlag af disse resultater træffer medlemsstaten udbedrende foranstaltninger for at genoprette vandets kvalitet sikre, at vandforsyningen er i overensstemmelse med de kvalitetskriterier, der er fastlagt i dette direktiv.
2a. Ved en manglende overholdelse af de fastlagte parameterværdier for tritium og TID, der stammer fra menneskelige aktiviteter, sørger den pågældende medlemsstat for, at den undersøgelse, der iværksættes omgående, fastslår forureningens art, omfang og samlede dosimetriske virkninger. Undersøgelsen skal tage hensyn til alle de miljøer, der vil kunne blive påvirket, og alle eksponeringsveje. Den pågældende medlemsstat sørger for at gennemføre de udbedrende foranstaltninger, der er nødvendige for at genoprette en drikkevandskvalitet, der overholder parameterværdierne. Løsningerne skal prioritere indsatsen over for forureningskilden. Disse nødvendige udbedrende foranstaltninger kan gå så vidt som til en lukning af det berørte anlæg, såfremt vandkvaliteten kræver en sådan aktion. Den pågældende medlemsstat sikrer, at forureneren betaler udgifterne til de udbedrende foranstaltninger. [Ændring 36]
3. Medlemsstaterne sikrer, at resultaterne af de analyser, der gennemføres i henhold til artikel 8, offentliggøres og medtages i de i artikel 13 i direktiv 98/83/EF omhandlede rapporter. Hvis sundhedsfaren ikke kan betragtes som ubetydelig, sørger medlemsstaten den pågældende medlemsstat sammen med den/de ansvarlige aktør/aktører for, at forbrugerne bliver underrettet alarmeret øjeblikkeligt og får udførlige oplysninger om sundhedsfaren og om, hvordan problemerne skal håndteres, hvilket offentliggøres og gøres tilgængeligt på internettet hurtigst muligt. De sørger også for, at der omgående stilles alternative uforurenede vandforsyninger til rådighed. [Ændring 37]
Artikel 9a
Ændring af direktiv 98/83/EF
Direktiv 98/83/EF ændres/affattes således:
1) |
I bilag I udgår afsnittet »Radioaktivitet« i del C. |
2) |
I bilag II udgår de to sidste punktummer i tabel A, stk. 2. [Ændring 38] |
Artikel 9b
Revision af bilagene
1. Mindst hvert femte år reviderer Kommissionen bilagene i lyset af den videnskabelige og tekniske udvikling. Den kan gennem delegerede retsakter i henhold til artikel 9c vedtage ændringer, der tager hensyn til denne udvikling.
2. Kommissionen offentliggør begrundelserne for, at den har besluttet at ændre eller ikke ændre bilagene med henvisning til de pågældende videnskabelige rapporter. [Ændring 39]
Artikel 9c
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Kommissionens beføjelse til at vedtage delegerede retsakter er underlagt de i denne artikel fastsatte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9b, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den … (12) . Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 9b omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning fra dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9b træder kun i kraft, hvis Europa-Parlamentet eller Rådet ikke har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Denne periode forlænges med to måneder på foranledning af Europa-Parlamentet eller Rådet. [Ændring 40]
Artikel 9d
Oplysninger og rapportering
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at forbrugerne har adgang til tilstrækkelige og ajourførte oplysninger om drikkevandets kvalitet, og ikke kun når sundhedsfaren ikke kan betragtes som ubetydelig.
2. Alle medlemsstater med vandsystemer, der ligger i områder, hvor der er potentielle kilder til menneskeskabt eller naturlig radioaktiv kontamination, medtager oplysninger om koncentrationerne af radioaktive stoffer i drikkevandet i deres treårsrapport om drikkevandets kvalitet som fastlagt i artikel 13 i direktiv 98/83/EF.
3. Kommissionen medtager i sin rapport om drikkevandets kvalitet i Fællesskabet som fastlagt i artikel 13 i direktiv 98/83/EF medlemsstaternes resultater om radioaktive stoffer i drikkevandet. [Ændring 41]
Artikel 10
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den [et år efter den dato, der henvises til i artikel 11, den nøjagtige dato indsættes af publikationskontoret] … (13). De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser. [Ændring 42]
Disse bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 11
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 12
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i
På Europa-Parlamentets vegne
Formand
På Rådet vegne
Formand
(1) EUT C… EUT C 229 af 31.7.2012, s. 145.
(2) Europa-Parlamentets holdning af 12.3.2013.
(3) Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159 af 29.6.1996, s. 1).
(4) Rådets direktiv 98/83/EF af 3. november 1998 om kvaliteten af drikkevand (EFT L 330 af 5.12.1998, s. 32).
(5) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/54/EF af 18. juni 2009 om udvinding og markedsføring af naturligt mineralvand (EUT L 164 af 26.6.2009, s. 45).
(6) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67).
(7) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 1).
(8) Kommissionens henstilling 2001/928/Euratom af 20. december 2001 om beskyttelse af befolkningen mod eksponering for radon i drikkevandsforsyninger (EFT L 344 af 28.12.2001, s. 85).
(9) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/118/EF af 12. december 2006 om beskyttelse af grundvandet mod forurening og forringelse (EUT L 372 af 27.12.2006, s. 19).
(10) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1).
(11) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1).
(12) Datoen for dette direktivs ikrafttræden.
(13) Datoen to år efter dette direktivs ikrafttræden.
BILAG I
Parameterværdier for radon, tritium og parameterværdier for total indikativ dosis for andre radioaktive stoffer i drikkevand
Radioaktivitet
Parameter |
Parameterværdi |
Enhed |
Noter |
Radon 222 Rn |
100 20 |
Bq/l |
|
Tritium |
100 20 |
Bq/l |
|
Total indikativ dosis (fra naturlige kilder) |
0,10 |
mSv/år |
(Note 1) |
Total indikativ dosis (fra menneskelige aktiviteter) |
0,01 |
mSv/år |
|
Note 1: Bortset fra tritium, 40K, radon og kortlivede henfaldsprodukter fra radon.<BRK>[Ændring 44]
BILAG II
Kontrol af radioaktive stoffer
1. Generelle principper og kontrolhyppighed
En medlemsstat behøver ikke at skal kontrollere drikkevand for tritium eller radioaktivitet for og radon med henblik på at fastsætte TID, når den på grundlag af anden gennemført kontrol har sikkerhed for, at både tritiumniveauet og den beregnede indikative dosis ligger betydeligt under parameterværdien. Det er ikke påkrævet at foretage kontrol af drikkevand for radon, hvis en medlemsstat ud fra anden kontrol har sikkerhed for, at radonniveauerne ligger væsentligt under parameterværdien. I sådanne tilfælde underretter medlemsstaten Kommissionen om grundene til sin afgørelse, herunder om resultaterne af sådan anden gennemført kontrol for naturlig radioaktivitet og radioaktivitet, der kan tilskrives menneskelige aktiviteter .
Kontrollen omfatter referenceanalyser og periodiske analyser.
Referenceanalyserne skal foretages i forbindelse med gennemgangen af en ansøgning om tilladelse til drikkevandsforsyning. For forsyningsnet, der allerede er i brug, definerer medlemsstaterne fristerne for gennemførelse af disse analyser afhængigt af de distribuerede vandmængder og det potentielle risikoniveau, uanset om der er tale om naturlig radioaktivitet eller radiologiske virkninger af menneskelige aktiviteter. Referenceanalyserne skal give mulighed for at undersøge og bestemme mængden af alle relevante naturlige og kunstige radionukleider.
For naturlig radioaktivitet bestemmes som minimum omfanget af aktiviteten for følgende ni radionukleider: uran-238, uran-234, radium-226, radon-222, bly-210, polonium-210, radium-228 (eventuelt ud fra dets direkte henfaldsprodukt actinium-228), actinium-227 (eventuelt ud fra dets direkte henfaldsprodukt thorium-227).
Hvad angår menneskelige aktiviteter søges der efter de potentielle forureningskilder, og listen over radionukleider, der skal kontrolleres, skal udarbejdes på grundlag af resultatet af disse undersøgelser. Ud over de specifikke kontroller som følge af undersøgelsesresultatet omfatter alle referenceanalyser under alle omstændigheder måling af tritium, kulstof-14, strontium-90 og plutoniumisotoper samt en måling ved hjælp af gammaspektrometri, der gør det muligt at kontrollere aktiviteten af de vigtigste kunstige radionukleider, der udsender gammastråling (navnlig kobolt-60, jod-131, cæsium-134, cæsium-137 og americium-241).
Resultatet af referenceanalyserne anvendes til at fastlægge den analysestrategi, der skal iværksættes under kontrolperioderne. Med forbehold af resultaterne af referenceanalyserne, der kan føre til strengere forholdsregler, gennemføres der periodiske kontroller med den i nr. 4 anførte efterprøvningshyppighed. [Ændring 44]
2. Radon og tritium
Der foretages kontrol af drikkevand for radon eller tritium, når der er en radon- eller tritiumkilde inden for afvandingsområdet og det ikke på grundlag af andre overvågningsprogrammer eller undersøgelser kan påvises, at radon- eller tritiumniveauet ligger betydeligt under parameterværdien på 100 Bq/l.
3. Total indikativ dosis
Der foretages kontrol af drikkevand for total indikativ dosis (TID), når der findes en kilde til kunstig eller øget naturlig radioaktivitet inden for afvandingsområdet og det ikke på grundlag af andre overvågningsprogrammer eller undersøgelser kan påvises, at TID-niveauet ligger betydeligt under parameterværdien på 0,1 mSv/år. Hvis det er påkrævet med kontrol af niveauerne af kunstige radionukleider, skal den foregå med samme hyppighed som efterprøvningskontrollen i tabellen. Hvis det er påkrævet med kontrol af niveauerne af naturlige radionukleider, skal medlemsstaterne fastlægge hyppigheden af kontrollen under hensyntagen til alle tilgængelige, relevante oplysninger om tidsbestemte variationer i naturlige radionukleidniveauer i forskellige typer vandområder. Afhængigt af forventede variationer kan kontrolhyppigheden variere fra en enkelt kontrolmåling op til hyppigheden af efterprøvningskontrollen. I tilfælde, hvor det kun er påkrævet med en enkelt kontrol for naturlig radioaktivitet, skal der foretages en ny kontrol, hvis der sker ændring i tilførslen, der måtte påvirke koncentrationerne af radionukleider i drikkevandet.
Hvis der er indført metoder til fjernelse af radionukleider fra drikkevand for at sikre, at parameterindikatorværdien ikke overskrides, skal der foretages kontrol med samme hyppighed som efterprøvningskontrollen.
Hvis der anvendes resultater fra andre overvågningsprogrammer eller undersøgelser end dem, det er påkrævet med under første afsnit i dette punkt til at sikre, at dette direktiv efterkommes, skal medlemsstaten underrette Kommissionen om grundene til sin afgørelse, herunder om de relevante resultater af disse overvågningsprogrammer eller undersøgelser. [Ændring 45]
4. Efterprøvningskontrollen foretages med den hyppighed, som fremgår af følgende tabel:
TABEL
Hyppighed af efterprøvningskontrol af drikkevand, som leveres gennem et distributionsnet
Distribueret eller produceret vandmængde pr. dag inden for et forsyningsområde (Note 1 og 2) m3 |
Antal prøver pr. år (Note 3) |
≤ 100 |
(Note 4) |
> 100 ≤ 1 000 |
1 |
> 1 000 ≤ 10 000 |
1 + 1 for hver påbegyndt 3 300 m3/dag af den samlede mængde |
> 10 000 ≤ 100 000 |
3 + 1 for hver påbegyndt 10 000 m3/dag af den samlede mængde |
> 100 000 |
10 + 1 for hver påbegyndt 25 000 m3/dag af den samlede mængde |
Note 1: Et forsyningsområde er et geografisk afgrænset område, inden for hvilket drikkevandet kommer fra en eller flere kilder, og inden for hvilket vandkvaliteten kan anses for at være tilnærmelsesvis ensartet.
Note 2: Mængderne er beregnet som gennemsnit i løbet af et kalenderår. Medlemsstaterne kan anvende antallet af indbyggere i et forsyningsområde i stedet for vandmængden til at bestemme den minimale hyppighed, idet det antages, at vandforbruget er 200 l pr. dag pr. indbygger , forudsat, at det pågældende vand ikke markedsføres eller distribueres uden for det pågældende område . [Ændring 46]
Note 3: Antallet af prøver skal så vidt muligt fordeles ensartet med hensyn til tid og sted.
Note 4: Hyppigheden skal fastsættes af den pågældende medlemsstat.
BILAG III
Prøveudtagning og analysemetoder
1. Naturlig radioaktivitet
1. 1.1. Screening for overholdelse af total indikativ dosis (TID) for naturlig radioaktivitet
Medlemsstaterne kan anvende screeningmetoder for total alfaaktivitet og total betaaktivitet til kontrol af parameterindikatorværdien for TID, bortset fra tritium, 40K, radon og kortlivede henfaldsprodukter fra radon til at identificere vand, der kan medføre en overskridelse af TID, og som kræver mere tilbundsgående analyser. Medlemsstaterne skal påvise, at den valgte metode ikke giver falske negativer (vand, der anses for at være i overensstemmelse med TID, selv om indtagelse fører til dosisniveauer, der ligger over parameterværdien på 0,1 mSv/år). Kontrolstrategien tager hensyn til resultatet af de radiologiske karakteriseringsanalyser af vandet. [Ændring 47]
Hvis den totale alfa- og den totale betaaktivitet ligger under henholdsvis 0,1 Bq/l og 1,0 Bq/l, kan medlemsstaten antage, at TID ligger under parameterindikatorværdien på 0,1 mSv/år, og at der er ikke behov for yderligere radiologiske undersøgelser, medmindre det vides fra andre informationskilder, at der er specifikke radionukleider til stede i vandforsyningen, som risikerer at forårsage en TID på over 0,1 mSv/år. Medlemsstater, der ønsker at benytte screeningsmetoder baseret på måling af total alfa- og total betaaktivitet, skal tage eventuelle måletekniske begrænsninger i betragtning (f.eks. manglende hensyntagen til betastråling med lav energi), udvælge den vejledende værdi, hvorunder vandet anses for at overholde grænseværdierne, korrekt, navnlig for så vidt angår den totale betaaktivitet, og tage hensyn til de samlede virkninger af beta- og alfaaktivitet. [Ændring 48]
Hvis den totale alfaaktivitet overstiger 0,1 Bq/l eller den totale betaaktivitet overstiger 1,0 Bq/l, kræves der analyse af de specifikke radionukleider. De radionukleider, der skal måles, fastlægges af medlemsstaterne under hensyntagen til alle relevante oplysninger om mulige radioaktivitetskilder. Eftersom høje tritiumniveauer kan betyde tilstedeværelse af andre kunstige radionukleider, bør tritium, total alfaaktivitet og total betaaktivitet måles i samme prøve.
I stedet for screening af total alfa- og total betaaktivitet som ovenfor anført kan medlemsstaterne beslutte at anvende andre pålidelige screeningsmetoder for radionukleider til at angive tilstedeværelsen af radioaktivitet i drikkevand. Hvis en af aktivitetskoncentrationerne overskrider 20 % af sin referencekoncentration, eller tritiumkoncentrationen overskrider sin parameterværdi på 100 Bq/l, er det påkrævet med analyse af yderligere radionukleider. De radionukleider, der skal måles, fastlægges af medlemsstaterne under hensyntagen til alle relevante oplysninger om mulige radioaktivitetskilder.
1.1.1. Valg af den vejledende værdi
For så vidt angår den totale betaaktivitet eller den resterende totale betaaktivitet (efter fradrag af bidraget fra 40K), er anvendelsen af en vejledende værdi på 1 Bq/l ikke nødvendigvis nogen garanti for, at parameterværdien på 0,1 mSv/år overholdes. Medlemsstaterne skal kontrollere aktivitetskoncentrationen for bly-210 og radium-228, to betaemitterende radionukleider med meget høj radiotokcisitet. For en voksen forbruger nås TDI på 0,1 mSv/år, når aktivitetskoncentrationen i vand når 0,2 Bq/l (den akkumulerede aktivitet for radium-228 og bly-210), svarende til en femtedel af den vejledende værdi på 1 Bq/l. For den kritiske gruppe af børn på under et år ved en formodet indtagelse af 55 cl vand om dagen nås TID, når aktiviteten for radium-228 ligger omkring 0,02 Bq/l, eller når aktiviteten for bly-210 nærmer sig 0,06 Bq/l.
For så vidt angår den totale alfaaktivitet skal medlemsstaterne kontrollere bidraget fra polonium-210, da anvendelsen af en vejledende værdi på 0,1 Bq/l ikke nødvendigvis er en garanti for, at parameterværdien på 0,1 mSv/år overholdes. For den kritiske gruppe af børn under et år ved formodet indtagelse af 55 cl vand om dagen overskrides TID, når aktivitetskoncentrationen for polonium-210 når 0,02 Bq/l, svarende til en femtedel af den vejledende værdi på 0,1 Bq/l. [Ændring 49]
1.1.2. Hensyntagen til det samlede bidrag fra alfa- og betaaktivitet
TID er resultatet af doserne fra alle de radionukleider, der er til stede i vandet, uanset om de henfalder i alfa- eller betatilstand. Resultaterne af kontrollerne af total alfa- og total betaaktivitet skal vurderes samlet, for at det kan vurderes, hvorvidt TID er overskredet.
Medlemsstaterne sørger for, at følgende formel følges:
Total alfaaktivitet/vejledende værdi for total alfa + total betaaktivitet/vejledende værdi for total betaaktivitet < 1. [Ændring 50]
2. 1.2. Beregning af TID
TID er den akkumulerede effektive dosis for et års indtagelse og er resultatet af alle de naturlige radionukleider, hvis tilstedeværelse er påvist i vandforsyningen, både af naturlig og kunstig oprindelse, bortset fra tritium, 40K, radon og kortlivede henfaldsprodukter fra radon. TID beregnes ud fra radionukleidkoncentrationerne pr. volumenenhed og dosiskoefficienternefor voksne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, eller nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten. Beregningen foretages for den mest udsatte population, den såkaldte kritiske gruppe, på grundlag af det typiske forbrug, som Kommissionen har fastlagt. For naturlige radionukleider består den kritiske gruppe af børn under et år. Hvis nedenstående formel er opfyldt, kan medlemsstaterne formode, at TID ligger under parameterindikatorværdien på 0,1 mSv/år, og yderligere undersøgelse er ikke påkrævet: [Ændring 51]
|
(1) |
hvor
Ci(obs) = observeret koncentration af radionukleid i
Ci(ref) = referencekoncentration af radionukleid i
n = antal påviste radionukleider.
Hvis formlen ikke er opfyldt, anses parameterindikatorværdien kun for at være overskredet, hvis radionukleiderne er persistent til stede med lignende aktivitetskoncentrationer i et helt år skal der foretages yderligere analyser for at sikre repræsentativiteten af det opnåede resultat. Kontrollerne skal foretages inden for frister, som kan afkortes alt efter, i hvilket omfang parameterværdien er overskredet. Medlemsstaterne fastlægger, hvor mange nye prøveudtagninger der er nødvendige, og hvilke frister der skal overholdes for at sikre, at de målte værdier er repræsentative for en gennemsnitlig aktivitetskoncentration for et helt år at den fastlagte parameterværdi for TDI rent faktisk er overskredet . [Ændring 52]
Referencekoncentrationer for radioaktivitet af naturlig oprindelse i drikkevand (1)
Oprindelse |
Nukleid |
Referencekoncentration |
Kritisk alder |
Naturlig |
U-238 (2) |
3,0 Bq/l 1,47 Bq/l |
< 1 år |
U-234 (2) |
2,8 Bq/l 1,35 Bq/l |
< 1 år |
|
Ra-226 |
0,5 Bq/l 0,11 Bq/l |
< 1år |
|
Ra-228 |
0,2 Bq/l 0,02 Bq/l |
< 1år |
|
Pb-210 |
0,2 Bq/l 0,06 Bq/l |
< 1 år |
|
Po-210 |
0,1 Bq/l 0,02 Bq/l |
< 1 år |
|
Kunstig |
C-14 |
240 Bq/l |
|
Sr-90 |
4,9 Bq/l |
|
|
Pu-239/Pu-240 |
0,6 Bq/l |
|
|
Am-241 |
0,7 Bq/l |
|
|
Co-60 |
40 Bq/l |
|
|
Cs-134 |
7,2 Bq/l |
|
|
Cs-137 |
11 Bq/l |
|
|
I-131 |
6,2 Bq/l |
|
2a. Radiologiske virkninger af menneskelige aktiviteter
De radionukleider, der skal måles, fastlægges af medlemsstaterne på grundlag af alle relevante oplysninger, der er indsamlet om mulige menneskeskabte radioaktivitetskilder.
2a.1. Kontrol af tritium
Der foretages en specifik analyse for at fastslå tritiumniveauet inden for rammerne af referenceanalysen, og når en periodisk kontrol er påkrævet. En aktivitet pr. mængdeenhed på over 10 Bq/l er tegn på en anomali, som det er nødvendigt at finde oprindelsen til, og som kan være tegn på, at der forefindes andre kunstige radionukleider. Parameterværdien på 20 Bq/l udgør en grænseværdi, og ved overskridelse heraf er det nødvendigt at finde kilden til forureningen og underrette offentligheden. Referencekoncentrationen, der svarer til parameterværdien på 0,01 mSv/år, er på 680 Bq/l (500 Bq/l, hvis man ligeledes medregner ufødte børn).
2a.2. Beregning af TID som følge af menneskelige aktiviteter
TID er den effektive dosis for et års indtagelse som følge af alle radionukleider, der skyldes menneskelige aktiviteter, hvis forekomst i drikkevandet er konstateret, herunder også tritium.
TID beregnes fra radionukleidkoncentrationerne og dosiskoefficienterne for voksne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, eller nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten. Beregningen foretages for den mest udsatte befolkningsgruppe, den såkaldte kritiske gruppe, på grundlag af det typiske forbrug, som Kommissionen har fastlagt.
Medlemsstaterne kan anvende referencekoncentrationer, der svarer til parameterværdien på 0,01 mSv/år. Hvis nedenstående formel er opfyldt, kan medlemsstaterne formode, at TID ligger under parameterværdien på 0,1 mSv/år, og yderligere undersøgelse er ikke påkrævet:
hvor
Ci(obs) = observeret koncentration af radionukleid i
Ci(ref) = referencekoncentration af radionukleid i
n = antal påviste radionukleider.
Hvis formlen ikke er opfyldt, skal der straks foretages yderligere analyser for at sikre, at det opnåede resultat er korrekt, og for at fastslå kilden til forureningen. [Ændring 54]
Referencekoncentrationer for radioaktivitet, der stammer fra menneskelige aktiviteter, i drikkevand (3)
Nukleid |
Referencekoncentration |
Kritisk alder |
H3 |
680 Bq/l/500 Bq/l |
2 til 7 år/ufødt barn |
C-14 |
21 Bq/l |
2 til 7 år |
Sr-90 |
0,22 Bq/l |
< 1 år |
Pu-239/Pu-240 |
0,012 Bq/l |
< 1 år |
Am-241 |
0,013 Bq/l |
< 1 år |
Co-60 |
0,9 Bq/l |
< 1 år |
Cs-134 |
0,7 Bq/l |
Voksen |
Cs-137 |
1,1 Bq/l |
Voksen |
I-131 |
0,19 Bq/l |
1 til 2 år |
[Ændring 55]
3. Kvalitetskrav og analysemetoder
For følgende radioaktivitetsparametre er kvalitetskravet, at den anvendte analysemetode mindst skal kunne måle koncentrationer svarende til parameterværdien med en specificeret detektionsgrænse.
Parametre Nukleid |
Detektionsgrænse (Note 1) |
Noter |
Radon |
10 Bq/l |
Note 2, 3 |
Tritium |
10 Bq/l |
Note 2, 3 |
Total alfa Total beta |
0,04 Bq/l 0,4 Bq/l |
Note 2, 4 Note 2, 4 5 |
U-238 |
0,02 Bq/l |
Note 2, 6 5 |
U-234 |
0,02 Bq/l |
Note 2, 6 5 |
Ra-226 |
0,04 Bq/l |
Note 2 |
Ra-228 |
0,08 0,01 Bq/l |
Note 2, 5 |
Pb-210 |
0,02 Bq/l |
Note 2 |
Po-210 |
0,01 Bq/l |
Note 2 |
C-14 |
20 Bq/l |
Note 2 |
Sr-90 |
0,4 0,1 Bq/l |
Note 2 |
Pu-239/Pu-240 |
0,04 0,01 Bq/l |
Note 2 |
Am-241 |
0,06 0,01 Bq/l |
Note 2 |
Co-60 |
0,5 0,1 Bq/l |
Note 2 |
Cs-134 |
0,5 0,1 Bq/l |
Note 2 |
Cs-137 |
0,5 0,1 Bq/l |
Note 2 |
I-131 |
0,5 0,1 Bq/l |
Note 2 |
Note 1: Detektionsgrænsen beregnes efter ISO 11929-7,Determination of the detection limit and decision thresholds for ionizing radiation measurements-Part 7: Fundamentals and general applications, med sandsynlighed for fejl af 1. og 2. slags på hver 0,05. Note 2: Måleusikkerhed skal beregnes og anmeldes som fuldstændige standardusikkerheder eller som ekspanderede standardusikkerheder med en ekspansionsfaktor på 1,96 ifølge ISO's Guide for the Expression of Uncertainty in Measurement (ISO, Genève 1993, korrigeret genoptryk Genève, 1995). Note 3: Detektionsgrænsen for radon og tritium er 10 % 50 % af dets parameterværdi på 100 Bq/l 20 Bq/l . Note 4: Detektionsgrænsen for total alfa- alfaaktivitet og total betaaktivitet er 40 % af screeningværdierne på henholdsvis 0,1 og 1,0 Bq/l.<BRK> Disse værdier kan først anvendes, efter at man har fastslået, at der ikke er tale om noget omfattende bidrag fra radionukleider med meget høj radiotoksicitet (bly-210, radium-228 og polonium-210) . Note 5: Denne detektionsgrænse gælder kun ved rutinescreening. For en ny vandkilde, hvor det er plausibelt, at Ra-228 overskrider 20 % af referencekoncentrationen, er detektionsgrænsen for den første kontrol 0,02 Bq/l for specifikke målinger af nukleiden Ra-228. Dette gælder også, når det er påkrævet med en efterfølgende ny kontrol. Note 5 6: Den lave værdi af den specificerede detektionsgrænse for U skyldes hensyntagen til urans kemotoksicitet. [Ændring 56] |
(1) Denne tabel indeholder de mest almindelige naturlige og kunstige radionukleider. Der kan beregnes referencekoncentrationer for andre radionukleider ved at anvende dosiskoefficienternefor voksne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, eller nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten,og ved at antage et indtag på 730 liter per år. Beregningen skal foretages for den mest udsatte aldersgruppe for at garantere overholdelsen af total indikativ dosis på 0,1 mSv uanset forbrugerens alder. Kommissionen definerer vandforbruget for de forskellige aldersgrupper.
(2) Et milligram (mg) naturligt uran indeholder 12,3 Bq af U-238 og 13 Bq af U-234. Denne tabel tager kun højde for urans radiologiske egenskaber, ikke for dets kemiske toksicitet.<BRK>[Ændring 53]
(3) Denne tabel indeholder de mest almindelige kunstige radionukleider. Referencekoncentrationerne for de øvrige radionukleider kan beregnes ved hjælp af dosiskoefficienterne, der er fastlagt i bilag III, tabel A, i direktiv 96/29/Euratom, eller nyere information, der er anerkendt af de kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat. Beregningen skal foretages for den mest udsatte aldersgruppe for at garantere overholdelsen af den totale indikative dosis på 0,01 mSv uanset forbrugernes alder. Kommissionen definerer vandforbruget for de forskellige aldersgrupper.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/210 |
P7_TA(2013)0069
Økonomisk og budgetpolitisk overvågning af medlemsstater, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet i euroområdet ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om udkast til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet i euroområdet (COM(2011)0819 — C7-0449/2011 — 2011/0385(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/33)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0819), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 136 og artikel 121, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0449/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse af 7. marts 2012 fra Den Europæiske Centralbank (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 28. februar 2013 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelser fra Budgetudvalget og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0172/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (2); |
2. |
tager Kommissionens erklæring, der er vedføjet som bilag til denne beslutning, til efterretning; |
3. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
4. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 141 af 17.5.2012, s. 7.
(2) Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 13. juni 2012 (Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0242).
P7_TC1-COD(2011)0385
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om skærpelse af den økonomiske og budgetmæssige overvågning af medlemsstater, der har eller er truet af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet i euroområdet
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 472/2013).
BILAG TIL DEN LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING
Erklæring fra Europa-Kommissionen
Så snart Kommissionens forslag til lovgivning om den såkaldte »two-pack« er blevet vedtaget, vil Kommissionen på kort sigt træffe foranstaltninger, der skal fremme en udbygget og egentligt ØMU som beskrevet i den fremlagte plan. De foranstaltninger, som skal træffes på kort sigt (6-12 måneder), omfatter følgende:
— |
Kommissionen fastslog i sin plan for en udbygget og egentlig ØMU, at en gældsindfrielsesfond og eurogældsbeviser på mellemlang sigt kan være mulige elementer i en udbygget og egentlig ØMU på visse strenge betingelser. Det overordnede princip vil være, at ethvert skridt hen imod yderligere gensidiggørelse af risici skal gå hånd i hånd med større finanspolitisk disciplin og integration. Den nødvendige større integration af den finansielle regulering, finanspolitikken og den økonomiske politik og de tilsvarende instrumenter skal ledsages af en tilsvarende politisk integration, der sikrer demokratisk legitimitet og ansvarlighed. Kommissionen vil nedsætte en ekspertgruppe, der skal foretage en mere dybtgående analyse af de mulige fordele, risici, krav og hindringer i forbindelse med en delvis udskiftning af national udstedelse af gældsbeviser med fælles udstedelse i form af en gældsindfrielsesfond og eurogældsbeviser. Gruppen vil få til opgave at foretage en grundig vurdering af, hvilke karakteristika de skal have med hensyn til lovgivning, finansiel arkitektur og den nødvendige supplerende økonomiske og budgetmæssige ramme. Demokratisk ansvarlighed vil være et centralt spørgsmål, som der skal tages hensyn til. Gruppen skal tage højde for den igangværende reform af den europæiske økonomiske og budgetmæssige styring og vurdere merværdien af sådanne instrumenter i denne kontekst. Gruppen skal lægge særlig vægt på nylige og igangværende reformer, såsom gennemførelsen af den såkaldte »two-pack«, ESM og andre relevante instrumenter. Gruppen skal i sin analyse være særlig opmærksom på den finanspolitiske bæredygtighed, nødvendigheden af at undgå moralsk hasard samt andre vigtige spørgsmål, såsom finansiel stabilitet, finansiel integration og pengepolitisk transmission. Gruppen vil blive sammensat af eksperter inden for jura, økonomi, offentlige finanser, finansielle markeder og forvaltning af statsgæld. Den vil blive bedt om at forelægge sin endelige rapport for Kommissionen senest i marts 2014. Kommissionen vil vurdere rapporten og i givet fald fremsætte forslag, inden dens mandat udløber. |
— |
Det vil blive undersøgt, om der er andre måder, hvorpå man på visse betingelser som led i stabilitets- og vækstpagtens forebyggende element kan tilgodese ekstraordinære offentlige investeringsprogrammer med en dokumenteret effekt på de offentlige finansers bæredygtighed, der gennemføres af medlemsstaterne som led i vurderingen af deres stabilitets- og konvergensprogrammer; dette vil blive gjort i foråret og sommeren 2013 i forbindelse med offentliggørelsen af Kommissionens meddelelse om tidsplanen for konvergens hen imod målet på mellemlang sigt. |
— |
Kommissionen vil inden udgangen af 2013, når der er truffet afgørelse om den næste flerårige finansielle ramme for EU, fremlægge følgende forslag, der skal supplere den eksisterende ramme for økonomisk styring: i) foranstaltninger, der skal sikre bedre forudgående koordinering af større reformprojekter, og ii) oprettelse af et »instrument for konvergens og konkurrenceevne«, der skal yde økonomisk støtte til en hurtig gennemførelse af bæredygtige vækstfremmende strukturreformer. Dette nye system, der er helt i overensstemmelse med fællesskabsmetoden, skal bygge på EU's eksisterende overvågningsprocedurer. Det vil kombinere en yderligere integration af den økonomiske politik med finansiel støtte og dermed overholde princippet om, at skridt hen imod mere ansvar og økonomisk disciplin skal kombineres med større solidaritet. Det vil specielt sigte mod at øge medlemsstaternes evne til at absorbere asymmetriske chok. Dette instrument vil være det første skridt hen imod en øget finanspolitisk kapacitet. |
— |
Desuden vil Kommissionen hurtigt og grundigt følge op på: i) sin handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse, navnlig med henblik på revision af de direktiver, som er nævnt i handlingsplanen, og ii) de foranstaltninger og forslag, som Kommissionen bebudede i sin pakke fra 2012 om beskæftigelse og socialpolitik. |
— |
Efter vedtagelsen af den fælles tilsynsmekanisme vil der blive fremlagt et forslag til en fælles afviklingsmekanisme, som skal varetage omstrukturering og afvikling af banker i de medlemsstater, der deltager i bankunionen. |
— |
Kommissionen vil inden udgangen af 2013 fremsætte et forslag i medfør af artikel 138, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for at fastlægge en fælles holdning med henblik på at opnå observatørstatus for euroområdet i IMF's bestyrelse og efterfølgende en bestyrelsespost. |
Kommissionen vil på grundlag af de kortsigtede foranstaltninger, som er bebudet i dens plan, og som kan gennemføres gennem afledt lovgivning, fremsætte klare idéer til traktatændringer tidligt nok til, at de kan drøftes inden det næste valg til Europa-Parlamentet i 2014, med henblik på at etablere det lovgivningsmæssige grundlag for de foranstaltninger, som skal træffes på mellemlang sigt, herunder skabelsen af en væsentligt styrket ramme for økonomi- og budgettilsyn og -kontrol, en yderligere udviklet europæisk finanspolitisk kapacitet, der understøtter solidaritet, gennemførelsen af bæredygtige vækstfremmende strukturreformer samt en dybere integration af beslutningstagningen på politikområder som beskatning og arbejdsmarkeder, der kan blive et vigtigt solidaritetsinstrument.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/212 |
P7_TA(2013)0070
Overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (COM(2011)0821 — C7-0448/2011 — 2011/0386(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/34)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0821); |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, artikel 136 og artikel 121, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget (C7-0448/2011); |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; |
— |
der henviser til den begrundede udtalelse, som inden for rammerne af protokol (nr. 2) om anvendelse af nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet er blevet forelagt af det franske Senat og den svenske Riksdag, om at udkastet til lovgivningsmæssig retsakt ikke overholder nærhedsprincippet; |
— |
der henviser til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank af 7. marts 2012 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 28. februar 2013 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55; |
— |
der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelsen fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0173/2012); |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (2); |
2. |
tager Kommissionens erklæring, der er vedføjet som bilag til denne beslutning, til efterretning; |
3. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
4. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 141 af 17.5.2012, s. 7.
(2) Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 13. juni 2012 (Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0243).
P7_TC1-COD(2011)0386
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 473/2013).
BILAG TIL DEN LOVGIVNINGSMÆSSIGE BESLUTNING
Erklæring fra Europa-Kommissionen
Så snart Kommissionens forslag til lovgivning om den såkaldte »two-pack« er blevet vedtaget, vil Kommissionen på kort sigt træffe foranstaltninger, der skal fremme en udbygget og egentligt ØMU som beskrevet i den fremlagte plan. De foranstaltninger, som skal træffes på kort sigt (6-12 måneder), omfatter følgende:
— |
Kommissionen fastslog i sin plan for en udbygget og egentlig ØMU, at en gældsindfrielsesfond og eurogældsbeviser på mellemlang sigt kan være mulige elementer i en udbygget og egentlig ØMU på visse strenge betingelser. Det overordnede princip vil være, at ethvert skridt hen imod yderligere gensidiggørelse af risici skal gå hånd i hånd med større finanspolitisk disciplin og integration. Den nødvendige større integration af den finansielle regulering, finanspolitikken og den økonomiske politik og de tilsvarende instrumenter skal ledsages af en tilsvarende politisk integration, der sikrer demokratisk legitimitet og ansvarlighed. Kommissionen vil nedsætte en ekspertgruppe, der skal foretage en mere dybtgående analyse af de mulige fordele, risici, krav og hindringer i forbindelse med en delvis udskiftning af national udstedelse af gældsbeviser med fælles udstedelse i form af en gældsindfrielsesfond og eurogældsbeviser. Gruppen vil få til opgave at foretage en grundig vurdering af, hvilke karakteristika de skal have med hensyn til lovgivning, finansiel arkitektur og den nødvendige supplerende økonomiske og budgetmæssige ramme. Demokratisk ansvarlighed vil være et centralt spørgsmål, som der skal tages hensyn til. Gruppen skal tage højde for den igangværende reform af den europæiske økonomiske og budgetmæssige styring og vurdere merværdien af sådanne instrumenter i denne kontekst. Gruppen skal lægge særlig vægt på nylige og igangværende reformer, såsom gennemførelsen af den såkaldte »two-pack«, ESM og andre relevante instrumenter. Gruppen skal i sin analyse være særlig opmærksom på den finanspolitiske bæredygtighed, nødvendigheden af at undgå moralsk hasard samt andre vigtige spørgsmål, såsom finansiel stabilitet, finansiel integration og pengepolitisk transmission. Gruppen vil blive sammensat af eksperter inden for jura, økonomi, offentlige finanser, finansielle markeder og forvaltning af statsgæld. Den vil blive bedt om at forelægge sin endelige rapport for Kommissionen senest i marts 2014. Kommissionen vil vurdere rapporten og i givet fald fremsætte forslag, inden dens mandat udløber. |
— |
Det vil blive undersøgt, om der er andre måder, hvorpå man på visse betingelser som led i stabilitets- og vækstpagtens forebyggende element kan tilgodese ekstraordinære offentlige investeringsprogrammer med en dokumenteret effekt på de offentlige finansers bæredygtighed, der gennemføres af medlemsstaterne som led i vurderingen af deres stabilitets- og konvergensprogrammer; dette vil blive gjort i foråret og sommeren 2013 i forbindelse med offentliggørelsen af Kommissionens meddelelse om tidsplanen for konvergens hen imod målet på mellemlang sigt. |
— |
Kommissionen vil inden udgangen af 2013, når der er truffet afgørelse om den næste flerårige finansielle ramme for EU, fremlægge følgende forslag, der skal supplere den eksisterende ramme for økonomisk styring: i) foranstaltninger, der skal sikre bedre forudgående koordinering af større reformprojekter, og ii) oprettelse af et »instrument for konvergens og konkurrenceevne«, der skal yde økonomisk støtte til en hurtig gennemførelse af bæredygtige vækstfremmende strukturreformer. Dette nye system, der er helt i overensstemmelse med fællesskabsmetoden, skal bygge på EU's eksisterende overvågningsprocedurer. Det vil kombinere en yderligere integration af den økonomiske politik med finansiel støtte og dermed overholde princippet om, at skridt hen imod mere ansvar og økonomisk disciplin skal kombineres med større solidaritet. Det vil specielt sigte mod at øge medlemsstaternes evne til at absorbere asymmetriske chok. Dette instrument vil være det første skridt hen imod en øget finanspolitisk kapacitet. |
— |
Desuden vil Kommissionen hurtigt og grundigt følge op på: i) sin handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse, navnlig med henblik på revision af de direktiver, som er nævnt i handlingsplanen, og ii) de foranstaltninger og forslag, som Kommissionen bebudede i sin pakke fra 2012 om beskæftigelse og socialpolitik. |
— |
Efter vedtagelsen af den fælles tilsynsmekanisme vil der blive fremlagt et forslag til en fælles afviklingsmekanisme, som skal varetage omstrukturering og afvikling af banker i de medlemsstater, der deltager i bankunionen. |
— |
Kommissionen vil inden udgangen af 2013 fremsætte et forslag i medfør af artikel 138, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for at fastlægge en fælles holdning med henblik på at opnå observatørstatus for euroområdet i IMF's bestyrelse og efterfølgende en bestyrelsespost. |
Kommissionen vil på grundlag af de kortsigtede foranstaltninger, som er bebudet i dens plan, og som kan gennemføres gennem afledt lovgivning, fremsætte klare idéer til traktatændringer tidligt nok til, at de kan drøftes inden det næste valg til Europa-Parlamentet i 2014, med henblik på at etablere det lovgivningsmæssige grundlag for de foranstaltninger, som skal træffes på mellemlang sigt, herunder skabelsen af en væsentligt styrket ramme for økonomi- og budgettilsyn og -kontrol, en yderligere udviklet europæisk finanspolitisk kapacitet, der understøtter solidaritet, gennemførelsen af bæredygtige vækstfremmende strukturreformer samt en dybere integration af beslutningstagningen på politikområder som beskatning og arbejdsmarkeder, der kan blive et vigtigt solidaritetsinstrument.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/215 |
P7_TA(2013)0071
Europæiske venturekapitalfonde ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske venturekapitalfonde (COM(2011)0860 — C7-0490/2011 — 2011/0417(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/35)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0860), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0490/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 26. april 2012 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 12. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelse fra Retsudvalget (A7-0193/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (2); |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 191 af 29.6.2012, s. 72.
(2) Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 13. september 2012 (Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0346).
P7_TC1-COD(2011)0417
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om europæiske venturekapitalfonde
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 345/2013).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/216 |
P7_TA(2013)0072
Europæiske sociale iværksætterfonde ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 12. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om europæiske sociale iværksætterfonde (COM(2011)0862 — C7-0489/2011 — 2011/0418(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/36)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2011)0862), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0489/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg af 23. maj 2012 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 12. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender og Retsudvalget (A7-0194/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling (2); |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 229 af 31.7. 2012, s. 55.
(2) Denne holdning erstatter de ændringer, der blev vedtaget den 13. september 2012 (Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0345).
P7_TC1-COD(2011)0418
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 12. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om europæiske sociale iværksætterfonde
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 346/2013).
Onsdag den 13. marts 2013
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/217 |
P7_TA(2013)0079
Det europæiske national- og regionalregnskabssystem ***I
Europa-Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 13. marts 2013 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (COM(2010)0774 — C7-0010/2011 — 2010/0374(COD))
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/37)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (COM(2010)0774), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 2, og artikel 338, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, på grundlag af hvilke Kommissionen har forelagt forslaget for Parlamentet (C7-0010/2011), |
— |
der henviser til artikel 294, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank af 19. maj 2011 (1), |
— |
der henviser til, at Rådets repræsentant ved skrivelse af 19. december 2012 forpligtede sig til at godkende Europa-Parlamentets holdning, jf. artikel 294, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 55, |
— |
der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget og udtalelse fra Regionaludviklingsudvalget (A7-0076/2012), |
1. |
vedtager nedenstående holdning ved førstebehandling; |
2. |
anmoder om fornyet forelæggelse, hvis Kommissionen agter at ændre sit forslag i væsentlig grad eller erstatte det med en anden tekst; |
3. |
pålægger sin formand at sende Parlamentets holdning til Rådet og Kommissionen samt til de nationale parlamenter. |
(1) EUT C 203 af 9.7.2011, s. 3.
P7_TC1-COD(2010)0374
Europa-Parlamentets holdning fastlagt ved førstebehandlingen den 13. marts 2013 med henblik på vedtagelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. …/2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union
(Eftersom der var indgået en aftale mellem Parlamentet og Rådet, svarer Parlamentets holdning til den endelige retsakt, forordning (EU) nr. 549/2013).
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/217 |
P7_TA(2013)0080
Flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations og European Transport Workers' Federation om konventionen om søfarendes arbejdsforhold ***I
Europa-Parlamentets ændringer af 13. marts 2013 til forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om flagstatens ansvar for håndhævelsen af Rådets direktiv 2009/13/EF om iværksættelse af den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og om ændring af direktiv 1999/63/EF (COM(2012)0134 — C7-0083/2012 — 2012/0065(COD)) (1)
(Almindelig lovgivningsprocedure: førstebehandling)
(2016/C 036/38)
Ændring 1
Forslag til direktiv
Betragtning 10
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 2
Forslag til direktiv
Betragtning 11
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||
|
|
Ændring 3
Forslag til direktiv
Betragtning 13 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 4
Forslag til direktiv
Artikel 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
Dette direktiv fastlægger regler med henblik på at sikre, at medlemsstaterne effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater til at kontrollere, at skibe, der fører deres flag, overholder direktiv 2009/13/EF. Dette direktiv berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF . |
Dette direktiv fastlægger regler med henblik på at sikre, at medlemsstaterne effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater til at kontrollere, at skibe, der fører deres flag, overholder direktiv 2009/13/EF og aftalen mellem arbejdsmarkedets parter, der er knyttet hertil som bilag . Dette direktiv berører ikke direktiv 2009/21/EF (2). |
Ændring 5
Forslag til direktiv
Artikel 2 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
Definitioner |
Definitioner |
||
|
|
Ændring 6
Forslag til direktiv
Artikel 2 — litra b b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
|
Ændring 7
Forslag til direktiv
Artikel 3 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændring |
Kontrol med overholdelsen af lovgivningen |
Kontrol med overholdelsen af lovgivningen og certificering |
Ændring 8
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. - 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
-1. Hver medlemsstat sikrer håndhævelsen af de forpligtelser, der er fastsat i direktiv 2009/13/EF vedrørende skibe, som fører dens flag. |
Ændring 9
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1a. Medlemsstaterne kan ved indførelsen af et effektivt system for inspektion og certificering af søfarendes arbejdsforhold alt efter behov tillade offentlige institutioner eller andre organisationer (herunder i en anden medlemsstat, hvis denne er enig heri), som de anerkender som værende kompetente og uafhængige, at udføre inspektioner eller udstede certifikater eller varetage begge opgaver. Medlemsstater er under alle omstændigheder fuldt ansvarlige for inspektionen og certificeringen af de pågældende søfarendes arbejds- og leveforhold på skibe, der fører deres flag. |
Ændring 10
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1b. Hver medlemsstat etablerer et effektivt system til inspektion og certificering af arbejdsforholdene til søs i overensstemmelse med forskrift 5.1.3 og 5.1.4 samt norm A5.1.3 og A5.1.4 i konventionen for søfarendes arbejdsforhold, idet det skal sikres, at de søfarendes arbejds- og leveforhold på skibe, der fører dens flag, opfylder og fortsætter med at opfylde konventionens standarder. |
Ændring 11
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1c. Et certifikat for søfarendes arbejdsstandarder suppleret med en erklæring om søfarendes arbejdsstandarder udgør et umiddelbart bevis for, at et skib er blevet behørigt inspiceret af den medlemsstat, hvis flag det fører, og at bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF vedrørende søfarendes arbejds- og leveforhold er opfyldt i det omfang, det er anført. |
Ændring 12
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 d (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1d. Oplysninger om det i stk. 1b omtalte system, herunder den metode, der er anvendt til vurdering af systemets effektivitet, medtages i medlemsstatens rapport til Det Internationale Arbejdsbureau, jf. artikel 22 i bureauets statutter. |
Ændring 13
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 e (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1e. Hver medlemsstat fastsætter klare mål og normer for forvaltningen af dens inspektions- og certificeringssystemer samt egnede overordnede procedurer for vurderingen af, i hvilket omfang disse mål og normer er opfyldt. |
Ændring 14
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 f (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1f. Hver medlemsstat kræver, at alle skibe, der fører dens flag, opbevarer en tilgængelig kopi af direktiv 2009/13/EF og aftalen mellem arbejdsmarkedets parter, der er knyttet hertil som bilag, om bord. |
Ændring 15
Forslag til direktiv
Artikel 3 — stk. 1 g (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1 g. Intervallet mellem to inspektioner må ikke overstige tre år. |
Ændring 16
Forslag til direktiv
Artikel 4 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændring |
Personale med ansvar for kontrol med overholdelse |
Anerkendte organisationer og deres personale med ansvar for kontrol med overholdelse |
Ændring 17
Forslag til direktiv
Artikel 4 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
Medlemsstaterne sikrer, at personale med ansvar for at kontrollere den korrekte gennemførelse af direktiv 2009/13/EF har den uddannelse, den kompetence, de kompetenceområder, de beføjelser, den status og den uafhængighed, der er nødvendig eller ønskelig for at kunne gennemføre denne kontrol og sikre overholdelse af direktivet |
En medlemsstat sikrer, at de institutioner eller andre organisationer (»anerkendte organisationer«), der er nævnt i artikel 3, stk. 1b, og de medlemmer af deres personale , der har ansvaret for at kontrollere den korrekte gennemførelse af direktiv 2009/13/EF, har den uddannelse, den kompetence, de kompetenceområder, de beføjelser, den status og den uafhængighed, der er nødvendig eller ønskelig for at kunne gennemføre denne kontrol og sikre overholdelse af direktivet . De inspektions- eller certificeringsopgaver, som de anerkendte organisationer kan få tilladelse til at udføre, falder ind under de aktiviteter, der udtrykkeligt er nævnt i stk. 1b–1e som påhvilende medlemsstaten eller en anerkendt organisation. |
Ændring 18
Forslag til direktiv
Artikel 4 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1a. Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) kan bistå medlemsstaterne i tilsynet med de anerkendte organisationer, der udfører certificeringsopgaver på deres vegne i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/15/EF, uden at dette berører flagstaters rettigheder og forpligtelser. |
Ændring 19
Forslag til direktiv
Artikel 4 — stk. 1 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1b. Tilladelser, der meddeles med hensyn til inspektioner, skal som minimum bemyndige den anerkendte organisation til at kræve, at mangler, den afdækker i de søfarendes arbejds- og leveforhold, afhjælpes, og til at gennemføre inspektioner i denne forbindelse efter anmodning fra en havnestat. |
Ændring 20
Forslag til direktiv
Artikel 4 — stk. 1 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
1c. Hver medlemsstat indfører: |
||
|
|
||
|
|
Ændring 21
Forslag til direktiv
Artikel 4 — stk. 1 d (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
1d. Hver medlemsstat tilsender Det Internationale Arbejdsbureau en aktuel liste over alle anerkendte organisationer, der har fået tilladelse til at handle på dens vegne, og skal holde denne liste ajour. Listen skal indeholde oplysninger om de opgaver, som de anerkendte organisationer har fået tilladelse til at udføre. |
Ændring 22
Forslag til direktiv
Artikel 4 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 4a |
|
Certifikat for søfarendes arbejdsforhold |
|
Hver medlemsstat kræver, at skibe der fører dens flag, opbevarer og opretholder et certifikat for søfarendes arbejdsforhold, der bekræfter, at de søfarendes arbejds- og leveforhold om på skibet, herunder foranstaltninger til løbende overholdelse af lovgivningen, som skal indføjes i erklæringen om søfarendes arbejdsforhold, er blevet inspiceret og opfylder bestemmelserne i nationale love eller forskrifter eller andre foranstaltninger til gennemførelse af direktiv 2009/13/EF og aftalen mellem arbejdsmarkedets parter, der er knyttet hertil som bilag. |
Ændring 23
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 4b |
|
Inspektion og håndhævelse |
|
1. Hver medlemsstat kontrollerer gennem et effektivt og koordineret system af regelmæssige inspektioner, overvågning og andre kontrolforanstaltninger, at skibe, der fører dens flag, opfylder bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF som gennemført i nationale love og forskrifter. |
Ændring 24
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 2 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2. Nærmere krav til det inspektions- og håndhævelsessystem, der er nævnt i stk. 1, er fastsat i nedenstående stk. 3–18. |
Ændring 25
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 3 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
3. Hver medlemsstat opretholder et system for inspektion af søfarendes forhold om bord på skibe, som fører dens flag, der omfatter kontrol af, at de foranstaltninger vedrørende arbejds- og levevilkår, som er anført i erklæringen om søfarendes arbejdsforhold, hvor dette er relevant, gennemføres, og at bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF er opfyldt. |
Ændring 26
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 4 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
4. Hver medlemsstat udpeger et tilstrækkeligt antal kvalificerede inspektører til opfyldelse af dens forpligtelser i medfør af stk. 3. Såfremt anerkendte organisationer er bemyndiget til at udføre inspektioner, kræver medlemsstaten, at de medarbejdere, der udfører inspektionen, er kvalificerede til at påtage sig disse opgaver, og forsyner dem med den nødvendige retlige bemyndigelse til at udføre deres opgaver. |
Ændring 27
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 5 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
5. Der træffes passende foranstaltninger for at sikre, at inspektørerne i det nødvendige og ønskelige omfang har den uddannelse, den kompetence, de kompetenceområder, de beføjelser, den status og den uafhængighed, der sætter dem i stand til at gennemføre denne kontrol og sikre overholdelsen af lovgivningen, jf. stk. 3. |
Ændring 28
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 6 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
6. Modtager en medlemsstat en klage, som den ikke anser for åbenbart ubegrundet, eller får bevis for, at et skib, der fører dens flag, ikke opfylder bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF, eller at der er alvorlige mangler med hensyn til gennemførelsen af de foranstaltninger, der er anført i erklæringen om søfarendes arbejdsforhold, træffer medlemsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at undersøge sagen og sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler. |
Ændring 29
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 7 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
7. Hver medlemsstat fastsætter og håndhæver nøje passende regler, der garanterer, at inspektørerne har den status og de tjenstlige vilkår, som sikrer, at disse er upåvirkelige af regeringsskift og upassende ekstern indflydelse. |
Ændring 30
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 8 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
8. Inspektører, der er udstyret med klare retningslinjer for de opgaver, der skal udføres, og med passende akkreditiver, tillægges beføjelse til: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændring 31
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 9 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
9. Der skal være mulighed for klageadgang til en retslig eller administrativ myndighed over for enhver foranstaltning, der træffes i medfør af stk. 8, litra c). |
Ændring 32
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 10 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
10. Inspektørerne har skønsbeføjelse til at rådgive i stedet for at indlede eller anbefale sagsanlæg i tilfælde, hvor der ikke foreligger en klar overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF, der bringer de pågældende søfareres sikkerhed eller sundhed i fare, og hvor der ikke foreligger præcedens for tilsvarende overtrædelser. |
Ændring 33
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 11 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
11. Inspektørerne behandler kilden til klager over farer eller mangler vedrørende søfarendes arbejds- og leveforhold eller en overtrædelse af love og bestemmelser fortroligt og tilkendegiver ikke over for rederen, rederens repræsentant eller skibsføreren, at en inspektion er gennemført som følge af en sådan klage. |
Ændring 34
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 12 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
12. Inspektørerne må ikke tildeles opgaver, der på grund af deres antal eller art kan gribe forstyrrende ind i en effektiv inspektion eller på nogen måde skade inspektørernes autoritet eller upartiskhed i deres forhold til redere, søfarende eller andre interesserede parter. Inspektørerne må navnlig: |
||
|
|
||
|
|
Ændring 35
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 13 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
13. Inspektørerne indgiver en rapport om hver inspektion til medlemsstatens kompetente myndighed. En kopi af rapporten på engelsk eller på skibets arbejdssprog udleveres til skibsføreren, og en anden kopi opslås på skibets opslagstavle til de søfarendes underretning og fremsendes efter anmodning disses repræsentanter. |
Ændring 36
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 14 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
14. Hver medlemsstats kompetente myndighed opretholder et register over inspektionerne af søfarendes forhold om bord på skibe, der fører medlemsstatens flag. Medlemsstaten offentliggør en årlig rapport om inspektionsaktiviteterne inden for en rimelig frist på ikke over seks måneder efter årets udgang. |
Ændring 37
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 15 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
15. Iværksættes der en undersøgelse efter en større hændelse, fremsendes rapporten til den pågældende medlemsstats kompetente myndighed så hurtigt som praktisk muligt, men ikke senere end en måned efter undersøgelsens afslutning. |
Ændring 38
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 16 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
16. Når der udføres en inspektion, eller når der træffes foranstaltninger i medfør af denne artikel, udfoldes alle rimelige bestræbelser for at undgå, at et skib tilbageholdes eller forsinkes på urimelig vis. |
Ændring 39
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 17 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
17. Der betales erstatning i overensstemmelse med nationale love og bestemmelser for ethvert tab eller enhver skade, der er lidt som følge af urigtig udøvelse af inspektørens beføjelser. Bevisbyrden ligger i hver enkelt sag hos klageren. |
Ændring 40
Forslag til direktiv
Artikel 4 b — stk. 18 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
18. Hver medlemsstat foreskriver og håndhæver på effektiv vis passende sanktioner og andre udbedrende foranstaltninger, i tilfælde af at bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF (herunder søfarendes rettigheder) overtrædes, og inspektørerne generes under udførelsen af deres opgaver. |
Ændring 41
Forslag til direktiv
Artikel 5 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændring |
1. Hvis en medlemsstat modtager en klage, som den ikke anser for åbenbart ubegrundet, eller får bevis for, at et skib, der fører dens flag, ikke opfylder kravene i direktiv 2009/13/EF, eller at der er alvorlige mangler i dets gennemførelsesforanstaltninger, træffer medlemsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at undersøge sagen og sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler. |
1. Hvis en medlemsstat modtager en klage, som den ikke anser som værende åbenbart ubegrundet under international arbejdsmarkedsret , såsom konventionen om søfarendes arbejdsforhold eller under direktiv 2009/13/EF, træffer den de nødvendige foranstaltninger til at undersøge sagen og sikre, at der træffes foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler. |
|
Hvis en medlemsstat gennem en inspektion får bevis for, at et skib, der fører dens flag, ikke opfylder kravene i direktiv 2009/13/EF, eller at der er alvorlige mangler i dets gennemførelsesforanstaltninger, træffer medlemsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at undersøge sagen og sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler. |
Ændring 42
Forslag til direktiv
Artikel 5 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændring |
2. Personale med ansvar for at behandle klager behandler kilden til klager over farer eller mangler vedrørende søfarendes arbejds- og leveforhold eller en overtrædelse af love og bestemmelser fortroligt og tilkendegiver ikke over for rederen, rederens repræsentant eller føreren af skibet, at en inspektion er gennemført som følge af en sådan klage. |
2. Personalet behandler kilden til klager over farer eller mangler vedrørende søfarendes arbejds- og leveforhold eller en overtrædelse af love og bestemmelser fortroligt og tilkendegiver ikke over for rederen, rederens repræsentant eller føreren af skibet, at en inspektion er gennemført som følge af en sådan klage. |
Ændring 43
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 5a |
|
Procedurer for klager om bord |
|
1. Medlemsstaterne kræver, at skibe, der fører deres flag, har procedurer for rimelig, effektiv og hurtig behandling af klager om bord fra de søfarende over overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF (herunder de søfarendes rettigheder). |
Ændring 44
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 2 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2. Medlemsstaterne forbyder og straffer enhver form for personforfølgelse af en søfarende på grund af indgivelse af en klage. |
Ændring 45
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 3 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
3. Bestemmelserne i denne artikel berører ikke en søfarendes ret til at klage under anvendelse af ethvert retsmiddel, som den søfarende måtte anse for passende. |
Ændring 46
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 4 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
4. Procedurerne om bord kan, uden at det berører eventuelle mere vidtgående nationale love og forskrifter eller kollektive overenskomster, anvendes af den søfarende til indgivelse af klager i relation til ethvert spørgsmål, der påstås at udgøre en overtrædelse af bestemmelserne i direktiv 2009/13/EF (herunder de søfarendes rettigheder). |
Ændring 47
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 5 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
5. Hver medlemsstat sikrer, at dens love og bestemmelser indeholder passende procedurer for klager om bord til opfyldelse af kravene i stk. 1-3. Disse procedurer skal have til formål at løse klager på det lavest mulige niveau. Søfarende har dog i alle tilfælde ret til at klage direkte til skibsføreren og, hvis de finder det nødvendigt, til de relevante eksterne myndigheder. |
Ændring 48
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 6 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
6. Procedurerne for klager om bord skal omfatte retten for den søfarende til at blive ledsaget eller repræsenteret under klageproceduren samt omfatte sikkerhedsmekanismer mod muligheden for personforfølgelse af den søfarende på grund af indgivelsen af klagen. Udtrykket »personforfølgelse« dækker enhver negativ handling fra en persons side i relation til en søfarendes indgivelse af en klage, der ikke er åbenlyst chikanerende eller ondsindet. |
Ændring 49
Forslag til direktiv
Artikel 5 a — stk. 7 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
7. Alle søfarende skal i tillæg til deres ansættelsesaftale have udleveret en kopi af de procedurer, der gælder for klager om bord på skibet. Denne skal omfatte kontaktoplysninger på den kompetente myndighed i flagstaten og i den søfarendes bopælsland, hvis disse er forskellige, samt navnet på en eller flere personer på skibet, som i fortrolighed kan give de søfarende upartiske råd om deres klage og på anden måde hjælpe dem med at følge de klageprocedurer, der er til rådighed for dem på skibet. |
Ændring 50
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 5b |
|
Forpligtelser på arbejdsformidlingsområdet |
|
1. Uden at dette berører princippet om hver enkelt medlemsstats ansvar for de søfarendes arbejds- og leveforhold på skibe, der fører dens flag, er medlemsstaten også forpligtet til at sikre gennemførelsen af bestemmelserne i denne artikel vedrørende arbejdsformidling samt social sikring for søfarende, der er dens statsborgere eller er bosiddende eller på anden måde har hjemsted på dens område i det omfang, det er fastsat i denne artikel. |
Ændring 51
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 2 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
2. Hver medlemsstat håndhæver bestemmelserne i denne artikel med hensyn til drift og praksis hos de arbejdsformidlinger for søfarende, der har hjemsted på dens område, gennem et inspektions- og overvågningssystem og retsforfølgning i tilfælde af overtrædelse af licensordninger og andre driftsmæssige bestemmelser, som er fastsat i stk. 4 og 6. |
Ændring 56
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 3 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
3. De nærmere bestemmelser vedrørende gennemførelsen af stk. 1 er fastsat i nedenstående stk. 7-18. |
Ændring 52
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 4 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
4. Hver medlemsstat, der driver en offentlig arbejdsformidling for søfarende, påser, at arbejdsformidlingen drives på en ordentlig måde, der beskytter og fremmer de søfarendes beskæftigelsesmæssige rettigheder, således som det er foreskrevet i direktiv 2009/13/EF. |
Ændring 57
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 5 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
5. Hver medlemsstat indfører et effektivt inspektions- og kontrolsystem for håndhævelse af dens forpligtelser på arbejdsformidlingsområdet i henhold til denne artikel. |
Ændring 53
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 6 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
6. Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed overvåger og kontrollerer nøje alle arbejdsformidlinger for søfarende, der opererer på den pågældende medlemsstats område. Alle licenser eller certifikater eller tilsvarende tilladelser til drift af private arbejdsformidlinger for søfarende på området udstedes eller fornyes kun, efter at det er kontrolleret, at den pågældende arbejdsformidling opfylder bestemmelserne i de nationale love og bestemmelser. |
Ændring 58
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 7 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
7. Oplysninger om det i stk. 4 omtalte system, herunder metoden til vurdering af dets effektivitet, fremgår af medlemsstatens rapporter til Det Internationale Arbejdsbureau, jf. artikel 22 i dettes statut. |
Ændring 59
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 8 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
8. Alle søfarende skal have adgang til et effektivt, egnet og ansvarligt arbejdsformidlingssystem for arbejde om bord på skibe uden omkostninger for de søfarende. |
Ændring 60
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 9 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
9. Arbejdsformidlinger for søfarende, der opererer på en medlemsstats område, skal opfylde de normer, som er fastsat i stk. 7-18. |
Ændring 61
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 10 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
10. Hver medlemsstat foreskriver med hensyn til søfarende, der arbejder på skibe, som fører dens flag, at redere, der benytter arbejdsformidlinger, som er etableret i lande eller områder, hvor konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 ikke finder anvendelse, påser, at disse arbejdsformidlinger overholder de i stk. 7-18 fastsatte bestemmelser. |
Ændring 62
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 11 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
11. Såfremt private arbejdsformidlinger for søfarende, der har som hovedformål at formidle arbejde for søfarende, eller som anviser arbejde til et betragteligt antal søfarende, opererer på en medlemsstats område, drives disse arbejdsformidlinger alene i overensstemmelse med et standardiseret licens- eller certificeringssystem eller anden form for regulering. Dette system indføres, ændres eller udskiftes kun efter samråd med de relevante organisationer for skibsredere og søfarende. I tilfælde af tvivl om, hvorvidt denne artikel finder anvendelse på en privat arbejdsformidling, afgøres spørgsmålet af den kompetente myndighed i hver medlemsstat efter samråd med de relevante organisationer for skibsredere og søfarende. Der opmuntres ikke til overdreven udbredelse af private arbejdsformidlinger for søfarende. |
Ændring 63
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 12 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
12. Bestemmelserne i stk. 11 finder også — for så vidt som de anses for egnede af medlemsstatens kompetente myndighed i samråd med de relevante organisationer for skibsredere og søfarende — anvendelse på arbejdsformidlinger, der drives af en organisation for søfarende på medlemsstatens område med henblik på anvisning af arbejde for søfarende, der er statsborgere i denne medlemsstat, om bord på skibe, der fører dens flag. De tjenesteydelser, der er omfattet af dette stykke, er tjenesteydelser, der opfylder følgende betingelser: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændring 64
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 13 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||
|
13. Intet i stk. 1-18 anses for at: |
||
|
|
||
|
|
Ændring 65
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 14 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
||||||||||||||
|
14. En medlemsstat, der indfører et system som det, der er nævnt i stk. 11 skal i sine love og forskrifter eller andre foranstaltninger som minimum: |
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
||||||||||||||
|
|
Ændring 66
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 15 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
15. Den pågældende medlemsstats kompetente myndighed påser, at der forefindes egnet maskineri og egnede procedurer med henblik på eventuel undersøgelse af klager over aktiviteter hos arbejdsformidlinger for søfarende, eventuelt under inddragelse af repræsentanter for skibsrederne og de søfarende. |
Ændring 67
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 16 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
16. I tilfælde, hvor en medlemsstat har ratificeret konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, og der er forløbet et tidsrum af 12 måneder begyndende dagen efter registreringen af ratifikationen hos generaldirektøren for Det Internationale Arbejdsbureau, underretter medlemsstaten — så vidt som det er praktisk muligt — sine statsborgere om de eventuelle problemer med at tage hyre på et skib, hvor flagstaten ikke har ratificeret konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006, før de har vished for, at der anvendes normer svarende til dem, der er foreskrevet i denne artikel. Foranstaltninger, der træffes med henblik herpå af medlemsstaten, må ikke stride mod princippet om arbejdskraftens frie bevægelighed, som er fastslået i de traktater, som medlemsstaten og det pågældende andet land måtte være part i. |
Ændring 68
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 17 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
17. Hver medlemsstat, som stk. 16 finder anvendelse på, foreskriver, at redere til skibe, der fører dens flag, som benytter arbejdsformidlinger for søfarende, der har hjemsted i lande eller territorier, hvor konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 ikke finder anvendelse — så vidt det er praktisk muligt — skal påse, at disse arbejdsformidlinger opfylder kravene i stk. 7-18. |
Ændring 69
Forslag til direktiv
Artikel 5 b — stk. 18 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
18. Intet i stk. 7-18 er at forstå som en begrænsning af de forpligtelser, der påhviler skibsredere eller en medlemsstat, hvad angår de skibe, der fører dens flag. |
Ændring 54
Forslag til direktiv
Artikel 5 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 5c |
|
Rendezvous-klausul |
|
Fra og med datoen for konventionens ikrafttræden sikrer Kommissionen, at den indarbejdes i EU-lovgivningen og anvendes af medlemsstaterne. Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at dette sker. |
Ændring 55
Forslag til direktiv
Artikel 5 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændring |
|
Artikel 5d |
|
Rapportering |
|
Kommissionen forelægger hvert femte år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om anvendelsen af direktivet. |
|
Rapporten omfatter en evaluering af medlemsstaternes resultater som flagstater og foreslår eventuelle nødvendige supplerende foranstaltninger for at gennemføre og sikre overholdelsen af konventionen. |
(1) Efter vedtagelsen af ændringerne blev sagen henvist til fornyet udvalgsbehandling, jf. forretningsordenens artikel 57, stk. 2, andet afsnit (A7-0037/2013).
(2) EUT L 131 af 28.5.2009, s. 132.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/240 |
P7_TA(2013)0084
Afgørelse om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik
Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 2013 om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om fastsættelse af regler for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landsbrugspolitik (COM(2011)0625/3 — C7-0336/2011 — COM(2012)0552 — C7-0311/2012 — 2011/0280(COD) — 2013/2528(RSP))
(2016/C 036/39)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til forslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 70, stk. 2, og artikel 70a, |
der henviser til, at den finansieringsramme, der er præciseret i det lovgivningsmæssige forslag, kun er vejledende for den lovgivende myndighed, og ikke kan fastsættes endeligt, før der er indgået aftale om forslaget til forordning, om den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020,
træffer afgørelse om at indlede interinstitutionelle forhandlinger på grundlag af følgende mandat:
MANDAT
Ændringsforslag 1
Forslag til forordning
Betragtning 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 2
Forslag til forordning
Betragtning 1 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 3
Forslag til forordning
Betragtning 1 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 4
Forslag til forordning
Betragtning 8
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 5
Forslag til forordning
Betragtning 9
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 6
Forslag til forordning
Betragtning 10
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 7
Forslag til forordning
Betragtning 13
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 8
Forslag til forordning
Betragtning 15
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 9
Forslag til forordning
Betragtning 20
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 139
Forslag til forordning
Betragtning 21
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 11
Forslag til forordning
Betragtning 21 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 12
Forslag til forordning
Betragtning 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 13
Forslag til forordning
Betragtning 22 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 14
Forslag til forordning
Betragtning 23
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 15
Forslag til forordning
Betragtning 24 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 16
Forslag til forordning
Betragtning 26
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 17
Forslag til forordning
Betragtning 28
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 18
Forslag til forordning
Betragtning 29
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 104
Forslag til forordning
Betragtning 29 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 19
Forslag til forordning
Betragtning 33
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 20
Forslag til forordning
Betragtning 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 21
Forslag til forordning
Betragtning 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 22
Forslag til forordning
Betragtning 40 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 23
Forslag til forordning
Betragtning 43
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 24
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 1 — litra b — nr. iii a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 25
Forslag til forordning
Artikel 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 med henblik på Ændringsforslag af listen over støtteordninger i bilag I. |
Af hensyn til retssikkerheden tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 til Ændringsforslag af listen over støtteordninger i bilag I i den udstrækning, det er nødvendigt for at tage hensyn til Ændringsforslager i medfør af nye retsakter om støtteordninger, som vedtages efter denne forordnings ikrafttræden . |
Ændringsforslag 26
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra c — led 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 27
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra c — led 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 28
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra c — led 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 29
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 30
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra g
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 31
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra h
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 32
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra i
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 33
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 1 — litra j a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 34
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 2 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 35
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 2 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 36
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 2 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 37
Forslag til forordning
Artikel 4 — stk. 2 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 38
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. For hver medlemsstat og for hvert år stilles resultatet af den anslåede nedsættelse i artikel 11, som afspejles i forskellen mellem de nationale lofter, der er anført i bilag II, plus det beløb, der er til rådighed i henhold til artikel 44, og de nettolofter, der er fastsat i bilag III, til rådighed som EU-støtte til foranstaltninger inden for rammerne af udvikling af landdistrikterne, som ifølge forordning (EU) nr. [RDR] finansieres med midler fra ELFUL. |
2. For hver medlemsstat og for hvert år stilles resultatet af den anslåede nedsættelse i artikel 11, som afspejles i forskellen mellem de nationale lofter, der er anført i bilag II, plus det beløb, der er til rådighed i henhold til artikel 44, og de nettolofter, der er fastsat i bilag III, til rådighed som EU-støtte til foranstaltninger , der vælges af medlemsstaten, inden for rammerne af udvikling af landdistrikterne, som ifølge forordning (EU) nr. [RDR] finansieres med midler fra ELFUL. |
Ændringsforslag 197
Forslag til forordning
Artikel 8 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Tilpasningssatsen, der er fastsat i henhold til artikel 25 i forordning (EU) nr. […] (HZR), finder kun anvendelse på direkte betalinger på over 5 000 EUR , som ydes til landbrugere i det pågældende kalenderår. |
1. Tilpasningssatsen, der er fastsat i henhold til artikel 25 i forordning (EU) nr. […] (HZR), finder anvendelse på alle direkte betalinger, som ydes til landbrugere i det pågældende kalenderår. |
Ændringsforslag 39
Forslag til forordning
Artikel 8 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 vedrørende bestemmelser om grundlaget for beregning af nedsættelser, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne i henhold til denne artikels stk. 1 og 2. |
udgår |
Ændringsforslag 40
Forslag til forordning
Artikel 9
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 9 |
Artikel 9 |
||
Aktiv landbruger |
Aktiv landbruger |
||
1. Der ydes ikke direkte betalinger til fysiske eller juridiske personer eller til sammenslutninger af fysiske eller juridiske personer, hvis: |
1. Medlemsstaterne udarbejder lovgivningsmæssige rammer og definitioner baseret på objektive og ikke-diskriminerende kriterier for at sikre, at direkte betalinger kun gives til landbrugere, hvis landbrugsarealer overvejende er arealer, der naturligt holdes i en stand, der gør dem egnet til græsning eller dyrkning, under forudsætning af, at de på disse arealer udfører minimumsaktiviteterne fastsat af medlemsstaterne i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra c). |
||
|
|
||
|
|
||
|
Enheder som transportvirksomheder, lufthavne, ejendomsselskaber, selskaber, der forvalter sportsanlæg eller campingpladser, og mineselskaber eller andre ikke-landbrugsvirksomheder, som defineres af medlemsstaterne på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier, betragtes i princippet ikke som aktive landbrugere og modtager ikke nogen form for direkte betalinger. Medlemsstaterne kan vedtage, at disse enheder kan gøre krav på at være støtteberettigede, hvis de kan fremlægge verificerbar dokumentation for, at deres landbrugsaktiviteter udgør en væsentlig del af deres samlede økonomiske aktiviteter, eller at deres hovederhvervssigte er at udøve landbrugsvirksomhed. |
||
|
Medlemsstaterne kan efter behørigt at have underrettet Kommissionen beslutte at tilføje andre enheder end de i stk. 2 nævnte til deres liste over støtteberettigede enheder eller at fjerne sådanne enheder fra denne liste, forudsat at de fremlægger objektive og ikke-diskriminerende årsager som begrundelse for deres beslutning. |
||
2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på landbrugere, der modtog under 5 000 EUR i direkte betalinger for det foregående år. |
2. Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende denne artikel på landbrugere, der modtog under 5 000 EUR i direkte betalinger for det foregående år. |
||
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 55 om: |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 om kriterier for fastsættelse af, hvornår en landbrugers landbrugsareal anses for overvejende at være holdt naturligt i en stand, der gør det egnet til græsning eller dyrkning . |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 41
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 1 — led 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 42
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 1 — led 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 43
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Stk. 1 finder ikke anvendelse på andelsselskaber eller andre juridiske enheder, som er sammensat af et antal modtagere af direkte betalinger, og som samler betalingerne, før de udbetales i fuld udstrækning til deres medlemmer, der hver for sig er omfattet af stk. 1. |
Ændringsforslag 44+105
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Det beløb, der er omhandlet i stk. 1, beregnes ved at trække lønninger, som landbrugeren i realiteten har betalt og opgivet i det foregående år, inkl. skatter og arbejdsmarkedsbidrag, fra det samlede beløb for de direkte betalinger, som landbrugeren havde ret til, uden hensyntagen til de betalinger, der skal ydes i henhold til denne forordnings afsnit III, kapitel 2. |
2. Det beløb, der er omhandlet i stk. 1, beregnes ved at trække lønninger, som landbrugeren i realiteten har betalt og opgivet i det foregående år, inkl. skatter og arbejdsmarkedsbidrag, samt omkostninger som følge af brug af kontrahenter til at udføre specifikke landbrugsmæssige opgaver, fra det samlede beløb for de direkte betalinger, som landbrugeren havde ret til, uden hensyntagen til de betalinger, der skal ydes i henhold til denne forordnings afsnit III, kapitel 2. |
Ændringsforslag 45
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3a. Eventuelle midler fra den gradvise reduktion eller nedsættelse forbliver i den region eller den medlemsstat, hvor de blev opnået, og anvendes til foranstaltninger under søjle II. |
Ændringsforslag 46
Forslag til forordning
Artikel 14
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 14 |
Artikel 14 |
Fleksibilitet mellem søjlerne |
Fleksibilitet mellem søjlerne |
1. Medlemsstaterne kan inden den 1. august 2013 beslutte at stille op mod 10 % af deres årlige nationale lofter for kalenderårene 2014-2019, jf. bilag II til denne forordning, til rådighed som supplerende støtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som ifølge forordning (EU) nr. […] [RDR] finansieres med midler fra ELFUL. Som følge deraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til at yde direkte betalinger. |
1. Medlemsstaterne kan inden den 1. august 2013 beslutte at stille op mod 15 % af deres årlige nationale lofter for kalenderårene 2014-2019, jf. bilag II til denne forordning, til rådighed som supplerende støtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som ifølge forordning (EU) nr. […] [RDR] finansieres med midler fra ELFUL. Som følge deraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til at yde direkte betalinger. |
Denne beslutning anmeldes til Kommissionen inden den dato, der er nævnt i dette stykke. |
|
Procentsatsen, der oplyses i stk. 2, bør være den samme for årene i stk. 1. |
|
|
1a. Medlemsstaterne kan føje ikke-tildelte midler fra anvendelsen af artikel 33 til overførslerne til fordel for foranstaltninger for udvikling af landdistrikterne som omhandlet i stk. 1 i form af EU-støtte til miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, der finansieres med midler fra ELFUL, jf. forordning (EU) nr. […] [RDR]. |
2. Inden den 1. august 2013 kan Bulgarien, Estland, Finland, Letland, Litauen, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige i henhold til denne forordning beslutte at stille op til 5 % af beløbet til rådighed for støtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som ifølge forordning (EU) nr. […] [RDR] finansieres med midler fra ELFUL i perioden 2015-2020, som fastsat i forordning (EU) nr. […] [RDR]. Som følge deraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til støtteforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammerne. |
2. Inden den 1. august 2013 kan Bulgarien, Estland, Finland, Letland, Litauen, Polen, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige i henhold til denne forordning beslutte at stille op til 10 % af beløbet til rådighed for støtte til foranstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammer, som ifølge forordning (EU) nr. […] [RDR] finansieres med midler fra ELFUL i perioden 2015-2020, som fastsat i forordning (EU) nr. […] [RDR]. Som følge deraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til støtteforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsprogrammerne. |
Denne beslutning anmeldes til Kommissionen inden den dato, der er nævnt i dette stykke. |
Denne beslutning anmeldes til Kommissionen inden den dato, der er nævnt i dette stykke. |
Procentsatsen, der oplyses i stk. 2, bør være den samme for årene i første afsnit i stk. |
|
|
2a. Ved regional gennemførelse kan der anvendes forskellige procentsatser for de forskellige regioner. |
|
2b. Medlemsstaterne kan inden den 1. august 2015 eller den 1. august 2017 beslutte at tage de i denne artikel omhandlede beslutninger op til revision, med virkning fra det efterfølgende år. |
Ændringsforslag 47
Forslag til forordning
Artikel 15 — stk. - 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
- 1. Med henblik på at evaluere den nye fælles landbrugspolitik foretager Kommissionen en revision af gennemførelsen af reformerne og deres indvirkning på miljøet og landbrugsproduktionen inden udgangen af 2017. |
Ændringsforslag 48
Forslag til forordning
Artikel 15
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De støtteordninger, der er nævnt i bilag I, anvendes uden at foregribe en eventuel revision, der til enhver tid kan foretages på baggrund af den økonomiske udvikling og budgetsituationen. |
De støtteordninger, der er nævnt i bilag I, anvendes uden at foregribe en eventuel revision, der til enhver tid kan foretages gennem en retsakt på baggrund af den økonomiske udvikling og budgetsituationen |
Ændringsforslag 49
Forslag til forordning
Artikel 18
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 18 |
Artikel 18 |
||
Betalingsrettigheder |
Betalingsrettigheder |
||
1. Støtte under grundbetalingsordningen stilles til rådighed for landbrugere, hvis de i henhold til denne forordning opnår betalingsrettigheder ved tildeling i henhold til artikel 17b, stk. 4, ved første tildeling i henhold til artikel 21, fra den nationale reserve i henhold til artikel 23 eller ved overførsel i henhold til artikel 27." |
1. Støtte under grundbetalingsordningen stilles til rådighed for landbrugere, hvis de i henhold til denne forordning opnår betalingsrettigheder ved tildeling i henhold til artikel 17b, stk. 4, ved første tildeling i henhold til artikel 21, fra den nationale reserve i henhold til artikel 23 eller ved overførsel i henhold til artikel 27." |
||
2. Betalingsrettigheder, der er opnået under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 1782/2003 og forordning (EF) nr. 73/2009, udløber den 31. december 2013. |
2. Uanset stk. 1: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 50
Forslag til forordning
Artikel 19
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 19 |
Artikel 19 |
Loft for grundbetalingsordningen |
Loft for grundbetalingsordningen |
1. Kommissionen fastlægger ved hjælp af gennemførelsesretsakter det årlige nationale loft for grundbetalingsordningen ved at trække de årlige beløb, der fastsættes i henhold til artikel 33, 35, 37 og 39, fra det årlige nationale loft, der er anført i bilag II. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter , som for hver enkelt medlemsstat fastsætter det årlige nationale loft for grundbetalingsordningen ved at trække de årlige beløb, der fastsættes i henhold til artikel 33, 35, 37 og 39, fra det årlige nationale loft, der er anført i bilag II. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
2. Summen af alle tildelte betalingsrettigheder og den nationale reserve skal for hver medlemsstat og hvert år svare til det respektive nationale loft, der fastsættes af Kommissionen i henhold til stk. 1. |
2. Summen af alle tildelte betalingsrettigheder og den nationale reserve skal for hver medlemsstat og hvert år svare til det respektive nationale loft, der fastsættes af Kommissionen i henhold til stk. 1. |
3. Hvis det loft, som Kommissionen har fastsat i henhold til stk. 1, ændres i forhold til det foregående år, foretager en medlemsstat en lineær nedsættelse eller forhøjelse af summen af alle betalingsrettigheder for at sikre overensstemmelse med stk. 2. |
3. Hvis det loft, som Kommissionen har fastsat i henhold til stk. 1, ændres i forhold til det foregående år, foretager en medlemsstat en lineær nedsættelse eller forhøjelse af summen af alle betalingsrettigheder for at sikre overensstemmelse med stk. 2. |
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis en sådan Ændringsforslag skyldes anvendelsen af artikel 17b, stk. 2. |
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis en sådan Ændringsforslag skyldes anvendelsen af artikel 17b, stk. 2. |
Ændringsforslag 51
Forslag til forordning
Artikel 20
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 20 |
Artikel 20 |
Regional fordeling af de nationale lofter |
Regional fordeling af de nationale lofter |
1. Medlemsstaterne kan før den 1. august 2013 beslutte at anvende grundbetalingsordningen på regionalt plan. De definerer i så fald regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, som f.eks. deres agronomiske og økonomiske karakteristika samt deres regionale landbrugspotentiale, eller deres institutionelle eller administrative struktur. |
1. Medlemsstaterne kan før den 1. august 2013 beslutte at anvende grundbetalingsordningen på regionalt plan. De definerer i så fald regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, som f.eks. deres agronomiske , miljømæssige og socioøkonomiske karakteristika samt deres regionale landbrugspotentiale, eller deres institutionelle eller administrative struktur. |
2. Medlemsstaterne fordeler det nationale loft, jf. artikel 19, stk. 1, mellem regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
2. Medlemsstaterne fordeler det nationale loft, jf. artikel 19, stk. 1, mellem regionerne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
3. Medlemsstaterne kan beslutte, at de regionale lofter skal være underlagt årlige gradvise Ændringsforslager i overensstemmelse med forudfastsatte årlige etaper og efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier. |
3. Medlemsstaterne kan beslutte, at de regionale lofter skal være underlagt årlige gradvise Ændringsforslager i overensstemmelse med forudfastsatte årlige etaper og efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier, såsom landbrugspotentialet eller miljøkriterier. |
4. I det omfang, det er nødvendigt for at overholde de gældende regionale lofter, der er fastsat i henhold til stk. 2 eller 3, foretager medlemsstaterne en lineær nedsættelse eller forøgelse af værdien af betalingsrettighederne i hver af de pågældende regioner. |
4. I det omfang, det er nødvendigt for at overholde de gældende regionale lofter, der er fastsat i henhold til stk. 2 eller 3, foretager medlemsstaterne en lineær nedsættelse eller forøgelse af værdien af betalingsrettighederne i hver af de pågældende regioner. |
5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen inden den 1. august 2013 om deres beslutning, jf. artikel 1, og om foranstaltninger vedrørende anvendelse af stk. 2 og 3. |
5. Medlemsstaterne underretter Kommissionen inden den 1. august 2013 om deres beslutning, jf. artikel 1, og om foranstaltninger vedrørende anvendelse af stk. 2 og 3. |
Ændringsforslag 52+161
Forslag til forordning
Artikel 21
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
Artikel 21 |
Artikel 21 |
||||||
Første tildeling af betalingsrettigheder |
Første tildeling af betalingsrettigheder |
||||||
1. I henhold til artikel 2 tildeles landbrugere kun betalingsrettigheder, hvis de ansøger om tildeling heraf under grundbetalingsordningen inden den 15. maj 2014, med undtagelse af force majeure og usædvanlige omstændigheder. |
1. I henhold til stk. 2 i denne artikel og med forbehold af artikel 18, stk. 2, tildeles landbrugere kun betalingsrettigheder, hvis de ansøger om tildeling heraf under grundbetalingsordningen inden den 15. maj 2014, med undtagelse af force majeure og usædvanlige omstændigheder |
||||||
2. Landbrugere, der i 2011 eller for Kroatiens vedkommende i 2013 aktiverede mindst en betalingsrettighed under enkeltbetalingsordningen eller søgte om støtte under den generelle arealbetalingsordning, i begge tilfælde i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009, modtager betalingsrettighederne under enkeltbetalingsordningens første år, forudsat at de er berettiget til at modtage direkte betalinger i henhold til artikel 9. |
2. Landbrugere, der: |
||||||
|
|
||||||
Uanset første afsnit modtager landbrugere betalingsrettigheder i grundbetalingsordningens første år, forudsat at de er berettiget til at modtage direkte betalinger i overensstemmelse med artikel 9, og forudsat at de i 2011: |
Uanset første afsnit modtager landbrugere betalingsrettigheder i grundbetalingsordningens første år, forudsat at de er berettiget til at modtage direkte betalinger i overensstemmelse med artikel 9, og forudsat at de i 2011: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, er antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger lig med antallet af støtteberettigede hektar, jf. artikel 25, stk. 2, som landbrugeren anmelder for 2014 i henhold til artikel 26, stk. 1. |
Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, er antallet af betalingsrettigheder pr. landbruger lig med antallet af støtteberettigede hektar, jf. artikel 25, stk. 2, som landbrugeren anmelder for 2014 i henhold til artikel 26, stk. 1. |
||||||
|
Uanset første afsnit, kan medlemsstaterne, hvis det samlede antal hektarer, der er anmeldt i en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1, for 2014 medfører en stigning på mere end 45 % af det samlede antal støtteberettigede hektar anmeldt i 2009 i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009, begrænse antallet af betalingsrettigheder, der skal tildeles i 2014 til 145 % af det samlede antal hektarer anmeldt i 2009 i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009. |
||||||
|
Medlemsstater, der anvender denne mulighed, tildeler landbrugerne et reduceret antal betalingsrettigheder, som beregnes ved at anvende en forholdsmæssig nedsættelse af det yderligere antal støtteberettigede hektar, som den enkelte landbruger har anmeldt i 2014 i forhold til antallet af støtteberettigede hektar, jf. artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 73/2009, som landbrugeren angav i sin støtteansøgning i 2011 i overensstemmelse med artikel 19 i forordning (EF) nr. 73/2009. |
||||||
3. Ved salg eller forpagtning af bedriften eller en del af denne kan fysiske eller juridiske personer , der opfylder stk. 2, ved kontrakt undertegnet inden den 15. maj 2014, overføre rettighederne til at modtage betalingsrettigheder som omhandlet i stk. 1 til én landbruger , forudsat at sidstnævnte opfylder betingelserne i artikel 9. |
3. Ved salg, sammenlægning, opsplitning eller forpagtning af bedriften eller en del af denne kan landbrugere , der opfylder stk. 2, ved kontrakt undertegnet inden den 15. maj 2014, overføre rettighederne til at modtage betalingsrettigheder som omhandlet i stk. 1 til de landbrugere, der overtager bedriften eller en del af den , forudsat at sidstnævnte opfylder betingelserne i artikel 9 |
||||||
4. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter bestemmelser om ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder, der indgives i året for tildeling af betalingsrettigheder, såfremt disse betalingsrettigheder endnu ikke kan fastlægges endeligt, og såfremt denne tildeling er berørt af usædvanlige omstændigheder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
4. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter bestemmelser om ansøgninger om tildeling af betalingsrettigheder, der indgives i året for tildeling af betalingsrettigheder, såfremt disse betalingsrettigheder endnu ikke kan fastlægges endeligt, og såfremt denne tildeling er berørt af usædvanlige omstændigheder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
Ændringsforslag 53
Forslag til forordning
Artikel 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 22 |
Artikel 22 |
||||
Værdien af betalingsrettigheder og konvergens |
Værdien af betalingsrettigheder og konvergens |
||||
1. For hvert relevant år beregnes enhedsværdien for betalingsrettighederne ved at dividere det nationale eller regionale loft fastsat i henhold til artikel 19 eller 20 efter anvendelse af den lineære nedsættelse i henhold til artikel 23, stk. 1, med antallet af betalingsrettigheder tildelt på nationalt eller regionalt plan for 2014 i henhold til artikel 21, stk. 2. |
1. For hvert relevant år beregnes enhedsværdien for betalingsrettighederne ved at dividere det nationale eller regionale loft fastsat i henhold til artikel 19 eller 20 efter anvendelse af den lineære nedsættelse i henhold til artikel 23, stk. 1, med antallet af betalingsrettigheder tildelt på nationalt eller regionalt plan for 2014 i henhold til artikel 21, stk. 2. |
||||
2. Medlemsstater, som anvendte enkeltbetalingsordningen, jf. forordning (EF) nr. 73/2009, kan begrænse beregningen af enhedsværdien for betalingsrettigheder, der er omhandlet i stk. 1, til et beløb, der svarer til mindst 40 % af det nationale eller regionale loft fastsat i henhold til artikel 19 eller 20 efter anvendelse af den lineære nedsættelse i henhold til artikel 23, stk. 1. |
2. Medlemsstater, som anvendte enkeltbetalingsordningen, jf. forordning (EF) nr. 73/2009, kan begrænse beregningen af enhedsværdien for betalingsrettigheder, der er omhandlet i stk. 1, til et beløb, der svarer til mindst 10 % af det nationale eller regionale loft fastsat i henhold til artikel 19 eller 20 efter anvendelse af den lineære nedsættelse i henhold til artikel 23, stk. 1. |
||||
3. Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, bruger den del af loftet, der er tilbage efter anvendelsen af det pågældende stykke, til at forhøje værdien af betalingsrettighederne, hvis summen af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen beregnet i henhold til stk. 2 er lavere end den sum af betalingsrettigheder, herunder særlige rettigheder, landbrugeren var i besiddelse af den 31. december 2013 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009. Til det formål forhøjes den nationale eller regionale enhedsværdi for hver af den pågældende landbrugers betalingsrettigheder med en andel af forskellen mellem summen af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen beregnet i henhold til stk. 2 og summen af betalingsrettigheder, herunder særlige rettigheder, landbrugeren var i besiddelse af den 31. december 2013 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009. |
3. Medlemsstater, der benytter muligheden i stk. 2, bruger den del af loftet, der er tilbage efter anvendelsen af det pågældende stykke, til at forhøje værdien af betalingsrettighederne, hvis summen af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen beregnet i henhold til stk. 2 er lavere end den sum af betalingsrettigheder, herunder særlige rettigheder, landbrugeren var i besiddelse af den 31. december 2013 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009. Til det formål forhøjes den nationale eller regionale enhedsværdi for hver af den pågældende landbrugers betalingsrettigheder med en andel af forskellen mellem summen af betalingsrettigheder under grundbetalingsordningen beregnet i henhold til stk. 2 og summen af betalingsrettigheder, herunder særlige rettigheder, landbrugeren var i besiddelse af den 31. december 2013 under enkeltbetalingsordningen i henhold til forordning (EF) nr. 73/2009. |
||||
Ved beregningen af forhøjelsen kan en medlemsstat også tage hensyn til støtte, der ydes i kalenderåret 2013 i henhold til artikel 52, artikel 53, stk. 1, og artikel 68, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 73/2009, hvis medlemsstaten ikke har besluttet at anvende frivillig koblet støtte i henhold til afsnit IV i denne forordning på de relevante sektorer. |
Ved beregningen af forhøjelsen kan en medlemsstat også tage hensyn til støtte, der ydes i kalenderåret 2013 i henhold til artikel 52, artikel 53, stk. 1, og artikel 68, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 73/2009, hvis medlemsstaten ikke har besluttet at anvende frivillig koblet støtte i henhold til afsnit IV i denne forordning på de relevante sektorer. |
||||
Ved »en landbruger, der anses for at eje betalingsrettigheder«, forstås i første afsnit en landbruger, der ejer betalingsrettigheder den 31. december 2013, og som har fået tildelt eller endeligt overdraget betalingsrettigheder inden denne dato. |
Ved »en landbruger, der anses for at eje betalingsrettigheder«, forstås i første afsnit en landbruger, der ejer betalingsrettigheder den 31. december 2013, og som har fået tildelt eller endeligt overdraget betalingsrettigheder inden denne dato. |
||||
4. Ved anvendelsen af stk. 3 kan en medlemsstat på grundlag af objektive kriterier i tilfælde af salg, overdragelse eller hel eller delvis udløb af en forpagtning af landbrugsarealer efter den dato, der er fastsat i henhold til artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009, og før den dato, der er fastsat i henhold til artikel 26 i denne forordning, fastsætte, at forhøjelsen eller en del af forhøjelsen af værdien af betalingsrettigheder, der skulle tildeles den pågældende landbruger, skal tilbageføres til den nationale reserve, hvis forhøjelsen ville føre til en uventet fortjeneste for den pågældende landbruger. |
4. Ved anvendelsen af stk. 3 kan en medlemsstat på grundlag af objektive kriterier i tilfælde af salg, overdragelse eller hel eller delvis udløb af en forpagtning af landbrugsarealer efter den dato, der er fastsat i henhold til artikel 35 i forordning (EF) nr. 73/2009, og før den dato, der er fastsat i henhold til artikel 26 i denne forordning, fastsætte, at forhøjelsen eller en del af forhøjelsen af værdien af betalingsrettigheder, der skulle tildeles den pågældende landbruger, skal tilbageføres til den nationale reserve, hvis forhøjelsen ville føre til en uventet fortjeneste for den pågældende landbruger. |
||||
Disse objektive kriterier fastsættes på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, og omfatter mindst følgende: |
Disse objektive kriterier fastsættes på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås, og omfatter mindst følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. Senest fra ansøgningsår 2019 skal alle betalingsrettigheder i en medlemsstat eller, ved anvendelse af artikel 20, den berørte region have ensartet enhedsværdi. |
5. Senest fra ansøgningsår 2019 skal alle betalingsrettigheder i en medlemsstat eller, ved anvendelse af artikel 20, den berørte region: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Ved anvendelsen af stk. 2 og 3 og nærværende stykke kan medlemsstaterne træffe foranstaltninger til sikring af, at niveauet for de betalingsrettigheder, der aktiveres i 2019, i tilfælde af nedskæringer af betalingsrettigheder på bedriftsplan ikke er mere end 30 % under niveauet i 2014. |
||||
6. Ved anvendelsen af stk. 2 og 3 tilstræber medlemsstaterne i overensstemmelse med de generelle principper for EU-retten at tilnærme værdien af betalingsrettighederne på nationalt eller regionalt plan. Med henblik herpå fastsætter medlemsstaterne de foranstaltninger, der skal træffes inden den 1. august 2013. Disse foranstaltninger omfatter årlige gradvise Ændringsforslager af betalingsrettighederne i overensstemmelse med objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
6. Ved anvendelsen af stk. 2 og 3 tilstræber medlemsstaterne i overensstemmelse med de generelle principper for EU-retten at tilnærme værdien af betalingsrettighederne på nationalt eller regionalt plan. Med henblik herpå fastsætter medlemsstaterne de foranstaltninger, der skal træffes inden den 1. august 2013. Disse foranstaltninger omfatter årlige gradvise Ændringsforslager af betalingsrettighederne i overensstemmelse med objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
||||
Foranstaltningerne i stk. 1 anmeldes til Kommissionen inden den dato, der er nævnt i pågældende stykke. |
Foranstaltningerne i stk. 1 anmeldes til Kommissionen inden den dato, der er nævnt i pågældende stykke. |
Ændringsforslag 54
Forslag til forordning
Artikel 22 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 22a |
|
Intern konvergens |
|
1. Som en undtagelse fra artikel 22 kan medlemsstaterne tilpasse værdien af betalingsrettighederne på nationalt eller regionalt plan, således at enhedsværdien nærmer sig, men ikke helt når, ensartede nationale eller regionale værdier i ansøgningsåret 2021. Medlemsstaterne kan anvende formlen for ekstern konvergens mellem medlemsstater, når de gør brug af denne undtagelse. Denne konvergens finansieres ved en reduktion af 2013-rettighedsværdier, der ligger over en tærskel defineret af medlemsstaterne eller over det nationale gennemsnit. |
|
2. Medlemsstater, som gør brug af undtagelsen i stk. 1, kan beslutte, at betaling for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, jf. afsnit III, kapitel 2, og som udgør 30 % af det nationale rammebeløb i henhold til artikel 33, stk. 1, skal betales til landbrugerne som en procentsats i forhold til deres grundbetaling. |
|
3. Når medlemsstaterne gør brug af undtagelsen i stk. 1, fastsætter de i overensstemmelse med EU-rettens generelle principper inden den 1. august 2013 de foranstaltninger, der skal træffes. Disse foranstaltninger omfatter gradvise Ændringsforslager af betalingsrettighederne i overensstemmelse med objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
|
De i stk. 1 nævnte foranstaltninger anmeldes til Kommissionen inden den 1. august 2013. |
Ændringsforslag 55
Forslag til forordning
Artikel 23
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 23 |
Artikel 23 |
||||
Oprettelse og brug af den nationale reserve |
Oprettelse og brug af den nationale reserve |
||||
1. Hver medlemsstat opretter en national reserve. I det første år for anvendelsen af grundbetalingsordningen foretager medlemsstaterne til det formål en lineær procentuel nedsættelse af loftet for grundbetalingsordningen på nationalt plan for at oprette den nationale reserve. Nedsættelsen må ikke overstige 3 % undtagen om nødvendigt for at dække tildelingsbehovene for 2014 i artikel 4. |
1. Hver medlemsstat opretter en national reserve. I det første år for anvendelsen af grundbetalingsordningen foretager medlemsstaterne til det formål en lineær procentuel nedsættelse af loftet for grundbetalingsordningen på nationalt plan for at oprette den nationale reserve. For 2014 må nedsættelsen ikke overstige 3 % undtagen om nødvendigt for at dække tildelingsbehovene i stk. 4. I de efterfølgende år kan medlemsstaterne hvert år fastsætte loftet for nedsættelsen på grundlag af tildelingsbehovene. |
||||
2. Medlemsstaterne kan forvalte den nationale reserve på regionalt plan. |
2. Medlemsstaterne kan forvalte den nationale reserve på regionalt plan. |
||||
3. Medlemsstaterne opretter betalingsrettigheder fra den nationale reserve i overensstemmelse med objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås. |
3. Medlemsstaterne opretter betalingsrettigheder fra den nationale reserve i overensstemmelse med objektive kriterier og på en måde, så der sikres ligebehandling af landbrugerne, og så markeds- og konkurrenceforvridning undgås. |
||||
4. Medlemsstaterne bruger den nationale reserve til at tildele betalingsrettigheder som en prioritet til unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet. |
4. Medlemsstaterne bruger den nationale reserve til at tildele betalingsrettigheder som en prioritet til unge landbrugere og nye landbrugere , der indleder en landbrugsaktivitet. |
||||
I første afsnit forstås ved »unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet« fysiske eller juridiske personer, der opfylder betingelserne i artikel 36, stk. 2, der ikke har udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko, og som ikke har haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet, i fem år forud for indledningen af den nye landbrugsaktivitet. For en juridisk person gælder, at de(n) fysiske person(er), der kontrollerer den juridiske person, ikke må have udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko og ikke må have haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet, i fem år forud for den juridiske persons indledning af landbrugsaktiviteten. |
I første afsnit forstås ved »unge landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet« fysiske eller juridiske personer, der opfylder betingelserne i artikel 36, stk. 2, der ikke har udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko, og som ikke har haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet, i fem år forud for indledningen af den nye landbrugsaktivitet. For en juridisk person gælder, at de(n) fysiske person(er), der kontrollerer den juridiske person, ikke må have udøvet landbrugsaktivitet i eget navn og for egen risiko og ikke må have haft kontrol over en juridisk person, der udøver en landbrugsaktivitet, i fem år forud for den juridiske persons indledning af landbrugsaktiviteten. |
||||
|
I første afsnit forstås ved »nye landbrugere, der indleder en landbrugsaktivitet« fysiske personer, som aldrig har fået tildelt rettigheder. Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere objektive og ikke-diskriminerende kriterier, som nye landbrugere skal opfylde, navnlig for så vidt angår passende kvalifikationer, erfaring og/eller uddannelseskrav. |
||||
5. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til: |
5. Medlemsstaterne kan anvende den nationale reserve til: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
6. Ved anvendelsen af stk. 4, og stk. 5, litra a), fastsætter medlemsstaterne værdien af de betalingsrettigheder, landbrugerne tildeles, på grundlag af den nationale eller regionale gennemsnitlige værdi af betalingsrettighederne i tildelingsåret. |
6. Ved anvendelsen af stk. 4, og stk. 5, litra a), fastsætter medlemsstaterne værdien af de betalingsrettigheder, landbrugerne tildeles, på grundlag af den nationale eller regionale gennemsnitlige værdi af betalingsrettighederne i tildelingsåret. |
||||
7. Hvis en landbruger har ret til at modtage betalingsrettigheder eller forhøje værdien af de eksisterende i medfør af en endelig domstolsafgørelse eller en endelig forvaltningsbeslutning truffet af den kompetente myndighed i en medlemsstat, modtager landbrugeren det antal og den værdi af betalingsrettigheder, der er fastlagt i den pågældende afgørelse eller retsakt på en dato, der fastsættes af medlemsstaten. Denne dato må ikke ligge senere end den sidste dag for indsendelse af ansøgning om deltagelse i grundbetalingsordningen efter datoen for domstolsafgørelsen eller forvaltningsbeslutningen, dog med forbehold af artikel 25 og artikel 26. |
7. Hvis en landbruger har ret til at modtage betalingsrettigheder eller forhøje værdien af de eksisterende i medfør af en endelig domstolsafgørelse eller en endelig forvaltningsbeslutning truffet af den kompetente myndighed i en medlemsstat, modtager landbrugeren det antal og den værdi af betalingsrettigheder, der er fastlagt i den pågældende afgørelse eller retsakt på en dato, der fastsættes af medlemsstaten. Denne dato må ikke ligge senere end den sidste dag for indsendelse af ansøgning om deltagelse i grundbetalingsordningen efter datoen for domstolsafgørelsen eller forvaltningsbeslutningen, dog med forbehold af artikel 25 og artikel 26. |
Ændringsforslag 56
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte under grundbetalingsordningen ydes til landbrugere efter aktivering ved anmeldelse, jf. artikel 26, stk. 1, af en betalingsrettighed pr. støtteberettiget hektar i den medlemsstat, hvor den er blevet tildelt. Aktiverede betalingsrettigheder giver ret til årlig betaling af de beløb, der er fastsat deri, uden at det berører bestemmelserne om finansiel disciplin, gradvis nedsættelse og reduktion, lineær reduktion i overensstemmelse med artikel 7, artikel 37, stk. 2, og artikel 51, stk. 1, samt nedsættelser og udelukkelser, der pålægges i henhold til forordning (EU) nr. […] [HZR]. |
1. Støtte under grundbetalingsordningen ydes til landbrugere efter aktivering ved anmeldelse, jf. artikel 26, stk. 1, af en betalingsrettighed pr. støtteberettiget hektar i den medlemsstat, hvor den er blevet tildelt. Aktiverede betalingsrettigheder giver ret til årlig betaling af de beløb, der er fastsat deri, uden at det berører bestemmelserne om finansiel disciplin, gradvis nedsættelse og reduktion, lineær reduktion i overensstemmelse med artikel 7, artikel 37, stk. 2, og artikel 51, stk. 1, samt nedsættelser og udelukkelser, der pålægges i henhold til forordning (EU) nr. […] [HZR]. Som en undtagelse fra første punktum kan medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning i 2013, fortsætte med at anvende denne model til gennemførelse af grundbetalingsordningen. |
Ændringsforslag 57
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 2 — afsnit 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Med henblik på første afsnit, litra a), kan medlemsstaterne efter objektive og ikke-diskriminerende kriterier anvende en reduktionskoefficient for landbrugsarealer med lavere udbyttepotentiale eller til særlige produktioner, når størrelsen af det støtteberettigede areal bestemmes. |
Ændringsforslag 58
Forslag til forordning
Artikel 27 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Når betalingsrettigheder sælges uden jord, kan medlemsstaterne under overholdelse af EU-rettens generelle principper bestemme, at en del af de solgte betalingsrettigheder skal føres tilbage til den nationale reserve, eller at deres enhedsværdi reduceres til fordel for den nationale reserve. |
Ændringsforslag 59
Forslag til forordning
Artikel 28 — stk. 1 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 60
Forslag til forordning
Artikel 28 — litra g
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 61
Forslag til forordning
Kapitel 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
|
|
Artikel 28a |
|
Generelle regler |
|
1. Medlemsstaterne kan beslutte at yde en supplerende årlig betaling til landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen, jf. kapitel 1. |
|
2. Medlemsstaterne fastsætter antallet af første hektar, som er støtteberettiget i henhold til denne bestemmelse, hvilket skal svare til antallet af rettigheder, som landbrugeren aktiverer i henhold til artikel 26, stk. 1, op til en grænse på 50 hektar. |
|
3. Til finansiering af denne bestemmelse anvender medlemsstaterne et beløb på højst 30 % af deres årlige nationale loft, der er fastsat i bilag II. |
|
4. Medlemsstaterne beregner hvert år den supplerende betaling for de første hektar ved at dividere det i stk. 3 omhandlede beløb med det samlede antal hektar, der er omfattet af denne betaling. |
|
5. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke ydes betaling til landbrugere, for hvilke det er bevist, at de efter datoen for offentliggørelse af Kommissionens forslag til denne forordning kunstigt har skabt de nødvendige betingelser for at nyde godt af den i denne artikel omhandlede betaling. |
|
6. Medlemsstaterne underretter senest den 1. august 2013 Kommissionen om deres beslutninger i henhold til stk. 1, 2 og 3. |
Ændringsforslag 63
Forslag til forordning
Artikel 30
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 30 |
Artikel 30 |
Afgrødediversificering |
Afgrødediversificering |
1. Hvis landbrugerens agerjord dækker mere end tre hektar og ikke er fuldstændig udlagt til græsproduktion (tilsået eller naturligt forekommende), fuldstændig braklagt eller fuldstændig opdyrket med afgrøder under vand i en betydelig del af året , skal dyrkningen på agerjord bestå af mindst tre forskellige afgrøder. Ingen af de tre afgrøder må dække mindre end 5 % af agerjorden, og hovedafgrøden må ikke overstige 70 % af agerjorden. |
1. Hvis landbrugerens agerjord dækker mellem 10 og 30 hektar, skal dyrkningen på agerjord bestå af mindst to forskellige afgrøder. Ingen af afgrøderne må dække mere end 80 % af agerjorden. |
|
Hvis landbrugerens agerjord dækker mere end 30 hektar , skal dyrkningen på agerjord bestå af mindst tre forskellige afgrøder undtagen for bedrifter beliggende nord for den 62. breddegrad . Hovedafgrøden må ikke overstige 75 % af agerjorden, og de to hovedafgrøder må tilsammen ikke dække mere end 95 % af agerjorden. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 55 om fastsættelse af definitionen af »afgrøde« og bestemmelser om anvendelse af en nøjagtig beregning af andele for forskellige afgrøder. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 55 om fastsættelse af definitionen af »afgrøde« og bestemmelser om anvendelse af en nøjagtig beregning af andele for forskellige afgrøder. |
Ændringsforslag 64
Forslag til forordning
Artikel 31
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 31 |
Artikel 31 |
Permanente græsarealer |
Permanente græsarealer og permanente græsningsarealer |
1. Landbrugerne bevarer som permanente græsarealer de områder af deres bedrifter , der er anmeldt som sådanne i den ansøgning, der er indgivet i henhold til artikel 74, stk. 1, i forordning (EU) nr. XXX (HZR) for ansøgningsåret 2014 (i det følgende benævnt »referencearealer udlagt som permanente græsarealer«). |
1. Medlemsstaterne sikrer, at andelen af det areal, der er udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer, bibeholdes i forhold til det samlede landbrugsareal . Medlemsstaterne kan anvende denne forpligtelse på nationalt, regionalt eller subregionalt plan. |
|
I første afsnit forstås ved permanente græsarealer og permanente græsningsarealer de områder af bedrifterne , der er anmeldt som sådanne i den ansøgning, der er indgivet i henhold til artikel 74, stk. 1, i forordning (EU) nr. XXX (HZR) for ansøgningsåret 2014 (i det følgende benævnt »referencearealer udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer «). |
Referencearealer udlagt som permanente græsarealer øges, hvis landbrugeren er forpligtet til at omlægge arealer til permanente græsarealer i 2014 og/eller i 2015, jf. artikel 93 i forordning (EU) nr. […] (HZR). |
Referencearealer udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer øges, hvis landbrugeren er forpligtet til at omlægge arealer til permanente græsarealer i 2014 og/eller i 2015, jf. artikel 93 i forordning (EU) nr. […] (HZR). |
2. Landbrugere må højst omlægge 5 % af referencearealer udlagt som permanente græsarealer. Grænsen finder ikke anvendelse i ved force majeure eller særlige omstændigheder. |
2. Omlægning af højst 5 % af referencearealer udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer er tilladt, undtagen i tilfælde af kulstofrig jordbund, vådområder og delvis naturlige græsarealer og græsningsarealer . I ekstraordinære tilfælde kan denne procentsats eventuelt øges til 7 %. |
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 om fastsættelse af regler vedrørende udvidelse af referencearealer udlagt som permanente græsarealer, jf. andet afsnit i stk. 1, fornyelse af permanente græsarealer, omlægning af agerjord til permanente græsarealer, hvis den tilladte reduktion i henhold til stk. 2 overskrides, samt Ændringsforslag af referencearealer udlagt som permanente græsarealer ved overdragelse af jord. |
3. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 om fastsættelse af regler vedrørende udvidelse af referencearealer udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer , jf. tredje afsnit i stk. 1, fornyelse af permanente græsarealer og permanente græsningsarealer , omlægning af agerjord til permanente græsarealer og permanente græsningsarealer i tilfælde af, at den tilladte reduktion i henhold til stk. 2 overskrides, samt vedrørende de særlige omstændigheder i henhold til stk. 2 og Ændringsforslag af referencearealer udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer ved overdragelse af jord. |
Ændringsforslag 65
Forslag til forordning
Artikel 32
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 32 |
Artikel 32 |
Miljømæssigt fokusområde |
Miljømæssigt fokusområde |
1. Landbrugere skal sikre, at mindst 7 % af deres støtteberettigede landbrugsareal, jf. artikel 25, stk. 2, bortset fra arealer, der er udlagt som permanente græsarealer, som miljømæssigt fokusområde, herunder f.eks. braklagte arealer, terrasser, landskabstræk, bræmmer og skovklædte områder, jf. artikel 25, stk. 2, litra b), nr. ii). |
1. Såfremt agerjorden dækker mere end 10 hektar, skal landbrugere i nærværende forordnings første gennemførelsesår sikre, at mindst 3 % af deres støtteberettigede landbrugsareal, jf. artikel 25, stk. 2, bortset fra arealer, der er udlagt som permanente græsarealer og permanente græsningsarealer og permanente afgrøder , er miljømæssigt fokusområde, herunder f.eks. braklagte arealer, terrasser, landskabstræk , herunder hække, grøfter, stenvægge, fritstående træer og damme, arealer, der er beplantet med kvælstofbindende afgrøder , bræmmer og skovklædte områder, jf. artikel 25, stk. 2, litra b), nr. ii). Landbrugerne kan anvende denne foranstaltning på hele deres bedrift. |
|
Landbrugerne kan anvende et miljømæssigt fokusområde til produktion uden anvendelse af pesticider eller gødning. |
|
Fra 1. januar 2016 forhøjes den i afsnit 1 nævnte procentsats til 5 %. |
|
1a. Kommissionen forelægger inden den 31. marts 2017 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport med en evaluering af foranstaltningerne i henhold til stk. 1, ledsaget af de nødvendige lovgivningsmæssige forslag med henblik på eventuelt at forhøje procentsatsen i stk. 1 til 7 % for 2018 og under hensyntagen til indvirkningen på miljøet og landbrugsproduktionen. |
|
1b. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne fra 1. januar 2016 beslutte at gennemføre op til tre procentpoint af de miljømæssige fokusområder på regionalt plan for at erhverve sig tilstødende miljømæssige fokusområder. |
|
1c. Landbrugere kan af den lokale myndighed leje et landbrugsareal af høj naturværdi, som er overgået til offentlig ejendom som følge af jordfordeling eller lignende procedurer, og udlægge det som miljømæssigt fokusområde, hvis det opfylder kriterierne i stk. 1. |
|
1d. Miljømæssige fokusområder kan vægtes på grundlag af deres miljømæssige betydning. Kommissionen skal godkende vægtningskoefficienter, som indsendes af medlemsstaterne, under hensyntagen til ækvivalente miljømæssige og klimatiske resultatkriterier. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i henhold til artikel 55 med henblik på yderligere at definere typerne af miljømæssige fokusområder, der er nævnt i stk. 1, og at tilføje og definere andre typer miljømæssige fokusområder, der kan tages i betragtning i forbindelse med overholdelsen af den procentsats, der er omhandlet i stk. 1. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i henhold til artikel 55 med henblik på yderligere at definere typerne af miljømæssige fokusområder, der er nævnt i stk. 1, fastlægge EU-dækkende rammer for vægtningskoefficienter med henblik på at beregne de hektar, som de forskellige typer miljømæssige fokusområder i stk. 1d i denne artikel udgør, og at tilføje og definere andre typer miljømæssige fokusområder, der kan tages i betragtning i forbindelse med vurderingen af den procentsats, der er omhandlet i stk. 1 i denne artikel, og fastsættelsen af det regionale niveau i stk. 1b i denne artikel . |
Ændringsforslag 66
Forslag til forordning
Artikel 34 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Den supplerende betaling pr. hektar, der er omhandlet i stk. 1, beregnes ved at dividere det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af artikel 35, med antallet af støtteberettigede hektar anmeldt i henhold til artikel 26, stk. 1, og beliggende i områder, hvor medlemsstaterne har besluttet at yde betaling i overensstemmelse med denne artikels stk. 2. |
4. Den supplerende betaling pr. hektar, der er omhandlet i stk. 1, beregnes ved at dividere det beløb, der fremkommer ved anvendelsen af artikel 35, med antallet af støtteberettigede hektar anmeldt i henhold til artikel 26, stk. 1, hvor medlemsstaterne har besluttet at yde betaling i overensstemmelse med denne artikels stk. 2. |
Ændringsforslag 67
Forslag til forordning
Artikel 34 — stk. 4 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Medlemsstaterne kan tilpasse betalingen pr. hektar på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. |
Ændringsforslag 68
Forslag til forordning
Artikel 34 — stk. 4 — afsnit 1 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Medlemsstaterne kan, såfremt de anvender første afsnit, fastsætte et loft for, hvor mange hektar pr. bedrift der skal tages i betragtning i forbindelse med betalingen. |
Ændringsforslag 69
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. I overensstemmelse med den del af det nationale loft, der skal anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1, fastsætter Kommissionen det tilsvarende loft for denne betaling på årsbasis ved hjælp af gennemførelsesretsakter . Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
2. I overensstemmelse med den del af det nationale loft, der skal anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 med henblik på at fastsætte det tilsvarende loft for denne betaling på årsbasis. |
Ændringsforslag 70
Forslag til forordning
Artikel 36
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 36 |
Artikel 36 |
||||
Generelle regler |
Generelle regler |
||||
1. Medlemsstaterne yder en årlig betaling til landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen, jf. kapitel 1. |
1. Medlemsstaterne yder en årlig betaling på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel, til unge landbrugere, der er berettiget til en betaling under grundbetalingsordningen, jf. kapitel 1. |
||||
2. I dette kapitel forstås ved »unge landbrugere«: |
2. I dette kapitel forstås ved »unge landbrugere«: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Med forbehold af bestemmelserne om finansiel disciplin, gradvis nedsættelse og reduktion, lineære nedsættelser, jf. artikel 7, og eventuelle nedsættelser og udelukkelser, der pålægges i henhold til artikel 65 i forordning (EU) nr. […] [HZR], ydes betalingen i denne artikels stk. 1 på årsbasis, når landbrugeren har aktiveret betalingsrettighederne. |
3. Med forbehold af bestemmelserne om finansiel disciplin, gradvis nedsættelse og reduktion, lineære nedsættelser, jf. artikel 7, og eventuelle nedsættelser og udelukkelser, der pålægges i henhold til artikel 65 i forordning (EU) nr. […] [HZR], ydes betalingen i denne artikels stk. 1 på årsbasis, når landbrugeren har aktiveret betalingsrettighederne. |
||||
4. Betalingen i stk. 1 ydes pr. landbruger i en periode på højst fem år. Denne periode reduceres med det antal år, der er gået mellem etableringen og den første indgivelse af ansøgningen som omhandlet i stk. 2, litra a). |
4. Betalingen i stk. 1 ydes pr. landbruger i en periode på højst fem år. Denne periode reduceres med det antal år, der er gået mellem etableringen og den første indgivelse af ansøgningen som omhandlet i stk. 2, litra a). |
||||
5. Medlemsstaterne beregner hvert år summen af betalingen i stk. 1 ved at gange tallet svarende til 25 % af gennemsnitsværdien af den pågældende landbrugers betalingsrettigheder med antallet af rettigheder landbrugeren har aktiveret i henhold til artikel 26, stk. 1. |
5. Medlemsstaterne beregner hvert år summen af betalingen i stk. 1 ved at gange tallet svarende til 25 % af gennemsnitsværdien af betalingsrettigheder i den pågældende medlemsstat eller region med antallet af rettigheder landbrugeren har aktiveret i henhold til artikel 26, stk. 1. |
||||
Medlemsstaterne skal ved anvendelse af første afsnit overholde følgende grænser vedrørende antallet af aktiverede betalingsrettigheder : |
Ved anvendelse af første afsnit fastsætter medlemsstaterne en grænse på højst 100 hektar . |
||||
|
|
||||
|
|
||||
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 55 om betingelserne for en fysisk persons berettigelse til at modtage betalinger i henhold til stk. 1, og især anvendelsen af aldersgrænsen fastsat i stk. 2, litra b) for en eller flere personer, der udgør en juridisk person. |
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 55 om betingelserne for en fysisk persons berettigelse til at modtage betalinger i henhold til stk. 1, og især anvendelsen af aldersgrænsen fastsat i stk. 2, litra b) for en eller flere personer, der udgør en juridisk person. |
Ændringsforslag 71
Forslag til forordning
Artikel 37
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 37 |
Artikel 37 |
Finansielle bestemmelser |
Finansielle bestemmelser |
1. Med henblik på at finansiere den betaling, der er omhandlet i artikel 36, benytter medlemsstaterne en procentsats af det årlige nationale loft, jf. bilag II , der ikke overstiger 2 % . De underretter senest den 1. august 2013 Kommissionen om hvilken procentsats, der forventes at finansiere betalingen. |
1. Med henblik på at finansiere den betaling, der er omhandlet i artikel 36, benytter medlemsstaterne 2 % af det årlige nationale loft, jf. bilag II. |
|
Hvis den procentsats, der skønnes nødvendig til at finansiere betalingen i artikel 36, er lavere end 2 %, kan medlemsstaterne anvende resten af de pågældende beløb til en lineær forhøjelse af værdien af betalingsrettigheder i den nationale reserve, idet der gives prioritet til unge landbrugere og nye landbrugere i henhold til artikel 23, stk. 4. |
|
Uanset afsnit 1 kan medlemsstaterne beslutte at forhøje den procentsats, der er omhandlet i dette afsnit, for at prioritere udvalgte modtagere på nationalt plan på grundlag af objektive og ikke-diskriminerende kriterier. En sådan beslutning anmeldes til Kommissionen inden den 1. august 2013. |
Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2016 revidere denne forventede procentsats med virkning fra den 1. januar 2017. De underretter senest den 1. august 2016 Kommissionen om den reviderede procentdel. |
Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2016 revidere deres forventede nødvendige procentsats til at finansiere betalingen i artikel 36 med virkning fra den 1. januar 2017. De underretter senest den 1. august 2016 Kommissionen om den reviderede procentdel. |
2. Med forbehold af loftet på 2 % i stk. 1, hvis summen af de betalinger, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givent år overstiger loftet i stk. 4, og hvis loftet er under 2 % af det årlige nationale loft i bilag II, anvender medlemsstaterne en lineær nedsættelse på alle betalingerne, der ydes til alle landbrugere i henhold til artikel 25. |
2. Med forbehold af loftet på 2 % i stk. 1, hvis summen af de betalinger, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givent år overstiger loftet i stk. 4, og hvis loftet er under 2 % af det årlige nationale loft i bilag II, anvender medlemsstaterne en lineær nedsættelse på alle betalingerne, der ydes til alle landbrugere i henhold til artikel 25. |
3. Hvis summen af de betalinger, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givent år overstiger loftet i stk. 4, og hvis loftet er på 2 % af det årlige nationale loft i bilag II, anvender medlemsstaterne en lineær nedsættelse på betalinger, der ydes i henhold til artikel 36, for at overholde loftet. |
3. Hvis summen af de betalinger, der er blevet ansøgt om i en medlemsstat i et givent år overstiger loftet i stk. 4, og hvis loftet er på 2 % af det årlige nationale loft i bilag II, anvender medlemsstaterne en lineær nedsættelse på betalinger, der ydes i henhold til artikel 36, for at overholde loftet. |
4. På baggrund af den anslåede procentsats, som medlemsstaterne har oplyst om i overensstemmelse med stk. 1, fastsætter Kommissionen det tilsvarende loft for betalingen i artikel 36 på årsbasis ved gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
4. På baggrund af den anslåede procentsats, som medlemsstaterne har oplyst om i overensstemmelse med stk. 1, fastsætter Kommissionen det tilsvarende loft for betalingen i artikel 36 på årsbasis ved gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
Ændringsforslag 72
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Koblet støtte kan ydes til følgende sektorer og produktioner : korn, oliefrø, proteinafgrøder, bælgplanter, hør, hamp, ris, nødder, stivelseskartofler, mælk og mejeriprodukter, frø, fåre- og gedekød, oksekød, olivenolie, silkeorme, tørret foder, humle, sukkerroer, sukkerrør og cikorie, frugt og grøntsager og lavskov med kort omdriftstid . |
Koblet støtte kan ydes til sektorer og produktioner , som er opført på listen i bilag I til traktaten, med undtagelse af fiskevarer . |
Ændringsforslag 73
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 1 — afsnit 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Bevillinger, som er øremærket til koblet støtte, tildeles som en prioritet til produktioner, til hvilke der blev ydet koblede betalinger i perioden 2010-2013 i henhold til artikel 68, 101 og 111 i forordning (EF) nr. 73/2009. |
Ændringsforslag 74
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3a. Medlemsstaterne kan yde koblet støtte til landbrugere med særlige rettigheder i 2010 i henhold til artikel 60 og 65 i forordning (EF) nr. 73/2009 uanset grundbetalingerne, der er omhandlet i afsnit III, kapitel 1, i denne forordning. |
Ændringsforslag 75
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 3 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3b. Medlemsstaterne kan yde koblet støtte til husdyravlere, som ikke ejer størstedelen af de arealer, de anvender. |
Ændringsforslag 76
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 3 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3c. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i henhold til artikel 55 om de overgangsordninger, der skal gælde for disse landbrugere. |
Ændringsforslag 77
Forslag til forordning
Artikel 38 — stk. 4 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Som en undtagelse fra første afsnit kan grænsen for ydelsen af koblet støtte udvides ud over det, der er nødvendigt for at opretholde det nuværende produktionsniveau, på betingelse af, at den koblede støtte har et miljøsigte. Den pågældende medlemsstat fastsætter en sådan grænse i overensstemmelse med nærmere angivne miljømål eller -udfordringer. Den således fastsatte grænse indberettes til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 40 og godkendes i overensstemmelse med artikel 41. |
Ændringsforslag 78
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. For at finansiere den frivillige koblede støtte kan medlemsstaterne beslutte senest den 1. august i det år, der går forud for det første år for gennemførelsen af sådan støtte, at anvende op til 5 % af deres nationale loft, der er fastsat i bilag II. |
1. For at finansiere den frivillige koblede støtte kan medlemsstaterne beslutte senest den 1. august i det år, der går forud for det første år for gennemførelsen af sådan støtte, at anvende op til 15 % af deres nationale loft, der er fastsat i bilag II. |
Ændringsforslag 79
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Procentsatsen for det i stk. 1 nævnte nationale loft kan forhøjes med tre procentpoint for de medlemsstater, som beslutter at anvende mindst 3 % af deres nationale loft som defineret i bilag II til at støtte produktionen af proteinafgrøder i henhold til dette kapitel. |
Ændringsforslag 80
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte at anvende indtil 10 % af de årlige nationale lofter, der er anført i bilag II, forudsat at: |
udgår |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 82
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 4 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Medlemsstaterne kan senest den 1. august 2016 genoverveje deres beslutning i henhold til stk. 1 , 2 og 3, og med virkning fra 2017 beslutte: |
4. Medlemsstaterne kan inden den 1. august 2016 genoverveje deres beslutning i henhold til stk. 1 og 1a og med virkning fra 2017 beslutte: |
Ændringsforslag 83
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 4 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 84
Forslag til forordning
Artikel 39 — stk. 5
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
5. På grundlag af den beslutning, hver enkelt medlemsstat træffer i henhold til stk. 1-4 vedrørende den andel af deres nationale loft, der skal anvendes, fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter det tilsvarende loft for støtten på årsbasis. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
5. På grundlag af den beslutning, hver enkelt medlemsstat træffer i henhold til stk. 1, 1a og 4 vedrørende den andel af deres nationale loft, der skal anvendes, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 med henblik på at fastsætte det tilsvarende loft for støtten på årsbasis. |
Ændringsforslag 85
Forslag til forordning
Artikel 39 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 39a |
|
Frivillig supplerende national støtte |
|
1. Medlemsstater, som beslutter at indføre frivillig koblet støtte i ammekosektoren i overensstemmelse med artikel 38, kan tildele en yderligere national præmie til landbrugere med henblik på at supplere den koblede støtte, som de modtager for det samme kalenderår. |
|
2. Medlemsstaterne meddeler landbrugerne de vilkår, som gælder for tildelingen af denne supplerende nationale støtte, på samme tidspunkt og under anvendelse af de samme forvaltningsordninger, som gælder for koblet støtte. |
Ændringsforslag 86
Forslag til forordning
Artikel 41 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Kommissionen godkender ved en gennemførelsesretsakt, den beslutning, der er omhandlet i artikel 39, stk. 3, eller eventuelt artikel 39, stk. 4, litra a), hvis følgende behov i regionen eller sektoren er påvist: |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 med henblik på at godkende den beslutning, der er omhandlet i artikel 39, stk. 4, litra a), hvis følgende behov i regionen eller sektoren er påvist: |
Ændringsforslag 87
Forslag til forordning
Artikel 47
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 47 |
Artikel 47 |
Generelle regler |
Generelle regler |
1. Landbrugere, der har betalingsrettigheder, som er tildelt i 2014 i henhold til artikel 21, og som opfylder de minimumsbetingelserne i artikel 10, stk. 1, kan vælge at deltage i en forenklet ordning på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel, i det følgende benævnt »ordningen for mindre landbrugere«. |
1. Medlemsstaterne kan oprette en forenklet ordning for mindre landbrugere i overensstemmelse med bestemmelserne i dette afsnit. Såfremt en medlemsstat anvender en sådan ordning , deltager landbrugere, der har betalingsrettigheder, som er tildelt i 2014 i henhold til artikel 21, og som opfylder minimumsbetingelserne i artikel 10, stk. 1, i den forenklede ordning på de betingelser, der er fastsat i dette kapitel, i det følgende benævnt »ordningen for mindre landbrugere«. |
|
Landbrugere, der i henhold til afsnit III og IV er berettiget til betalinger på under 1 500 EUR, omfattes automatisk af ordningen for sådanne mindre landbrugere. |
2. Betalinger under ordningen for mindre landbrugere erstatter de betalingerne, der ydes i henhold til afsnit III og IV. |
2. Betalinger under ordningen for mindre landbrugere erstatter de betalingerne, der ydes i henhold til afsnit III og IV. |
3. Landbrugere, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, undtages fra de landbrugsmetoder, der er omhandlet i kapitel 2 i afsnit III. |
3. Landbrugere, der deltager i ordningen for mindre landbrugere, undtages fra de landbrugsmetoder, der er omhandlet i kapitel 2 i afsnit III. |
4. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke ydes betaling til landbrugere, hvor det er fastslået, at de fra datoen for offentliggørelsen af Kommissionens forslag til denne forordning har opdelt deres bedrifter med det ene formål at blive omfattet af ordningen for mindre landbrugere. Dette gælder også for de landbrugere, hvis bedrifter er opstået som følge af en sådan opdeling. |
4. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke ydes betaling til landbrugere, hvor det er fastslået, at de fra datoen for offentliggørelsen af Kommissionens forslag til denne forordning har opdelt deres bedrifter med det ene formål at blive omfattet af ordningen for mindre landbrugere. Dette gælder også for de landbrugere, hvis bedrifter er opstået som følge af en sådan opdeling. |
Ændringsforslag 88
Forslag til forordning
Artikel 48
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 48 |
Artikel 48 |
Bidrag |
Bidrag |
Landbrugere , der ønsker at deltage i ordningen for mindre landbrugere indsender en ansøgning senest den 15. oktober 2014 . |
Listen over de i artikel 47, stk. 1, omhandlede landbrugere meddeles Kommissionen af de nationale myndigheder senest den 15 . oktober 2014. |
Landbrugere, der ikke har ansøgt om at deltage i ordningen for mindre landbrugere den 15. oktober 2014 , som beslutter at trække sig efter denne dato, eller som udvælges til at modtage støtte i henhold til artikel 20, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. […] [RDR] vil ikke længere have mulighed for at deltage i ordningen. |
Landbrugere omhandlet i artikel 47 , stk. 1 , som beslutter at trække sig fra ordningen for mindre landbrugere efter denne dato, eller som udvælges til at modtage støtte i henhold til artikel 20, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. […] [RDR] vil ikke længere have mulighed for at deltage i ordningen. |
Ændringsforslag 89
Forslag til forordning
Artikel 49
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 49 |
Artikel 49 |
||||
Betalingens størrelse |
Betalingens størrelse |
||||
1. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af betalingen til ordningen for mindre landbrugere på et af følgende niveauer, jf. dog stk. 2 og 3: |
1. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af betalingen til ordningen for mindre landbrugere på et af følgende niveauer, jf. dog stk. 2 og 3: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne beslutte, at den årlige betaling skal svare til det beløb, som landbrugeren ville være berettiget til i henhold til bestemmelserne i artikel 18, 29, 34, 36 og 38 i det år, landbrugeren kom med i ordningen, dog højst 1 500 EUR. |
||||
Det nationale gennemsnit i litra a) fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af landbrugere, der har opnået betalingsrettigheder i henhold til artikel 21, stk. 1. |
Det nationale gennemsnit i litra a) fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af landbrugere, der har opnået betalingsrettigheder i henhold til artikel 21, stk. 1. |
||||
Det nationale gennemsnit i litra b) fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2014 i henhold til artikel 26. |
Det nationale gennemsnit i litra b) fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag II for kalenderåret 2019, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2014 i henhold til artikel 26. |
||||
2. Beløbet i stk. 1 er på mindst 500 EUR og højst 1 000 EUR . Uanset artikel 51, stk. 1, hvis anvendelsen af stk. 1 medfører en beløb under 500 EUR eller over 1 000 EUR , rundes beløbet op eller ned til minimums- eller maksimumssatsen. |
2. Beløbet i stk. 1 er på mindst 500 EUR og højst 1 500 EUR. Uanset artikel 51, stk. 1, hvis anvendelsen af stk. 1 medfører en beløb under 500 EUR eller over 1 500 EUR , rundes beløbet op eller ned til minimums- eller maksimumssatsen. |
||||
3. Uanset stk. 2 kan betalingen, jf. stk. 1, i Kroatien, Cypern og Malta fastsættes til et beløb, som er lavere end 500 EUR, men ikke lavere end 200 EUR. |
3. Uanset stk. 2 kan betalingen, jf. stk. 1, i Kroatien, Cypern og Malta fastsættes til et beløb, som er lavere end 500 EUR, men ikke lavere end 200 EUR. |
Ændringsforslag 90
Forslag til forordning
Artikel 51
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 51 |
Artikel 51 |
Finansielle bestemmelser |
Finansielle bestemmelser |
1. Til finansiering af betalingerne i dette afsnit skal medlemsstaterne fratrække beløbet, der svarer til de beløb, som de mindre landbrugere er berettigede til i form af grundbetaling, jf. afsnit III, kapitel 1, betaling til landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, som omhandlet i afsnit III, kapitel 3, betaling til unge landbrugere, jf. afsnit III, kapitel 4, og koblet støtte, som omhandlet i afsnit IV, fra det samlede beløb, der er til rådighed for de respektive betalinger. |
1. Til finansiering af betalingerne i dette afsnit skal medlemsstaterne fratrække beløbet, der svarer til de beløb, som de mindre landbrugere er berettigede til i form af grundbetaling, jf. afsnit III, kapitel 1, betaling til landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet, som omhandlet i afsnit III, kapitel 3, betaling til unge landbrugere, jf. afsnit III, kapitel 4, og koblet støtte, som omhandlet i afsnit IV, fra det samlede beløb, der er til rådighed for de respektive betalinger. |
Forskellen mellem summen af alle betalinger under ordningen for mindre landbrugere og det samlede beløb, der finansieres i henhold til første afsnit, finansieres ved en lineær nedsættelse af alle betalinger i henhold til artikel 25. |
Forskellen mellem summen af alle betalinger under ordningen for mindre landbrugere og det samlede beløb, der finansieres i henhold til første afsnit, finansieres ved en lineær nedsættelse af alle betalinger i henhold til artikel 25. |
|
Medlemsstater, som anvender muligheden i artikel 20, stk. 1, kan anvende forskellige nedsættelser på regionalt plan. |
De faktorer, som ligger til grund for fastsættelsen af beløbene i første afsnit skal være de samme i hele den periode, som landbrugeren deltager i ordningen. |
De faktorer, som ligger til grund for fastsættelsen af beløbene i første afsnit skal være de samme i hele den periode, som landbrugeren deltager i ordningen. |
2. Hvis det samlede betalingsbeløb, som udbetales under ordningen for mindre landbrugere, overstiger 10 % af det årlige nationale loft i bilag II, skal medlemsstaterne anvende en lineær nedsættelse på de beløb, der betales i henhold til dette afsnit, for at overholde den angivne procentsats. |
2. Hvis det samlede betalingsbeløb, som udbetales under ordningen for mindre landbrugere, overstiger 15 % af det årlige nationale loft i bilag II, skal medlemsstaterne anvende en lineær nedsættelse på de beløb, der betales i henhold til dette afsnit, for at overholde den angivne procentsats. |
Ændringsforslag 91
Forslag til forordning
Artikel 53 — stk. 2 — litra d a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 92
Forslag til forordning
Artikel 53 — stk. 3 — afsnit 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 93
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter de foranstaltninger , der er nødvendige og begrundede i nødstilfælde for at løse specifikke problemer. Sådanne foranstaltninger kan fravige denne forordnings bestemmelser, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 56, stk. 2. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 55 , der er nødvendige og begrundede i nødstilfælde for at løse specifikke problemer. Sådanne delegerede retsakter kan fravige denne forordnings bestemmelser, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum. |
Ændringsforslag 94
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. I behørigt begrundede tilfælde af særligt hastende karakter vedrørende de foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit 1, vedtager Kommissionen omgående gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i artikel 56, stk. 3. |
2. Hvis det i forbindelse med de foranstaltninger, der er omhandlet i afsnit 1, er påkrævet af særligt hastende årsager, anvendes proceduren i artikel 55a på delegerede retsakter, vedtaget i overensstemmelse med denne artikel. |
Ændringsforslag 95
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, jf. denne forordning, for en ubegrænset periode fra datoen for ikrafttrædelsen af denne forordning. |
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel […], tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra datoen for denne forordnings ikrafttræden. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. |
Ændringsforslag 96
Forslag til forordning
Artikel 55 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 55a |
|
Hasteprocedure |
|
1. Delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel træder i kraft straks og anvendes, så længe der ikke er gjort indsigelse efter stk. 2. I meddelelsen om en delegeret retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet gives der en begrundelse for brug af hasteproceduren. |
|
2. Europa-Parlamentet eller Rådet kan efter proceduren i artikel 55, stk. 5, gøre indsigelse mod en delegeret retsakt. I så fald ophæver Kommissionen retsakten straks efter Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om indsigelse. |
Ændringsforslag 97
Forslag til forordning
Artikel 58 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 58a |
|
Rapportering |
|
Senest den 1. marts 2017 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om denne forordnings gennemførelse, om nødvendigt ledsaget af relevante lovgivningsmæssige forslag. |
Ændringsforslag 98
Forslag til forordning
Bilag II
Kommissionens forslag
(i 1 000 EUR) |
||||||
Kalenderår |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 og efterfølgende år |
Belgien |
553 521 |
544 065 |
534 632 |
525 205 |
525 205 |
525 205 |
Bulgarien |
655 661 |
737 164 |
810 525 |
812 106 |
812 106 |
812 106 |
Tjekkiet |
892 698 |
891 875 |
891 059 |
890 229 |
890 229 |
890 229 |
Danmark |
942 931 |
931 719 |
920 534 |
909 353 |
909 353 |
909 353 |
Tyskland |
5 275 876 |
5 236 176 |
5 196 585 |
5 156 970 |
5 156 970 |
5 156 970 |
Estland |
108 781 |
117 453 |
126 110 |
134 749 |
134 749 |
134 749 |
Irland |
1 240 652 |
1 239 027 |
1 237 413 |
1 235 779 |
1 235 779 |
1 235 779 |
Grækenland |
2 099 920 |
2 071 481 |
2 043 111 |
2 014 751 |
2 014 751 |
2 014 751 |
Spanien |
4 934 910 |
4 950 726 |
4 966 546 |
4 988 380 |
4 988 380 |
4 988 380 |
Frankrig |
7 732 611 |
7 694 854 |
7 657 219 |
7 619 511 |
7 619 511 |
7 619 511 |
Kroatien |
111 900 |
130 550 |
149 200 |
186 500 |
223 800 |
261 100 |
Italien |
4 023 865 |
3 963 007 |
3 902 289 |
3 841 609 |
3 841 609 |
3 841 609 |
Cypern |
52 273 |
51 611 |
50 950 |
50 290 |
50 290 |
50 290 |
Letland |
163 261 |
181 594 |
199 895 |
218 159 |
218 159 |
218 159 |
Litauen |
396 499 |
417 127 |
437 720 |
458 267 |
458 267 |
458 267 |
Luxembourg |
34 313 |
34 250 |
34 187 |
34 123 |
34 123 |
34 123 |
Ungarn |
1 298 104 |
1 296 907 |
1 295 721 |
1 294 513 |
1 294 513 |
1 294 513 |
Malta |
5 316 |
5 183 |
5 050 |
4 917 |
4 917 |
4 917 |
Nederlandene |
806 975 |
792 131 |
777 320 |
762 521 |
762 521 |
762 521 |
Østrig |
707 503 |
706 850 |
706 204 |
705 546 |
705 546 |
705 546 |
Polen |
3 038 969 |
3 066 519 |
3 094 039 |
3 121 451 |
3 121 451 |
3 121 451 |
Portugal |
573 046 |
585 655 |
598 245 |
610 800 |
610 800 |
610 800 |
Rumænien |
1 472 005 |
1 692 450 |
1 895 075 |
1 939 357 |
1 939 357 |
1 939 357 |
Slovenien |
141 585 |
140 420 |
139 258 |
138 096 |
138 096 |
138 096 |
Slovakiet |
386 744 |
391 862 |
396 973 |
402 067 |
402 067 |
402 067 |
Finland |
533 932 |
534 315 |
534 700 |
535 075 |
535 075 |
535 075 |
Sverige |
710 853 |
711 798 |
712 747 |
713 681 |
713 681 |
713 681 |
Forenede Kongerige |
3 624 384 |
3 637 210 |
3 650 038 |
3 662 774 |
3 662 774 |
3 662 774 |
Ændringsforslag
|
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 og efterfølgende år |
Belgien |
554.701 |
548.646 |
542.261 |
535.640 |
535.640 |
535.640 |
Bulgarien |
657.571 |
735.055 |
805.495 |
814.887 |
814.887 |
814.887 |
Tjekkiet |
891.307 |
892.742 |
893.686 |
894.054 |
894.054 |
894.054 |
Danmark |
940.086 |
929.824 |
919.002 |
907.781 |
907.781 |
907.781 |
Tyskland |
5.237.224 |
5.180.053 |
5.119.764 |
5.057.253 |
5.057.253 |
5.057.253 |
Estland |
113.168 |
125.179 |
137.189 |
149.199 |
149.199 |
149.199 |
Irland |
1.236.214 |
1.235.165 |
1.233.425 |
1.230.939 |
1.230.939 |
1.230.939 |
Grækenland |
2.098.834 |
2.075.923 |
2.051.762 |
2.026.710 |
2.026.710 |
2.026.710 |
Spanien |
4.939.152 |
4.957.834 |
4.973.833 |
4.986.451 |
4.986.451 |
4.986.451 |
Frankrig |
7.655.794 |
7.572.222 |
7.484.090 |
7.392.712 |
7.392.712 |
7.392.712 |
Kroatien |
111 900 |
130 550 |
149 200 |
186 500 |
223 800 |
261 100 |
Italien |
4.024.567 |
3.980.634 |
3.934.305 |
3.886.268 |
3.886.268 |
3.886.268 |
Cypern |
52.155 |
51.585 |
50.985 |
50.362 |
50.362 |
50.362 |
Letland |
176.500 |
206.565 |
236.630 |
266.695 |
266.695 |
266.695 |
Litauen |
402.952 |
426.070 |
449.189 |
472.307 |
472.307 |
472.307 |
Luxembourg |
33.943 |
33.652 |
33.341 |
33.015 |
33.015 |
33.015 |
Ungarn |
1.295.776 |
1.297.535 |
1.298.579 |
1.298.791 |
1.298.791 |
1.298.791 |
Malta |
5.365 |
5.306 |
5.244 |
5.180 |
5.180 |
5.180 |
Nederlandene |
809.722 |
800.883 |
791.561 |
781.897 |
781.897 |
781.897 |
Østrig |
706.071 |
706.852 |
707.242 |
707.183 |
707.183 |
707.183 |
Polen |
3.079.652 |
3.115.887 |
3.152.121 |
3.188.356 |
3.188.356 |
3.188.356 |
Portugal |
582.466 |
598.550 |
614.635 |
630.719 |
630.719 |
630.719 |
Rumænien |
1.485.801 |
1.707.131 |
1.928.460 |
2.002.237 |
2.002.237 |
2.002.237 |
Slovenien |
140.646 |
139.110 |
137.491 |
135.812 |
135.812 |
135.812 |
Slovakiet |
391.608 |
397.576 |
403.543 |
409.511 |
409.511 |
409.511 |
Finland |
533.451 |
535.518 |
537.295 |
538.706 |
538.706 |
538.706 |
Sverige |
709.922 |
712.820 |
715.333 |
717.357 |
717.357 |
717.357 |
Forenede Kongerige |
3.652.541 |
3.655.113 |
3.657.684 |
3.660.255 |
3.660.255 |
3.660.255 |
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/294 |
P7_TA(2013)0085
Afgørelse om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsforordningen)
Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 2013 om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningsforordningen) (COM(2011)0626/3 — C7-0339/2011 — COM(2012)0535 — C7-0310/2012 — 2011/0281(COD) — 2013/2529(RSP))
(2016/C 036/40)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til forslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 70, stk. 2, og artikel 70a, |
der henviser til, at den finansieringsramme, der er præciseret i det lovgivningsmæssige forslag, kun er vejledende for den lovgivende myndighed, og ikke kan fastsættes endeligt, før der er indgået aftale om forslaget til forordning, om den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020,
træffer afgørelse om at indlede interinstitutionelle forhandlinger på grundlag af følgende mandat:
MANDAT
Ændringsforslag 1
Forslag til forordning
Henvisning 3 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1) , |
Ændringsforslag 2
Forslag til forordning
Henvisning 4 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2) , |
Ændringsforslag 3
Forslag til forordning
Betragtning 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 4
Forslag til forordning
Betragtning 1 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 5
Forslag til forordning
Betragtning 1 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 6
Forslag til forordning
Betragtning 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 7
Forslag til forordning
Betragtning 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 8
Forslag til forordning
Betragtning 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 9
Forslag til forordning
Betragtning 5 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 10
Forslag til forordning
Betragtning 5 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 11
Forslag til forordning
Betragtning 7
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 12
Forslag til forordning
Betragtning 11
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 13
Forslag til forordning
Betragtning 12 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 14
Forslag til forordning
Betragtning 13
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 15
Forslag til forordning
Betragtning 14
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 16
Forslag til forordning
Betragtning 16
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 17
Forslag til forordning
Betragtning 16 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 18
Forslag til forordning
Betragtning 16 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 19
Forslag til forordning
Betragtning 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 20
Forslag til forordning
Betragtning 23 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 21
Forslag til forordning
Betragtning 23 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 22
Forslag til forordning
Betragtning 25
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 23
Forslag til forordning
Betragtning 26
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 24
Forslag til forordning
Betragtning 27
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 25
Forslag til forordning
Betragtning 28
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 26
Forslag til forordning
Betragtning 28 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 27
Forslag til forordning
Betragtning 29
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 28
Forslag til forordning
Betragtning 31
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 29
Forslag til forordning
Betragtning 32
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 30
Forslag til forordning
Betragtning 33 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 31
Forslag til forordning
Betragtning 35
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 32
Forslag til forordning
Betragtning 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 33
Forslag til forordning
Betragtning 42
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 34
Forslag til forordning
Betragtning 43
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 35
Forslag til forordning
Betragtning 44
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 36
Forslag til forordning
Betragtning 45
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 37
Forslag til forordning
Betragtning 48 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 38
Forslag til forordning
Betragtning 50
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 39
Forslag til forordning
Betragtning 53 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 40
Forslag til forordning
Betragtning 53 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 41
Forslag til forordning
Betragtning 54
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 42
Forslag til forordning
Betragtning 56
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 43
Forslag til forordning
Betragtning 58
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 44
Forslag til forordning
Betragtning 61
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 45
Forslag til forordning
Betragtning 69
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 46
Forslag til forordning
Betragtning 70
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 47
Forslag til forordning
Betragtning 74
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 48
Forslag til forordning
Betragtning 77
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 49
Forslag til forordning
Betragtning 82 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 50
Forslag til forordning
Betragtning 83
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 51
Forslag til forordning
Betragtning 84
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 52
Forslag til forordning
Betragtning 84 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 53
Forslag til forordning
Betragtning 84 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 54
Forslag til forordning
Betragtning 84 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 55
Forslag til forordning
Betragtning 85
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 56
Forslag til forordning
Betragtning 85 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 57
Forslag til forordning
Betragtning 85 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 58
Forslag til forordning
Betragtning 87
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 59
Forslag til forordning
Betragtning 88
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 60
Forslag til forordning
Betragtning 90
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 61
Forslag til forordning
Betragtning 90 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 62
Forslag til forordning
Betragtning 90 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 63
Forslag til forordning
Betragtning 91
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 64
Forslag til forordning
Betragtning 91 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 65
Forslag til forordning
Betragtning 91 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 66
Forslag til forordning
Betragtning 91 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 67
Forslag til forordning
Betragtning 91 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 68
Forslag til forordning
Betragtning 93
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 69
Forslag til forordning
Betragtning 94
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 70
Forslag til forordning
Betragtning 94 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 71
Forslag til forordning
Betragtning 96
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 72
Forslag til forordning
Betragtning 100
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 73
Forslag til forordning
Betragtning 103 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 74
Forslag til forordning
Betragtning 105
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 75
Forslag til forordning
Betragtning 107
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 76
Forslag til forordning
Betragtning 120
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 77
Forslag til forordning
Betragtning 121 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 78
Forslag til forordning
Betragtning 121 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 79
Forslag til forordning
Betragtning 122
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 80
Forslag til forordning
Betragtning 124
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
(Vedrører ikke den danske tekst) |
Ændringsforslag 81
Forslag til forordning
Betragtning 129
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
(Vedrører ikke den danske tekst) |
Ændringsforslag 82
Forslag til forordning
Betragtning 131 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 83
Forslag til forordning
Betragtning 133
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 84
Forslag til forordning
Betragtning 135
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Virksomheder, medlemsstaterne og/eller tredjelande kan pålægges at fremsende meddelelser om anvendelse af denne forordning, at kontrollere, analysere og forvalte markedet for landbrugsprodukter, at sikre gennemskuelighed på markedet og at den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger fungerer efter hensigten, at kontrollere, overvåge, bedømme og føre revision med den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger samt gennemføre internationale aftaler, herunder anmeldelseskrav i henhold til disse aftaler. For at sikre en harmoniseret, strømlinet og enkel strategi bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage alle nødvendige foranstaltninger om meddelelser. Den bør i den forbindelse tages hensyn til databehovene og samspillet mellem mulige datakilder. |
|
Ændringsforslag 85
Forslag til forordning
Betragtning 137
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 86
Forslag til forordning
Betragtning 139
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 87
Forslag til forordning
Betragtning 140
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 88
Forslag til forordning
Betragtning 143
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 89
Forslag til forordning
Betragtning 143 a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 90
Forslag til forordning
Betragtning 146
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 91
Forslag til forordning
Betragtning 147
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 92
Forslag til forordning
Betragtning 149
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 93
Forslag til forordning
Betragtning 150 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 94
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Landbrugsprodukter som defineret i stk. 1 inddeles i følgende sektorer, der er anført i bilag I: |
2. Landbrugsprodukter som defineret i stk. 1 inddeles i følgende sektorer, der er anført i bilag I til nærværende forordning : |
Ændringsforslag 95
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 2 — litra j
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 96
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 2 — litra m
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 97
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 2 — litra u
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 98
Forslag til forordning
Artikel 1 — stk. 2 — litra v
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
(Vedrører ikke den danske tekst) |
Ændringsforslag 99
Forslag til forordning
Artikel 3 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. For at tage hensyn til de særlige forhold i rissektoren tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende ajourføring af definitionerne i rissektoren i bilag II, del I. |
udgår |
Ændringsforslag 100
Forslag til forordning
Artikel 3 — stk. 4 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
4a. I denne forordning forstås ved »ugunstige vejrforhold« ugunstige meteorologiske fænomener, som kan henregnes under en naturkatastrofe, dvs. fænomener såsom frost, hagl, isslag, regn eller tørke, som ødelægger eller forringer produktionen med mere end 30 % i forhold til en bestemt landbrugers gennemsnitlige årlige produktion. Denne gennemsnitlige årlige produktion er beregnet på grundlag af den foregående treårsperiode eller et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. |
Ændringsforslag 101
Forslag til forordning
Artikel 3 — litra 4b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
4b. I denne forordning forstås ved »avancerede bæredygtige produktionssystemer«, »avancerede bæredygtige produktionsmetoder«, »avancerede bæredygtige produktionsforanstaltninger« landbrugspraksis, der går videre end de krydsoverensstemmelseskrav, der er fastsat i del VI i forordning (EU) nr. […] (horisontal forordning om den fælles landbrugspolitik) og som løbende gør fremskridt med hensyn til at forbedre forvaltningen af naturlige næringsstoffer, vandcyklusser og energistrømme på en måde, som reducerer miljøskader og spild af ikke-vedvarende energikilder og bevarer en høj grad af diversitet i afgrøder og husdyr samt en naturlig diversitet i produktionssystemet. |
Ændringsforslag 102
Forslag til forordning
Artikel 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter , når det er nødvendigt på grund af Ændringsforslager i den kombinerede nomenklatur, tilpasse produktbeskrivelsen og henvisninger til positioner eller underpositioner i den kombinerede nomenklatur i denne forordning eller andre retsakter vedtaget i henhold til artikel 43 i traktaten. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for , når det er nødvendigt på grund af Ændringsforslager i den kombinerede nomenklatur, at tilpasse produktbeskrivelsen og henvisninger til positioner eller underpositioner i den kombinerede nomenklatur i denne forordning. |
Ændringsforslag 103
Forslag til forordning
Artikel 6 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 104
Forslag til forordning
Artikel 6 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
For at tage hensyn til de særlige forhold i frugt- og grøntsagssektoren og i sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at fastsætte produktionsåret for disse produkter. |
udgår |
Ændringsforslag 105
Forslag til forordning
Artikel 7
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 7 |
Artikel 7 |
||||||||
Referencepriser |
Referencepriser |
||||||||
Følgende referencepriser er fastsat: |
1. Ved anvendelsen af del II, afsnit I, kapitel I og del V, kapitel I er følgende referencepriser fastsat: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
1a. Referencepriserne revideres med jævne mellemrum på baggrund af objektive kriterier, navnlig udviklingen i produktionen, produktionsomkostningerne, navnlig med hensyn til rå- og hjælpestoffer, og markederne. Referencepriserne opdateres om nødvendigt efter den almindelige lovgivningsprocedure i traktatens artikel 43, stk. 2. |
||||||||
|
Intervallerne for revisionen kan variere efter produktkategori og tager hensyn til den enkelte produktkategoris volatilitetsmønster. |
Ændringsforslag 106
Forslag til forordning
Artikel 9
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Støtteberettigede produkters oprindelse |
Støtteberettigede produkters oprindelse |
For at produkter kan gøres til genstand for opkøb ved offentlig intervention eller være berettiget til støtte til privat oplagring, skal de have oprindelse i EU. Endvidere gælder, at hvis de hidrører fra afgrøder, skal afgrøderne være høstet i EU, og hvis de hidrører fra mælk , skal mælken være produceret i EU. |
For at produkter kan gøres til genstand for opkøb ved offentlig intervention eller være berettiget til støtte til privat oplagring, skal de have oprindelse i EU. Endvidere gælder, at hvis de hidrører fra afgrøder, skal afgrøderne være høstet i EU, og hvis de er animalske produkter , skal hele produktionsprocessen have fundet sted i EU. |
Ændringsforslag 107
Forslag til forordning
Artikel 9 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 9a |
||
|
EU-handelsklasseskemaer og kontrol |
||
|
1. EU-handelsklasseskemaer for slagtekroppe anvendes efter reglerne i bilag IIIa inden for følgende sektorer: |
||
|
|
||
|
|
||
|
I fåre- og gedekødssektoren kan medlemsstaterne anvende EU-handelsklasseskemaet for så vidt angår slagtekroppe af får efter reglerne i bilag IIIa, punkt C. |
||
|
2. Kontrol på stedet i forbindelse med klassificering af slagtekroppe af voksent kvæg og af får foretages på Unionens vegne af en EU-kontrolkomité sammensat af eksperter fra Kommissionen og eksperter udpeget af medlemsstaterne. Denne komité aflægger rapport til Kommissionen og medlemsstaterne om den udøvede kontrol. |
||
|
Unionen afholder udgifterne til den udførte kontrol. |
Ændringsforslag 108
Forslag til forordning
Artikel 10
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 10 |
Artikel 10 |
||||
Produkter der er berettiget til offentlig intervention |
Produkter der er berettiget til offentlig intervention |
||||
Der anvendes offentlig intervention for følgende produkter , forudsat at betingelserne i denne afdeling såvel som de yderligere krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte ved delegerede retsakter og/eller gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 18 og 19 , er opfyldt : |
Der anvendes offentlig intervention for følgende produkter i overensstemmelse med betingelserne i denne afdeling såvel som yderligere krav og betingelser, som Kommissionen kan fastsætte ved delegerede retsakter og/eller gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 18 og 19: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 110
Forslag til forordning
Artikel 11
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 11 |
Artikel 11 |
||
Tidsrum for offentlig intervention |
Tidsrum for offentlige interventioner |
||
Offentlig intervention finder anvendelse for: |
Offentlig intervention finder anvendelse for de produkter, der er opført i artikel 10, hele året. |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 111
Forslag til forordning
Artikel 12
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 12 |
Artikel 12 |
||||
Indledning og ophør af offentlig intervention |
Indledning og ophør af offentlig intervention |
||||
1. I de perioder, der er nævnt i artikel 11 : |
1. Offentlig intervention : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter afslutte den offentlige intervention for oksekød, hvis betingelserne i stk. 1, litra c), ikke længere er opfyldt i den i artikel 19, litra a), repræsentative periode. |
2. Kommissionen afslutter ved gennemførelsesretsakter vedtaget uden anvendelse af artikel 162, stk. 2 eller 3, den offentlige intervention for oksekød, hvis betingelserne i stk. 1, litra c), ikke længere er opfyldt i den i artikel 19, litra a), repræsentative periode. |
Ændringsforslag 112
Forslag til forordning
Artikel 13
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 13 |
Artikel 13 |
||||
Opkøb til en fast pris eller ved licitation |
Opkøb til en fast pris eller ved licitation |
||||
1. Når offentlig intervention er åben i henhold til artikel 12, stk. 1, litra a), gennemføres opkøb til en fast pris inden for følgende grænser pr. periode nævnt i artikel 11: |
1. Når offentlig intervention er åben i henhold til artikel 12, stk. 1, litra a), gennemføres opkøb til den i artikel 14, stk. 2, fastsatte faste pris inden for følgende grænser pr. periode nævnt i artikel 11: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Når offentlig intervention er åben i henhold til artikel 12, stk. 1, foretages opkøb ved licitation for at fastsætte maksimumsopkøbsprisen: |
2. Når offentlig intervention er åben i henhold til artikel 12, stk. 1, foretages opkøb ved licitation for at fastsætte maksimumsopkøbsprisen: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Under særlige og behørigt begrundede omstændigheder kan Kommissionen ved gennemførelsesretsakter begrænse licitationerne til en medlemsstat eller bestemte områder i en medlemsstat eller, på grundlag af artikel 14, stk. 2, fastsætte opkøbspriser og offentlige interventionsmængder for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de noterede gennemsnitlige markedspriser. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Under særlige og behørigt begrundede omstændigheder kan Kommissionen ved gennemførelsesretsakter begrænse licitationerne til en medlemsstat eller bestemte områder i en medlemsstat eller, på grundlag af artikel 14, stk. 2, fastsætte opkøbspriser og offentlige interventionsmængder for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de noterede gennemsnitlige markedspriser. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 113
Forslag til forordning
Artikel 14
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 14 |
Artikel 14 |
||||
Prisen ved offentlig intervention |
Prisen ved offentlig intervention |
||||
1. Ved offentlig interventionspris forstås: |
1. Ved offentlig interventionspris forstås: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Den offentlige interventionspris er: |
2. Den offentlige interventionspris er: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede offentlige interventionspriser gælder med forbehold af prisstigninger eller -nedsættelser af kvalitetsmæssige årsager for blød hvede, byg, majs og afskallet ris. For at sikre at produktionen udvikler sig mod bestemte typer uafskallet ris, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at forhøje og nedsætte interventionsprisen. |
3. De i stk. 1 og 2 omhandlede offentlige interventionspriser gælder med forbehold af prisstigninger eller -nedsættelser af kvalitetsmæssige årsager for blød hvede, hård hvede, sorghum, byg, majs og afskallet ris. |
Ændringsforslag 114
Forslag til forordning
Artikel 15
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 15 |
Artikel 15 |
||||
Almindelige principper for afsætning ved offentlig intervention |
Almindelige principper for afsætning ved offentlig intervention |
||||
Produkter opkøbt ved offentlig intervention afsættes på en sådan måde: |
1. Produkter opkøbt ved offentlig intervention afsættes på en sådan måde: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Afsætning af produkter kan ske ved at gøre dem tilgængelige for ordningen for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede i EU, jf. forordning (EU) nr. […] , hvis ordningen indeholder bestemmelse herom . Regnskabsværdien af disse produkter er i så fald lig med niveauet for den relevante faste offentlige interventionspris, som er omhandlet i artikel 14, stk. 2. |
2. Afsætning af produkter kan ske ved at gøre dem tilgængelige for ordningen for uddeling af fødevarer til de socialt dårligst stillede i EU, jf. forordning (EU) nr. […]. Regnskabsværdien af disse produkter er i så fald lig med niveauet for den relevante faste offentlige interventionspris, som er omhandlet i artikel 14, stk. 2. |
||||
|
2a. Kommissionen offentliggør hvert år de betingelser, hvorunder de offentlige interventionslagre er blevet afsat det foregående år. |
Ændringsforslag 115
Forslag til forordning
Artikel 16 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Der kan ydes støtte til privat oplagring for følgende produkter , forudsat at betingelserne i denne afdeling og de krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte ved delegerede retsakter og/eller gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 17 til 19: |
Der kan ydes støtte til privat oplagring for følgende produkter i overensstemmelse med betingelserne i denne afdeling og eventuelle yderligere krav og betingelser, som Kommissionen skal fastsætte ved delegerede retsakter og/eller gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 17 til 19: |
Ændringsforslag 116
Forslag til forordning
Artikel 16 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 117
Forslag til forordning
Artikel 16 — litra e a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 118
Forslag til forordning
Artikel 17
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
Artikel 17 |
Artikel 17 |
||||||
Betingelser for ydelse af støtte |
Betingelser for ydelse af støtte |
||||||
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160, når det er nødvendigt for at sikre gennemsigtigheden på markedet og fastlægge betingelserne for, hvornår den kan beslutte at yde støtte til privat oplagring for de produkter, der er nævnt i artikel 16, under hensyn til de noterede gennemsnitlige markedspriser og referencepriser for de pågældende produkter eller behovet for at reagere på en særlig vanskelig markedssituation eller den økonomiske udvikling inden for sektoren i en eller flere medlemsstater. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160, når det er nødvendigt for at sikre gennemsigtigheden på markedet og fastlægge betingelserne for, hvornår den kan beslutte at yde støtte til privat oplagring for de produkter, der er nævnt i artikel 16, under hensyn til: |
||||||
|
|
||||||
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter beslutte, om der skal ydes støtte til privat oplagring af de produkter, der er nævnt i artikel 16, under hensyntagen til betingelserne i stk. 1 i denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter beslutte, om der skal ydes støtte til privat oplagring af de produkter, der er nævnt i artikel 16, under hensyntagen til betingelserne i stk. 1 i denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
||||||
3. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter den støtte til privat oplagring, der er fastsat i artikel 16, på forhånd eller ved licitation. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
3. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter den støtte til privat oplagring, der er fastsat i artikel 16, på forhånd eller ved licitation. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
||||||
4. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter begrænse støtten til privat oplagring eller fastsætte støtten til privat oplagring for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de noterede gennemsnitlige markedspriser. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
4. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter begrænse støtten til privat oplagring eller fastsætte støtten til privat oplagring for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de noterede gennemsnitlige markedspriser og ansøgernes fortjenstmarginer . Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 119
Forslag til forordning
Del II — afsnit I — kapitel I — afdeling 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|||
|
Artikel 17a |
||
|
Koordinering af midlertidig tilbagetrækning fra markedet |
||
|
1. For at forebygge store ubalancer på markederne eller genoprette disses normale funktion i tilfælde af alvorlige forstyrrelser kan sammenslutninger af producentorganisationer fra en af de sektorer, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, i denne forordning, og som anses for at være repræsentative i henhold til artikel 110 i denne forordning, indføre og drive et system for koordinering af midlertidig tilbagetrækning fra markedet på deres medlemmers vegne. |
||
|
Disse bestemmelser finder anvendelse med forbehold af del IV i denne forordning og er ikke omfattet af anvendelsesområdet for traktatens artikel 101, stk. 1. |
||
|
2. Når en sammenslutning af producentorganisationer beslutter at aktivere dette system, gælder det for alle dens medlemmer. |
||
|
3. Systemet finansieres af: |
||
|
|
||
|
|
||
|
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at sikre, at iværksættelsen af dette system er i overensstemmelse med den fælles landbrugspolitiks mål, og at den ikke er til hinder for, at det indre marked kan fungere. |
Ændringsforslag 120
Forslag til forordning
Del II — afsnit I — kapitel I — afdeling 4 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Afdeling 4 |
Afdeling 4 |
ALMINDELIGE BESTEMMELSER FOR OFFENTLIG INTERVENTION OG STØTTE TIL OFFENTLIG OPLAGRING |
ALMINDELIGE BESTEMMELSER FOR OFFENTLIG INTERVENTION, STØTTE TIL PRIVAT OPLAGRING OG SYSTEMET TIL KOORDINERING AF MIDLERTIDIG TILBAGETRÆKNING FRA MARKEDET |
Ændringsforslag 121
Forslag til forordning
Artikel 18
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 18 |
Artikel 18 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 9 i denne artikel. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 9 i denne artikel. |
||||
2. Under hensyntagen til de særlige forhold i de forskellige sektorer kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte de krav og betingelser, som produkter, der er opkøbt ved offentlig intervention og oplagret i henhold til ordningen for støtte til privat oplagring, skal opfylde ud over kravene i denne forordning. Formålet med sådanne krav og betingelser er at sikre, at de produkter, der opkøbes og oplagres, er støtteberettigede og har den fornødne kvalitet for så vidt angår kvalitetsgrupper, kvalitetsklasser, kategorier, mængder, emballering, mærkning, maksimumsalder, holdbarhed og det produktstadium, som den offentlige interventionspris og støtten til privat oplagring gælder for. |
2. Under hensyntagen til de særlige forhold i de forskellige sektorer kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte de krav og betingelser, som produkter, der er opkøbt ved offentlig intervention og oplagret i henhold til ordningen for støtte til privat oplagring, skal opfylde ud over kravene i denne forordning. Formålet med sådanne krav og betingelser er at sikre, at de produkter, der opkøbes og oplagres, er støtteberettigede og har den fornødne kvalitet for så vidt angår kvalitetsgrupper, kvalitetsklasser, kategorier, mængder, emballering, mærkning, maksimumsalder, holdbarhed og det produktstadium, som den offentlige interventionspris og støtten til privat oplagring gælder for. |
||||
3. Under hensyntagen til de særlige forhold i korn- og rissektoren kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte prisforhøjelser eller -nedsættelser af kvalitetsmæssige årsager, jf. artikel 14, stk. 3, både i forbindelse med opkøb og salg af hvede, byg, majs og uafskallet ris. |
3. Under hensyntagen til de særlige forhold i korn- og rissektoren kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte prisforhøjelser eller -nedsættelser af kvalitetsmæssige årsager, jf. artikel 14, stk. 3, både i forbindelse med opkøb og salg af hvede, hård hvede, sorghum, byg, majs og uafskallet ris. |
||||
|
3a. Under hensyntagen til visse bedrifters særlige sæsonbetonede karakter og/eller specifikke art i nogle medlemsstater eller regioner tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der fastsætte forskellige objektive betingelser for faktorer, der begrunder at der anvendes privat oplagring. |
||||
4. Under hensyntagen til de særlige forhold i oksekødssektoren kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for betalingsorganernes forpligtelse til at lade alt det opkøbte oksekød udbene efter overtagelsen og inden oplagringen. |
4. Under hensyntagen til de særlige forhold i oksekødssektoren kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for betalingsorganernes forpligtelse til at lade alt det opkøbte oksekød udbene efter overtagelsen og inden oplagringen. |
||||
5. Under hensyntagen til at de forskellige forhold, der gør sig gældende i EU med hensyn til oplagring af produkter opkøbt ved intervention, og for at sikre aktører passende adgang til offentlig intervention fastsætter Kommissionen ved delegerede retsakter: |
5. Under hensyntagen til at de forskellige forhold, der gør sig gældende i EU med hensyn til oplagring af produkter opkøbt ved intervention, og for at sikre aktører passende adgang til offentlig intervention fastsætter Kommissionen ved delegerede retsakter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
6. For at sikre at støtte til privat oplagring har den ønskede virkning for markedet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter: |
6. For at sikre at støtte til privat oplagring har den ønskede virkning for markedet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
7. Under hensyntagen til de rettigheder og forpligtelser, som aktører, der deltager i offentlig intervention eller privat oplagring, har, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte regler for: |
7. Under hensyntagen til de rettigheder og forpligtelser, som aktører, der deltager i offentlig intervention eller privat oplagring, har, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte regler for: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
7a. Under hensyntagen til sektorernes tekniske udvikling og behov tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at tilpasse og ajourføre bestemmelserne for klassifikation, identifikation og præsentation af slagtekroppe af voksent kvæg, svin og får i bilag IIIa. |
||||
|
7b. Under hensyntagen til behovet for at standardisere de forskellige produkters præsentation, så markedet bliver mere gennemsigtigt og prisnoteringen og anvendelsen af markedsinterventionsforanstaltninger i form af offentlig intervention og privat oplagring inden for sektoren for henholdsvis oksekød, svinekød og fårekød forbedres, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
7c. Under hensyntagen til de specifikke forhold i Unionen tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter om fastsættelse af undtagelser fra bestemmelserne, særlig: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
7d. Under hensyntagen til behovet for at sikre, at Unionens kontrolkomité opfylder sine mål, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at fastlægge komitéens ansvar og sammensætning. |
||||
8. Under hensyntagen til behovet for at standardisere de forskellige produkters præsentation, så markedet bliver mere gennemsigtigt, prisnoteringen og anvendelsen af markedsinterventionsforanstaltninger i form af offentlig intervention og støtte til privat oplagring, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter om EU-handelsklasseskemaer for slagtekroppe for følgende sektorer: |
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
9. For at sikre at klassificeringen af slagtekroppe er nøjagtig og pålidelig, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte, at gennemgangen af anvendelsen af handelsklasseskemaet i medlemsstaterne skal forestås af en EU-kontrolkomité sammensat af eksperter fra Kommissionen og eksperter udpeget af medlemsstaterne. Disse bestemmelser kan fastsætte, at EU afholder udgifterne til aktiviteter forbundet med gennemgangen. |
|
Ændringsforslag 122
Forslag til forordning
Artikel 18 — stk. 9 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
9a. Da der er behov for at sikre, at systemet til koordinering af midlertidige tilbagetrækninger fra markedet fungerer på passende vis, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter, der fastsætter de krav, der skal opfyldes af dette system, herunder: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 123
Forslag til forordning
Artikel 19
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 19 |
Artikel 19 |
||||||||
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
||||||||
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter de foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå en ensartet anvendelse i EU af dette kapitel. Sådanne regler kan bl.a. vedrøre: |
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter de foranstaltninger, der er nødvendige for at opnå en ensartet anvendelse i EU af dette kapitel. Sådanne regler kan bl.a. vedrøre: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 124
Forslag til forordning
Del II — afsnit I — kapitel II — afdeling 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Afdeling 1 |
Afdeling 1 |
ORDNINGER MED HENBLIK PÅ AT FORBEDRE ADGANGEN TIL FØDEVARER |
ORDNINGER MED HENBLIK PÅ AT FORBEDRE ADGANGEN TIL FØDEVARER OG FORBEDRE BØRNS KOSTVANER |
|
Artikel 20a |
|
Målgruppe |
|
Støtteordninger til forbedring af adgangen til fødevarer og af børns kostvaner henvender sig til børn, der er indskrevet i en skole på primær- eller sekundærtrinnet, samt i børnehaver og børnehaveklasser og andre førskoleinstitutioner og fritidsordninger, som forvaltes eller er godkendt af de kompetente myndigheder i en medlemsstat. |
Ændringsforslag 125
Forslag til forordning
Del 2 — afsnit 1 — kapitel 2 — del 1 — underafdeling 1 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
UNDERAFDELING 1 |
UNDERAFDELING 1 |
SKOLEFRUGTORDNING |
SKOLEFRUGT- OG GRØNTSAGSORDNING |
Ændringsforslag 126
Forslag til forordning
Artikel 21
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 21 |
Artikel 21 |
||||
Støtte til uddeling af frugt- og grøntsager, forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter og bananprodukter til børn |
Støtte til uddeling af frugt- og grøntsager, forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter og bananprodukter til børn |
||||
1. På betingelser, som Kommissionen skal fastsætte ved delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 22 og 23, ydes der EU-støtte til: |
1. På betingelser, som Kommissionen skal fastsætte ved delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 22 og 23, ydes der EU-støtte til: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Medlemsstater, der ønsker at deltage i ordningen, fastlægger først på nationalt eller regionalt plan en strategi for ordningens gennemførelse. De træffer også de ledsageforanstaltninger, der er nødvendige for at gøre ordningen effektiv. |
2. Medlemsstater, der ønsker at deltage i ordningen, fastlægger først, på nationalt eller regionalt plan, en strategi for dens gennemførelse De træffer også de ledsageforanstaltninger, som kan omfatte information om uddannelsesforanstaltninger vedrørende sunde kostvaner, lokale fødevarekæder og bekæmpelse af fødevarespild, der er nødvendige for at gøre ordningen effektiv. |
||||
3. Ved fastlæggelsen af deres strategier opstiller medlemsstaterne en liste over produkter hidrørende fra frugt- og grøntsagssektoren, sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager og banansektoren, der vil være støtteberettigede i henhold til deres respektive ordninger. Listen må dog ikke omfatte produkter, der er udelukket ved de foranstaltninger, Kommissionen har vedtaget ved delegerede retsakter i henhold til artikel 22, stk. 2, litra a). Medlemsstaterne udvælger deres produkter på grundlag af objektive kriterier, der kan omfatte årstid, tilgængelighed eller miljøhensyn . I den forbindelse kan medlemsstaterne give fortrinsret til produkter, der har oprindelse i EU. |
3. Ved fastlæggelsen af deres strategier opstiller medlemsstaterne en liste over produkter hidrørende fra frugt- og grøntsagssektoren, sektoren for forarbejdede frugter og grøntsager og banansektoren, der vil være støtteberettigede i henhold til deres respektive ordninger. Listen må dog ikke omfatte produkter, der er udelukket ved de foranstaltninger, Kommissionen har vedtaget ved delegerede retsakter i henhold til artikel 22, stk. 2, litra a). Medlemsstaterne udvælger deres produkter på grundlag af objektive kriterier, der kan omfatte sundheds- og miljøfordele, årstid, varietet, tilgængelighed af produktet primært via lokale fødevarekæder . I den forbindelse giver medlemsstaterne fortrinsret til produkter, der har oprindelse i EU. |
||||
4. EU-støtten omhandlet i stk. 1 må hverken: |
4. EU-støtten omhandlet i stk. 1 må hverken: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
4a. EU-støtten i stk. 1 tildeles hver medlemsstat efter objektive kriterier baseret på andelen af børn i aldersgruppen seks til ti år, som er indskrevet i en uddannelsesinstitution som defineret i artikel 20a. Medlemsstater, der deltager i ordningen, modtager dog mindst 175 000 EUR i EU-støtte. De anmoder om EU-støtten hvert år på basis af deres strategi. Efter at have modtaget ansøgningerne fra medlemsstaterne, tager Kommissionen stilling til den endelige støttetildeling inden for de disponible bevillinger på budgettet. |
||||
5. EU-støtten omhandlet i stk. 1 må ikke bruges som erstatning for finansiering af eventuelle eksisterende nationale skolefrugtordninger eller andre uddelingsordninger for skoler, hvori der indgår frugt. Hvis en medlemsstat allerede har indført en ordning, der vil være berettiget til EU-støtte i medfør af denne artikel, og denne medlemsstat har til hensigt at udvide den eller gøre den mere effektiv, bl.a. hvad angår ordningens målgruppe eller varighed eller støtteberettigede produkter, kan der dog ydes EU-støtte, forudsat at de maksimale satser i stk. 4, litra b), overholdes for så vidt angår forholdet mellem EU-støtten og det samlede nationale bidrag. I dette tilfælde anfører medlemsstaten i sin gennemførelsesstrategi, hvorledes den har til hensigt at udvide sin ordning eller gøre den mere effektiv. |
5. EU-støtten omhandlet i stk. 1 må ikke bruges som erstatning for finansiering af eventuelle eksisterende nationale skolefrugt- og grøntsagsordninger eller andre uddelingsordninger for skoler, hvori der indgår frugt og grøntsager . Hvis en medlemsstat allerede har indført en ordning, der vil være berettiget til EU-støtte i medfør af denne artikel, og denne medlemsstat har til hensigt at udvide den eller gøre den mere effektiv, bl.a. hvad angår ordningens målgruppe eller varighed eller støtteberettigede produkter, kan der dog ydes EU-støtte, forudsat at de maksimale satser i stk. 4, litra b), overholdes for så vidt angår forholdet mellem EU-støtten og det samlede nationale bidrag. I dette tilfælde anfører medlemsstaten i sin gennemførelsesstrategi, hvorledes den har til hensigt at udvide sin ordning eller gøre den mere effektiv. |
||||
6. Medlemsstaterne kan som supplement til EU-støtten yde national støtte i henhold til artikel 152. |
6. Medlemsstaterne kan som supplement til EU-støtten yde national støtte i henhold til artikel 152. |
||||
7. EU's skolefrugtordning berører ikke eventuelle særskilte nationale skolefrugtordninger , der er forenelige med EU-lovgivningen. |
7. EU's skolefrugt- og grøntsagsordning berører ikke eventuelle særskilte nationale skolefrugt- og grøntsagsordninger , der er forenelige med EU-lovgivningen. |
||||
8. EU kan i medfør af artikel 6 i forordning (EU) nr. […] om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik også finansiere informations-, overvågnings- og evalueringsforanstaltninger vedrørende skolefrugtordningen , herunder foranstaltninger til skærpelse af offentlighedens opmærksomhed om ordningen og netværksforanstaltninger i forbindelse hermed. |
8. EU kan i medfør af artikel 6 i forordning (EU) nr. […] om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik også finansiere informations-, overvågnings- og evalueringsforanstaltninger vedrørende skolefrugt- og grøntsagsordningen , herunder foranstaltninger til skærpelse af offentlighedens opmærksomhed om ordningen og netværksforanstaltninger i forbindelse hermed. |
||||
|
8a. De deltagende medlemsstater tilkendegiver offentligt deres deltagelse i støtteordningen på uddelingsstederne og det faktum, at ordningen er støttet af Unionen. |
Ændringsforslag 127
Forslag til forordning
Artikel 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 22 |
Artikel 22 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 4 i denne artikel. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 4 i denne artikel. |
||||
2. For at børn skal få sundere kostvaner , kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
2. Under hensyntagen til behovet for at sikre , at ordningen effektivt medvirker til at nå de mål, der er opstillet for den, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. For at sikre at EU's midler anvendes effektivt og målrettet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
3. For at sikre at EU's midler anvendes effektivt og målrettet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
4. For at skabe større opmærksomhed om støtteordningen kan Kommissionen ved delegerede retsakter kræve , at medlemsstater, der deltager i ordningen , skal informere om, at EU yder støtte til ordningen . |
4. For at skabe større opmærksomhed om støtteordningen kan Kommissionen ved delegerede retsakter udspecificere betingelserne for , hvorledes medlemsstaterne skal offentliggøre tilkendegivelsen af deres deltagelse i støtteprogrammet og det faktum, at ordningen er støttet af Unionen . |
Ændringsforslag 128
Forslag til forordning
Artikel 23
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 23 |
Artikel 23 |
||||
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
||||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe alle nødvendige foranstaltninger vedrørende denne underafdeling, bl.a. hvad angår: |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger vedrørende denne underafdeling, hvad angår: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 129
Forslag til forordning
Artikel 24
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 24 |
Artikel 24 |
Uddeling af mejeriprodukter til børn |
Støtte til uddeling af mælk og mejeriprodukter til børn |
1. EU-støtte ydes til uddeling af visse produkter fra sektoren for mælk og mejeriprodukter til børn i uddannelsesinstitutioner |
1. I henhold til betingelser, som Kommissionen vedtager ved delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 25 og 26, ydes EU-støtte til uddeling af mælk og mejeriprodukter , som hører under KN-kode 0401, 0403, 0404 90 og 0406 eller KN-kode 2202 90, til børn i de i artikel 20a omhandlede institutioner |
2. Medlemsstater, der ønsker at deltage i ordningen, fastlægger først, på nationalt eller regionalt plan, en strategi for dens gennemførelse |
2. Medlemsstater, der ønsker at deltage i ordningen, fastlægger først, på nationalt eller regionalt plan, en strategi for dens gennemførelse. De træffer også de ledsageforanstaltninger, hvilket kan omfatte information om uddannelsesforanstaltninger vedrørende sunde kostvaner, lokale fødevarekæder og bekæmpelse af fødevarespild, der er nødvendige for at gøre ordningen effektiv. |
|
2a. Ved fastlæggelsen af deres strategier opstiller medlemsstaterne en liste over mælke- og mejeriprodukter, der vil være støtteberettigede i henhold til deres respektive ordninger, i overensstemmelse med de regler, som Kommissionen har vedtaget i henhold til artikel 25. |
|
2b. Den i stk. 1 omhandlede EU-støtte må ikke bruges som erstatning for finansiering af eventuelle eksisterende nationale mælke- og mejeriproduktordninger eller andre uddelingsordninger for skoler, hvori der indgår mælke- eller mejeriprodukter. Men hvis en medlemsstat allerede har indført en ordning, som i henhold til denne artikel er berettiget til EU-støtte, og den har til hensigt at udvide ordningen eller gøre den mere effektiv, herunder hvad angår målgruppen for ordningen eller dens varighed eller støtteberettigede produkter, kan der ydes EU-støtte. I dette tilfælde anfører medlemsstaten i sin gennemførelsesstrategi, hvorledes den har til hensigt at udvide sin ordning eller gøre den mere effektiv. |
3. Medlemsstaterne kan som supplement til EU-støtten yde national støtte i henhold til artikel 152. |
3. Medlemsstaterne kan som supplement til EU-støtten yde national støtte i henhold til artikel 152. |
3a. Unionens skolemælks- og mejeriproduktsordning berører ikke eventuelle særskilte nationale ordninger til fremme af indtagelsen af mælke- og mejeriprodukter, der er forenelige med EU-retten. |
|
4. Foranstaltninger til fastsættelse af EU-støtten til al mælk træffes af Rådet i henhold til traktatens artikel 43, stk. 3. |
|
5. EU-støtten som fastsat i stk. 1 ydes for en mængde på højst 0,25 l mælkeækvivalent pr. barn pr. undervisningsdag. |
5. EU-støtten som fastsat i stk. 1 ydes for en mængde på højst 0,25 l mælkeækvivalent pr. barn pr. undervisningsdag. |
|
5a. De deltagende medlemsstater tilkendegiver offentligt deres deltagelse i støtteordningen på uddelingsstederne og det faktum, at ordningen er støttet af Unionen. |
Ændringsforslag 130
Forslag til forordning
Artikel 25
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 25 |
Artikel 25 |
||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 4 i denne artikel. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 4 i denne artikel. |
||
2. Under hensyn til udviklingen i forbrugsmønstret for mejeriprodukter og innovationen og udviklingen på markedet for mejeriprodukter og under hensyn til ernæringsmæssige aspekter fastsætter Kommissionen ved delegerede retsakter , hvilke produkter, der er støtteberettiget under ordningen, og fastsætter regler for de nationale og regionale strategier, som medlemsstaterne skal udarbejde for at kunne modtage støtte, og ordningens målgruppe. |
2. Under hensyntagen til behovet for at sikre, at ordningen effektivt medvirker til at nå de mål, der er opstillet for den, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
3. For at sikre at støttemodtagerne og -ansøgerne er berettiget til støtten, fastsætter Kommissionen ved delegerede retsakter betingelserne for ydelse af støtte. |
3. For at sikre at støttemodtagerne og -ansøgerne er berettiget til støtten, fastsætter Kommissionen ved delegerede retsakter betingelserne for ydelse af støtte. |
||
For at sikre at ansøgerne overholder deres forpligtelser, vedtager Kommissionen ved delegerede retsakter foranstaltninger vedrørende stillelse af en sikkerhed som garanti for gennemførelsen i de tilfælde, hvor der er udbetalt støtteforskud. |
For at sikre at ansøgerne overholder deres forpligtelser, vedtager Kommissionen ved delegerede retsakter foranstaltninger vedrørende stillelse af en sikkerhed som garanti for gennemførelsen i de tilfælde, hvor der er udbetalt støtteforskud. |
||
4. For at skabe større opmærksomhed om støtteordningen kan Kommissionen ved delegerede retsakter kræve , at uddannelsesinstitutioner informerer om, at EU yder støtte til ordningen. |
4. For at skabe større opmærksomhed om støtteordningen kan Kommissionen ved delegerede retsakter udspecificere betingelserne for , hvorledes medlemsstaterne skal offentliggøre tilkendegivelsen af deres deltagelse i støtteprogrammet og det faktum, at ordningen er støttet af Unionen . |
Ændringsforslag 131
Forslag til forordning
Artikel 26
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 26 |
Artikel 26 |
||||
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
||||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe alle nødvendige foranstaltninger vedrørende bl.a. : |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende denne underafdeling, hvad angår : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 132
Forslag til forordning
Artikel 26 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 26 a |
|
Skoleordning for olivenolie og spiseoliven |
|
Senest den… (8) overvejer Kommissionen at foreslå en ordning for olivenolie og spiseoliven i stil med de ordninger, der har til formål at fremme forbruget af mejeriprodukter, frugter og grøntsager i skoler. Medlemsstaterne kan frivilligt beslutte at tilslutte sig denne ordning og derved drage nytte af EU-finansiering af samme slags som ovennævnte eksisterende ordninger. |
Ændringsforslag 133
Forslag til forordning
Artikel 27
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 27 |
Artikel 27 |
||||
Støtte til erhvervsorganisationer |
Programmer til støtte for sektoren for olivenolie og spiseoliven |
||||
1. EU finansierer treårige arbejdsprogrammer, der skal udfærdiges af erhvervsorganisationer som fastlagt i artikel 109 på ét eller flere af følgende områder: |
1. EU finansierer treårige arbejdsprogrammer, der skal udfærdiges af producentorganisationer som godkendt i artikel 106 eller af brancheorganisationer som fastlagt i artikel 108 på ét eller flere af følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. EU's finansiering af arbejdsprogrammerne i stk. 1, udgør: |
2. EU's finansiering af arbejdsprogrammerne i stk. 1, udgør: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
2a. Medlemsstaterne, bortset fra de i stk. 2 angivne, kan anvende hele eller en del af den støtte, der er tilgængelig inden for den finansielle grænse, der er fastlagt i artikel 14 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. [XXXX/XXXX] om fastlæggelse af regler for direkte betalinger til landbrugere til at finansiere de i stk. 1 nævnte arbejdsprogrammer. |
||||
3. EU-finansieringen af arbejdsprogrammerne omhandlet i stk. 1 svarer højst til de beløb, som tilbageholdes af medlemsstaterne. Finansieringen af de støtteberettigede omkostninger udgør: |
3. EU-finansieringen af arbejdsprogrammerne omhandlet i stk. 1 svarer højst til de beløb, som tilbageholdes af medlemsstaterne. Finansieringen af de støtteberettigede omkostninger udgør: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Medlemsstaterne sørger for supplerende finansiering op til 50 % af de omkostninger, der ikke dækkes af EU-finansieringen. |
Medlemsstaterne sørger for supplerende finansiering op til 50 % af de omkostninger, der ikke dækkes af EU-finansieringen. |
Ændringsforslag 134
Forslag til forordning
Artikel 28
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 28 |
Artikel 28 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
1. For at sikre at formålene med støtten som omhandlet i artikel 27, som er at forbedre kvaliteten af produktionen af olivenolie og spiseoliven, opfyldes, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende: |
1. For at sikre at formålene med støtten som omhandlet i artikel 27, som er at forbedre kvaliteten af produktionen af olivenolie og spiseoliven, opfyldes, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. For at sikre at aktørerne opfylder deres forpligtelser, tillægges Kommissionen beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at kunne kræve, at der stilles en sikkerhed i de tilfælde, hvor der er udbetalt støtteforskud. |
2. For at sikre at aktørerne opfylder deres forpligtelser, tillægges Kommissionen beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at kunne kræve, at der stilles en sikkerhed i de tilfælde, hvor der er udbetalt støtteforskud. |
Ændringsforslag 135
Forslag til forordning
Artikel 30
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
Artikel 30 |
Artikel 30 |
||||||
Driftsfonde |
Driftsfonde |
||||||
1. Frugt- og grøntsagsproducentorganisationer kan oprette en driftsfond. Fonden finansieres af: |
1. Frugt- og grøntsagsproducentorganisationer og/eller sammenslutninger heraf kan oprette en tre- til femårig driftsfond. Fonden finansieres af: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
2. Driftsfonde må kun anvendes til finansiering af driftsprogrammer, der har været fremlagt for medlemsstaterne og godkendt af disse. |
2. Driftsfonde må kun anvendes til finansiering af driftsprogrammer, der har været fremlagt for medlemsstaterne og godkendt af disse. |
Ændringsforslag 136
Forslag til forordning
Artikel 31
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 31 |
Artikel 31 |
||||
Driftsprogrammer |
Driftsprogrammer |
||||
1. Driftsprogrammerne i frugt- og grøntsagssektoren skal have mindst to af de mål, der er nævnt i artikel 106, litra c), eller følgende mål: |
1. Driftsprogrammerne i frugt- og grøntsagssektoren skal have mindst to af de mål, der er nævnt i artikel 106, litra c), eller to af følgende mål: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Driftsprogrammerne skal forelægges medlemsstaterne til godkendelse. |
Driftsprogrammerne skal forelægges medlemsstaterne til godkendelse. |
||||
|
1a. Sammenslutninger af producentorganisationer kan træde i stedet for deres medlemmer med hensyn til forvaltning, behandling, gennemførelse og fremlæggelse af driftsprogrammer. |
||||
|
Sammenslutninger kan også fremlægge et deldriftsprogram bestående af fastlagte foranstaltninger, som ikke er ført ud i livet af medlemsorganisationerne som led i deres driftsprogrammer. Deldriftsprogrammerne er omfattet af de samme regler som de andre driftsprogrammer, og de behandles samtidig med medlemsorganisationernes driftsprogrammer. |
||||
|
I denne forbindelse sikrer medlemsstaterne, at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Kriseforebyggelse og -styring omhandlet i stk. 1, litra f), går ud på at undgå og håndtere kriser på frugt- og grøntsagsmarkederne og omfatter i denne sammenhæng: |
2. Kriseforebyggelse og -styring omhandlet i stk. 1, litra f), går ud på at undgå og håndtere kriser på frugt- og grøntsagsmarkederne og omfatter i denne sammenhæng: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger, herunder tilbagebetaling af hovedstol og renter, jf. tredje afsnit, må højst tegne sig for en tredjedel af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af driftsprogrammet. |
Kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger, herunder tilbagebetaling af hovedstol og renter, jf. fjerde afsnit, må højst tegne sig for 40 % af de udgifter, der afholdes inden for rammerne af driftsprogrammet. |
||||
|
Høstforsikringer omfatter foranstaltninger, der bidrager til at beskytte producenternes indtægter og dække markedstab, som afholdes af producentorganisationen og/eller dens medlemmer, når disse berøres af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold eller eventuelle sygdomme eller skadedyrsangreb. Støttemodtagerne skal dokumentere, at de har truffet de nødvendige risikoforebyggelsesforanstaltninger. |
||||
For at finansiere kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger kan producentorganisationer optage lån på kommercielle vilkår. I så fald kan tilbagebetalingen af hovedstolen og renterne på disse lån indgå i driftsprogrammet og således være berettiget til finansiel støtte fra EU i henhold til artikel 32. Enhver specifik foranstaltning som led i kriseforebyggelse og krisestyring finansieres enten via sådanne lån eller direkte , men ikke på begge måder . |
For at finansiere kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger kan producentorganisationer optage lån på kommercielle vilkår. I så fald kan tilbagebetalingen af hovedstolen og renterne på disse lån indgå i driftsprogrammet og således være berettiget til finansiel støtte fra EU i henhold til artikel 32. Enhver specifik foranstaltning som led i kriseforebyggelse og krisestyring kan finansieres enten via sådanne lån og/eller direkte via producentorganisationer . |
||||
|
2a. I denne afdeling forstås ved: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Medlemsstaterne sikrer: |
3. Medlemsstaterne sikrer: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Miljøforanstaltninger skal opfylde de krav, som gælder for betalinger for miljøvenligt landbrug, jf. artikel 29, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL). |
Miljøforanstaltninger skal opfylde de krav, som gælder for betalinger for miljøvenligt landbrug, jf. artikel 29, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL). |
||||
Hvis mindst 80 % af de producenter, som er tilsluttet en producentorganisation, er omfattet af et eller flere identiske tilsagn som led i miljøvenligt landbrug i henhold til artikel 29, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), regnes hvert af disse tilsagn som en miljøforanstaltning, jf. første afsnit, litra a). |
Hvis mindst 80 % af de producenter, som er tilsluttet en producentorganisation, er omfattet af et eller flere identiske tilsagn som led i miljøvenligt landbrug i henhold til artikel 29, stk. 3, i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), regnes hvert af disse tilsagn som en miljøforanstaltning, jf. første afsnit, litra a). |
||||
Støtten til de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i første afsnit, dækker de ekstraomkostninger og det indkomsttab, der følger af denne foranstaltning. |
Støtten til de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i første afsnit, dækker de ekstraomkostninger og det indkomsttab, der følger af denne foranstaltning. |
||||
4. Medlemsstaterne sikrer, at investeringer, der øger miljøbelastningen, kun er tilladt, hvis der er truffet effektive foranstaltninger til at beskytte miljøet mod belastningen. |
4. Medlemsstaterne sikrer, at investeringer, der øger miljøbelastningen, kun er tilladt, hvis der er truffet effektive foranstaltninger til at beskytte miljøet mod belastningen. |
Ændringsforslag 137
Forslag til forordning
Artikel 32
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 32 |
Artikel 32 |
||||
finansiel bistand fra EU, |
finansiel bistand fra EU, |
||||
1. Den finansielle støtte fra EU er lig med de finansielle bidrag i artikel 30, stk. 1, litra a), som reelt er betalt, men begrænses til 50 % af de udgifter, der reelt er afholdt. |
1. Den finansielle støtte fra EU er lig med de finansielle bidrag i artikel 30, stk. 1, litra a), som reelt er betalt, men begrænses til 50 % af de udgifter, der reelt er afholdt , eller til 75 % når det gælder regionerne i den yderste periferi . |
||||
2. Den finansielle støtte fra EU kan højst udgøre 4,1 % af værdien af hver producentorganisations afsatte produktion . |
2. Den finansielle støtte fra EU kan højst udgøre 4,1 % af værdien af hver producentorganisations og/eller dens sammenslutnings afsatte friske eller forarbejdede produkter . |
||||
Denne procentdel kan dog forhøjes til 4,6 % af værdien af den afsatte produktion , forudsat at det beløb, der overstiger 4,1 % af værdien af den afsatte produktion , udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger. |
Denne procentdel kan dog forhøjes til 4,6 % af værdien af producentorganisationens afsatte friske eller forarbejdede produkter , forudsat at det beløb, der overstiger 4,1 % af værdien af de afsatte friske eller forarbejdede produkter , udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger. |
||||
|
I tilfælde af sammenslutninger af producentorganisationer kan denne procentdel forhøjes til 5 % af værdien af friske eller forarbejdede produkter, som afsættes af sammenslutningen eller dens medlemmer, hvis den del af beløbet, som overstiger 4,1 % af værdien af de afsatte friske eller forarbejdede produkter, udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- eller -styringsforanstaltninger af sammenslutningen af producentorganisationer på vegne af dens medlemmer. |
||||
3. Efter anmodning fra en producentorganisation kan den procentsats på 50 %, som er nævnt i stk. 1, forhøjes til 60 % for et driftsprogram eller en del af et driftsprogram, såfremt det opfylder mindst én af følgende betingelser: |
3. Efter anmodning fra en producentorganisation kan den procentsats på 50 %, som er nævnt i stk. 1, forhøjes til 60 % for et driftsprogram eller en del af et driftsprogram, såfremt det opfylder mindst én af følgende betingelser: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
4. Den procentsats på 50 %, der er nævnt i stk. 1, forhøjes til 100 % ved tilbagekøb fra markedet af frugt og grøntsager, der ikke må overstige 5 % af hver producentorganisations afsatte produktionsmængde, og som afhændes: |
4. Den procentsats på 50 %, der er nævnt i stk. 1, forhøjes til 100 % ved tilbagekøb fra markedet af frugt og grøntsager, der ikke må overstige 5 % af hver producentorganisations afsatte produktionsmængde, og som afhændes: |
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 138
Forslag til forordning
Artikel 34
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 34 |
Artikel 34 |
||||
Nationale regler og national strategi for driftsprogrammer |
Nationale regler og national strategi for driftsprogrammer |
||||
1. Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af betingelserne for de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 31, stk. 3. Ifølge disse regler skal sådanne foranstaltninger opfylde de relevante krav i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), særligt kravene i forordningens artikel 6 om sammenhæng. |
1. Medlemsstaterne fastsætter nationale regler for udarbejdelse af betingelserne for de miljøforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 31, stk. 3. Ifølge disse regler skal sådanne foranstaltninger opfylde de relevante krav i forordning (EU) nr. […] om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), særligt kravene i forordningens artikel 6 om sammenhæng. |
||||
Medlemsstaterne sender udkastet til disse regler til Kommissionen, som ved gennemførelsesretsakter kan kræve det ændret inden for tre måneder, hvis den konstaterer, at udkastet ikke bidrager til at forfølge de mål, der er opstillet i traktatens artikel 191 og i EU's syvende miljøhandlingsprogram. Investeringer på individuelle bedrifter, der støttes af driftsprogrammer, skal også overholde disse mål. |
Medlemsstaterne sender udkastet til disse regler til Kommissionen, som kan vedtage gennemførelsesretsakter vedtaget uden anvendelse af artikel 162, stk. 2 eller 3, der kræver det ændret inden for tre måneder, hvis den konstaterer, at udkastet ikke bidrager til at forfølge de mål, der er opstillet i traktatens artikel 191 og i EU's syvende miljøhandlingsprogram. Investeringer på individuelle bedrifter, der støttes af driftsprogrammer, skal også overholde disse mål. |
||||
2. Hver medlemsstat udarbejder en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer i frugt- og grøntsagssektoren. En sådan strategi skal omfatte følgende: |
2. Hver medlemsstat udarbejder en national strategi for bæredygtige driftsprogrammer i frugt- og grøntsagssektoren. En sådan strategi skal omfatte følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Den nationale strategi skal også omfatte de nationale regler, jf. stk. 1. |
Den nationale strategi skal også omfatte de nationale regler, jf. stk. 1. |
||||
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på medlemsstater, som ikke har nogen anerkendte producentorganisationer. |
3. Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på medlemsstater, som ikke har nogen anerkendte producentorganisationer. |
Ændringsforslag 139
Forslag til forordning
Artikel 34 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 34a |
|
Nationalt netværk |
|
1. Medlemsstaterne kan etablere et nationalt netværk for frugt og grøntsager, der forener de producentorganisationer, sammenslutninger og myndigheder, der deltager i gennemførelsen af den nationale strategi. |
|
2. Netværket finansieres gennem en afgift på højst 0,5 % af Unionens andel af finansieringen af driftsfondene. |
|
3. Netværkets formål skal være at forvalte netværket, undersøge god praksis, der kan overføres, og indsamle relevante oplysninger, organisere konferencer og seminarer for dem, der deltager i forvaltningen af den nationale strategi, gennemføre programmer til overvågning og vurdering af den nationale strategi og udføre andre aktiviteter, der er fastlagt i den nationale strategi. |
Ændringsforslag 140
Forslag til forordning
Artikel 35
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 35 |
Artikel 35 |
||||||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||||||
For at sikre effektiv, målrettet og bæredygtig udnyttelse af støtten til producentsammenslutninger i sektoren for frugt og grøntsager tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om regler for: |
For at sikre effektiv, målrettet og bæredygtig udnyttelse af støtten til producentsammenslutninger i sektoren for frugt og grøntsager tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om regler for: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ændringsforslag 141
Forslag til forordning
Artikel 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 38 |
Artikel 38 |
||||
Overensstemmelse og sammenhæng |
Overensstemmelse og sammenhæng |
||||
1. Støtteprogrammer skal være forenelige med EU-retten og i overensstemmelse med EU's aktiviteter, politikker og prioriteter. |
1. Støtteprogrammer skal være forenelige med EU-retten og i overensstemmelse med EU's aktiviteter, politikker og prioriteter. |
||||
2. Medlemsstaterne er ansvarlige for støtteprogrammer og sikrer, at de er indbyrdes overensstemmende og udarbejdes og gennemføres på en objektiv måde under hensyntagen til de berørte producenters økonomiske situation og nødvendigheden af at undgå uberettiget forskelsbehandling af producenterne. |
2. Medlemsstaterne er ansvarlige for støtteprogrammer og sikrer, at de er indbyrdes overensstemmende og udarbejdes og gennemføres på en objektiv måde under hensyntagen til de berørte producenters økonomiske situation og nødvendigheden af at undgå uberettiget forskelsbehandling af producenterne. |
||||
3. Der ydes ikke støtte til: |
3. Der ydes ikke støtte til: |
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 142
Forslag til forordning
Artikel 39
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 39 |
Artikel 39 |
Forelæggelse af støtteprogrammer |
Forelæggelse af støtteprogrammer |
1. Alle producentmedlemsstater omhandlet i bilag IV forelægger Kommissionen et udkast til et femårigt støtteprogram, der indeholder mindst en af de i artikel 40 nævnte støtteberettigede foranstaltninger. |
1. Alle producentmedlemsstater omhandlet i bilag IV forelægger Kommissionen et udkast til et femårigt støtteprogram, der indeholder mindst en af de i artikel 40 nævnte støtteberettigede foranstaltninger. |
|
1a. Støtteforanstaltningerne i støtteprogrammerne udarbejdes på det geografiske niveau, som medlemsstaterne finder mest relevant. Inden støtteprogrammet forelægges Kommissionen, gør medlemsstaterne det til genstand for høringer af de kompetente myndigheder og organisationer på det relevante geografiske niveau. |
|
1b. Hver medlemsstat forelægger ét udkast til et støtteprogram, hvori der kan tages hensyn til særlige regionale forhold. |
2. Støtteprogrammerne iværksættes tre måneder efter, at de er blevet forelagt Kommissionen. |
2. Støtteprogrammerne iværksættes tre måneder efter, at de er blevet forelagt Kommissionen. |
Hvis Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt fastslår, at det forelagte støtteprogram ikke opfylder reglerne i denne afdeling, underretter Kommissionen medlemsstaten herom. I så fald forelægger medlemsstaten Kommissionen et ændret støtteprogram. Det ændrede støtteprogram iværksættes to måneder efter, at det er blevet forelagt, medmindre det fortsat ikke opfylder betingelserne, i hvilket tilfælde dette afsnit finder anvendelse. |
Hvis Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt fastslår, at det forelagte støtteprogram ikke opfylder reglerne i denne afdeling, underretter Kommissionen medlemsstaten herom. I så fald forelægger medlemsstaten Kommissionen et ændret støtteprogram. Det ændrede støtteprogram iværksættes to måneder efter, at det er blevet forelagt, medmindre det fortsat ikke opfylder betingelserne, i hvilket tilfælde dette afsnit finder anvendelse. |
3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på Ændringsforslager i de støtteprogrammer, som medlemsstaterne har forelagt. |
3. Stk. 2 finder tilsvarende anvendelse på Ændringsforslager i de støtteprogrammer, som medlemsstaterne har forelagt. |
Ændringsforslag 143
Forslag til forordning
Artikel 39 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 39a |
||
|
Støtteprogrammernes indhold |
||
|
Støtteprogrammerne består af følgende elementer: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 144
Forslag til forordning
Artikel 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 40 |
Artikel 40 |
||||
Støtteberettigede foranstaltninger |
Støtteberettigede foranstaltninger |
||||
Støtteprogrammerne kan indeholde én eller flere af følgende foranstaltninger: |
Støtteprogrammerne kan indeholde én eller flere af følgende foranstaltninger: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 145
Forslag til forordning
Artikel 42
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 42 |
udgår |
Enkeltbetalingsordningen og støtte til vinavlere |
|
Støtteprogrammer må kun omfatte støtte til vinavlere i form af betalingsrettigheder, som medlemsstaterne har truffet bestemmelse om senest den 1. december 2012 i henhold til artikel 137 i forordning (EU) nr. [KOM(2010)0799] og på de betingelser, der er fastsat i nævnte artikel. |
|
Ændringsforslag 146
Forslag til forordning
Artikel 43
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 43 |
Artikel 43 |
||||
Salgsfremstød på tredjelandsmarkeder |
Salgsfremstød |
||||
1. Der ydes støtte i henhold til denne artikel til dækning af oplysningsforanstaltninger og salgsfremmende foranstaltninger for EU-vine i tredjelande for at forbedre disses konkurrenceevne i de pågældende lande . |
1. Der ydes støtte i henhold til denne artikel til dækning af oplysningsforanstaltninger og salgsfremmende foranstaltninger for EU-vine først og fremmest i tredjelande og på det indre marked for at forbedre disses konkurrenceevne. |
||||
2. De nævnte foranstaltninger i stk. 1 gælder vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse eller vine med angivelse af druesort. |
2. De nævnte foranstaltninger i stk. 1 gælder vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse eller vine med angivelse af druesort. |
||||
3. De nævnte foranstaltninger i stk. 1 må kun omfatte: |
3. De nævnte foranstaltninger i stk. 1 må kun omfatte: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
4. EU-tilskuddet til salgsfremstød omhandlet i stk. 1 må højst udgøre 50 % af de støtteberettigede udgifter. |
4. EU-tilskuddet til salgsfremstød omhandlet i stk. 1 må højst udgøre 50 % af de støtteberettigede udgifter. |
Ændringsforslag 147
Forslag til forordning
Artikel 43 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 43a |
|
Forskning og udvikling |
|
Støtte til forskning og udvikling gør det muligt at finansiere forskningsprojekter, navnlig med henblik på forbedring af produktkvaliteten, produktionens indvirkning på miljøet og sundhedsbeskyttelse inden for vinsektoren. |
Ændringsforslag 148
Forslag til forordning
Artikel 43 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 43b |
||
|
Udveksling af bedste praksis med hensyn til avancerede systemer for bæredygtig produktion |
||
|
1. Støtte under denne artikel dækker foranstaltninger til at støtte udveksling af bedste praksis med hensyn til avancerede systemer for bæredygtig produktion og dermed give landbrugerne mulighed for at opnå nye kompetencer. |
||
|
2. De i stk. 1 nævnte foranstaltninger gælder for avancerede systemer til vindyrkning og vinproduktion, som øger jorddække, medfører en væsentlig reduktion af brugen af pesticider og kunstgødning eller øger mangfoldigheden af sorter, og som går videre end krydsoverensstemmelseskravene i henhold til afsnit VI i forordning (EU) nr. […] [den horisontale forordning om den fælles landbrugspolitik]. |
||
|
3. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger kan omfatte: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 149
Forslag til forordning
Artikel 44
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 44 |
Artikel 44 |
||||
Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer |
Omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer |
||||
1. Formålet med foranstaltningerne til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer er at øge vinproducenternes konkurrenceevne. |
1. Formålet med foranstaltningerne til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer er at øge vinproducenternes konkurrenceevne. |
||||
2. Der ydes kun støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, hvis medlemsstaterne forelægger en opgørelse over deres produktionskapacitet i overensstemmelse med artikel 102, stk. 3. |
2. Der ydes kun støtte til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer, hvis medlemsstaterne forelægger en opgørelse over deres produktionskapacitet i overensstemmelse med artikel 102, stk. 3. |
||||
3. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må kun vedrøre én eller flere af følgende aktiviteter: |
3. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må kun vedrøre én eller flere af følgende aktiviteter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Der ydes ikke støtte til den normale fornyelse af udtjente vindyrkningsarealer. |
Der ydes ikke støtte til den normale fornyelse , dvs. genplantning af den samme sort på den samme jordlod og i henhold til den samme vindyrkningsmetode, af udtjente vindyrkningsarealer. |
||||
|
Medlemsstaterne kan fastsætte yderligere krav, særlig vedrørende de genbeplantede vinmarkers alder. |
||||
4. Støtten til omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må kun ydes som: |
4. Støtten til forbedring af vinproduktionssystemerne og omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må kun ydes som: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. Godtgørelse til producenterne for indkomsttab, jf. stk. 4, litra a), kan dække op til 100 % af det pågældende tab og ydes i en af følgende former: |
5. Godtgørelse til producenterne for indkomsttab, jf. stk. 4, litra a), kan dække op til 100 % af det pågældende tab og ydes i en af følgende former: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
6. EU-tilskuddet til de faktiske omkostninger i forbindelse med omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må højst udgøre 50 %. I mindre udviklede regioner må EU-tilskuddet til omstrukturerings- og omstillingsomkostninger højst udgøre 75 %. |
6. EU-tilskuddet til de faktiske omkostninger i forbindelse med omstrukturering og omstilling af vindyrkningsarealer må højst udgøre 50 %. I mindre udviklede regioner må EU-tilskuddet til omstrukturerings- og omstillingsomkostninger højst udgøre 75 %. |
Ændringsforslag 150
Forslag til forordning
Artikel 44 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 44a |
|
Støtteprogram for vindyrkning på stærkt skrånende arealer |
|
Formålet med de foranstaltninger, der træffes som led i støtteprogrammet for vindyrkning på stærkt skrånende arealer, er på lang sigt at bevare vindyrkningen på skrånende arealer, stærkt skrånende arealer og arealer med terrassedyrkning, hvor vindyrkning er meget vanskelig, ved at forbedre disse arealers konkurrenceevne. |
|
Støtten kan ydes i form af et fast beløb pr. hektar, som skal fastsættes af den berørte medlemsstat, eller den kan gradueres efter, hvor meget arealet skråner. |
Ændringsforslag 151
Forslag til forordning
Artikel 45
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 45 |
Artikel 45 |
Grøn høst |
Grøn høst |
1. I denne artikel forstås ved grøn høst fuldstændig destruktion eller fjernelse af endnu ikke modne drueklaser, der bringer udbyttet af det pågældende areal ned på nul. |
1. I denne artikel forstås ved grøn høst fuldstændig destruktion eller fjernelse af endnu ikke modne drueklaser, der bringer udbyttet af det pågældende areal ned på nul. |
|
Det forhold, at der efter den normale produktionscyklus (undladt høst) er efterladt salgbare druer på planterne, betragtes ikke som grøn høst. |
2. Der ydes støtte til grøn høst for at bidrage til at genoprette balancen mellem udbud og efterspørgsel på EU's vinmarked og dermed forebygge markedskriser. |
2. Der ydes støtte til grøn høst for at bidrage til at forbedre druernes kvalitet og genoprette balancen mellem udbud og efterspørgsel på EU's vinmarked og dermed forebygge markedskriser. |
3. Støtten til grøn høst kan ydes som godtgørelse i form af et fast beløb pr. hektar, som skal fastsættes af den berørte medlemsstat. |
3. Støtten til grøn høst kan ydes som godtgørelse i form af et fast beløb pr. hektar, som skal fastsættes af den berørte medlemsstat. |
Der udbetales højst 50 % af summen af de direkte omkostninger til destruktion eller fjernelse af drueklaser og indkomsttabet som følge af denne destruktion eller fjernelse. |
Der udbetales højst 50 % af summen af de direkte omkostninger til destruktion eller fjernelse af drueklaser og indkomsttabet som følge af denne destruktion eller fjernelse. |
4. De berørte medlemsstater etablerer en ordning baseret på objektive kriterier for at sikre, at grøn høst-foranstaltningen ikke medfører, at de enkelte vinproducenter modtager en godtgørelse, som overstiger det loft, der er fastsat i stk. 3, andet afsnit. |
4. De berørte medlemsstater etablerer en ordning baseret på objektive kriterier for at sikre, at grøn høst-foranstaltningen ikke medfører, at de enkelte vinproducenter modtager en godtgørelse, som overstiger det loft, der er fastsat i stk. 3, andet afsnit. |
Ændringsforslag 152
Forslag til forordning
Artikel 47
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 47 |
Artikel 47 |
||||||||
Høstforsikring |
Høstforsikring |
||||||||
1. Der ydes støtte til høstforsikring for at bidrage til at beskytte producenternes indtægter, når disse berøres af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb. |
1. Der ydes støtte til høstforsikring for at bidrage til at beskytte producenternes indtægter og til at dække markedstab , som producentorganisationen og/eller dens medlemmer lider, når disse berøres af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb. |
||||||||
|
Støttemodtagerne skal dokumentere, at de har truffet de nødvendige risikoforebyggelsesforanstaltninger. |
||||||||
2. Støtten til høstforsikring kan ydes i form af et finansielt tilskud fra EU, som ikke er højere end: |
2. Støtten til høstforsikring kan ydes i form af et finansielt tilskud fra EU, som ikke er højere end: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
3. Der kan ydes støtte til høstforsikring, hvis forsikringserstatningerne ikke dækker mere end 100 % af producenternes indkomsttab, idet der tages hensyn til eventuelle udbetalinger under andre støtteordninger i forbindelse med den forsikrede risiko. |
3. Der kan ydes støtte til høstforsikring, hvis forsikringserstatningerne ikke dækker mere end 100 % af producenternes indkomsttab, idet der tages hensyn til eventuelle udbetalinger under andre støtteordninger i forbindelse med den forsikrede risiko. |
||||||||
4. Støtten til høstforsikring må ikke forvride konkurrencen på forsikringsmarkedet. |
4. Støtten til høstforsikring må ikke forvride konkurrencen på forsikringsmarkedet. |
Ændringsforslag 153
Forslag til forordning
Artikel 48
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 48 |
Artikel 48 |
||||
Investeringer |
Investeringer |
||||
1. Der kan ydes støtte til materielle og/eller immaterielle investeringer i forarbejdningsfaciliteter, vinbedriftinfrastruktur og markedsføring af vin, der generelt forbedrer virksomhedens resultater og vedrører ét eller flere af følgende punkter: |
1. Der kan ydes støtte til materielle og/eller immaterielle investeringer i forarbejdningsfaciliteter, vinbedriftinfrastruktur og destillerier samt markedsføringsstrukturer og –værktøjer, herunder registrering af fællesmærker. Disse investeringer sigter mod generelt at forbedre virksomhedens resultater og tilpasningen til markedets behov og øge dens konkurrenceevne i det indre marked og i tredjelande og vedrører ét eller flere af følgende punkter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Støtte i henhold til stk. 1 med maksimumssats ydes kun til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder. |
2. Støtte i henhold til stk. 1 med maksimumssats ydes kun til producentorganisationer og til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder. |
||||
Uanset første afsnit gælder maksimumssatsen for alle virksomheder i EU's fjernområder, jf. artikel 349 i traktaten, og de mindre øer i Det Ægæiske Hav som defineret i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1405/2006. For virksomheder, der ikke er omfattet af afsnit I, artikel 2, stk. 1, i bilaget til henstilling 2003/361/EF, med under 750 medarbejdere eller med en omsætning på under 200 mio. EUR halveres den maksimale støtteintensitet. |
Uanset første afsnit gælder maksimumssatsen for alle virksomheder i EU's fjernområder, jf. artikel 349 i traktaten, og de mindre øer i Det Ægæiske Hav som defineret i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1405/2006. For virksomheder, der ikke er omfattet af afsnit I, artikel 2, stk. 1, i bilaget til henstilling 2003/361/EF, med under 750 medarbejdere eller med en omsætning på under 200 mio. EUR halveres den maksimale støtteintensitet. |
||||
Der ydes ikke støtte til virksomheder i vanskeligheder i den betydning, der er angivet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. |
Der ydes ikke støtte til virksomheder i vanskeligheder i den betydning, der er angivet i Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. |
||||
3. De støtteberettigede udgifter omfatter ikke omkostninger, der ikke er støtteberettigede, jf. artikel 59, stk. 3, i forordning (EU) nr. [KOM(2011)0615]. |
3. De støtteberettigede udgifter omfatter ikke omkostninger, der ikke er støtteberettigede, jf. artikel 59, stk. 3, i forordning (EU) nr. [KOM(2011)0615]. |
||||
4. Der anvendes følgende maksimumssatser for EU-bidraget i forbindelse med støtteberettigede investeringsudgifter: |
4. Der anvendes følgende maksimumssatser for EU-bidraget i forbindelse med støtteberettigede investeringsudgifter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. Artikel 61 i forordning (EU) nr. [KOM(2011)0615] finder tilsvarende anvendelse på støtte, der er nævnt i stk. 1 i denne artikel. |
5. Artikel 61 i forordning (EU) nr. [KOM(2011)0615] finder tilsvarende anvendelse på støtte, der er nævnt i stk. 1 i denne artikel. |
Ændringsforslag 154
Forslag til forordning
Artikel 49
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 49 |
Artikel 49 |
Destillation af biprodukter |
Destillation af biprodukter |
1. Der kan ydes støtte til frivillig eller obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstilling, der opfylder betingelserne i bilag VII, del II, afdeling D. |
1. Der kan ydes støtte til frivillig eller obligatorisk destillation af biprodukter fra vinfremstilling, der opfylder betingelserne i bilag VII, del II, afdeling D. |
Støtten fastsættes pr. volumenprocent og pr. hl produceret alkohol. Der ydes ikke støtte til alkoholindholdet i biprodukter, der skal destilleres, hvis det overstiger 10 % af alkoholindholdet i den producerede vin. |
Støtten fastsættes pr. volumenprocent og pr. hl produceret alkohol. Der ydes ikke støtte til alkoholindholdet i biprodukter, der skal destilleres, hvis det overstiger 10 % af alkoholindholdet i den producerede vin. |
|
1a. Støtten udbetales til destillerier, der forarbejder produkter leveret til destillation til råalkohol med et alkoholindhold på mindst 92 % vol. |
|
Medlemsstaterne kan gøre støttetildelingen afhængig af en sikkerhedsstillelse fra støttemodtagerens side. |
2. De maksimale støtteniveauer baseres på indsamlings- og forarbejdningsomkostningerne og fastsættes af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 51. |
2. De maksimale støtteniveauer baseres på indsamlings- og forarbejdningsomkostningerne og fastsættes af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 51. |
|
2a. Den pågældende støtte omfatter et fast beløb, der er beregnet som godtgørelse for omkostninger ved indsamling af disse produkter, som overføres fra destilleriet til producenten, hvis de pågældende omkostninger bæres af denne. |
3. Den alkohol, der fremkommer ved støttet destillation som nævnt i stk. 1, anvendes udelukkende til industri- eller energiformål for at undgå konkurrenceforvridning. |
3. Den alkohol, der fremkommer ved støttet destillation som nævnt i stk. 1, anvendes udelukkende til industri- eller energiformål for at undgå konkurrenceforvridning. |
|
3a. For at undgå, at der ydes dobbelt støtte til destillation, er den alkohol, der er omhandlet i stk. 3, ikke omfattet af præferenceordningen i artikel 21, stk. 2, i direktiv 2009/28/EF, hvorefter biobrændstoffer produceret på basis af affald og deres bidrag til at nå den endelige forbrugsrate for energi fra vedvarende energikilder anses for at være dobbelt så stort som bidraget fra andre biobrændstoffer. |
Ændringsforslag 509
Forslag til forordning
Artikel 49 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 49a |
|
Støtte til koncentreret most |
|
1. Der kan ydes støtte til vinavlere, der anvender koncentreret druemost, herunder rektificeret koncentreret druemost, til at øge produkternes naturlige alkoholindhold i overensstemmelse med betingelserne i bilag XVa. |
|
2. Støttebeløbet fastsættes pr. potentielt alkoholindhold udtrykt i volumen og pr. hl most, der anvendes som tilsætning. |
|
3. De maksimale støtteniveauer for denne foranstaltning i de forskellige vindyrkningszoner fastsættes af Kommissionen. |
Ændringsforslag 155
Forslag til forordning
Artikel 50
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 50 |
Artikel 50 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
For at sikre at formålene med støtteprogrammerne opfyldes og EU-midlerne anvendes målrettet, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om regler: |
For at sikre at formålene med støtteprogrammerne opfyldes og EU-midlerne anvendes målrettet, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om regler: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 156
Forslag til forordning
Artikel 52
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 52 |
Artikel 52 |
||
Nationale programmer og finansiering |
Nationale programmer og finansiering |
||
1. Medlemsstaterne kan vedtage nationale programmer for biavlssektoren for en periode på tre år. |
1. Medlemsstaterne kan vedtage nationale programmer for biavlssektoren for en periode på tre år. Disse programmer udarbejdes i samarbejde med repræsentative organisationer og kooperativer inden for biavl. |
||
2. EU-tilskuddet til biavlsprogrammerne må ikke overstige 50 % af de udgifter, medlemsstaterne har afholdt. |
2. EU-tilskuddet til biavlsprogrammerne må ikke overstige 60 % af de udgifter, medlemsstaterne har afholdt. |
||
3. For at opnå ret til det EU-tilskud, der er nævnt i stk. 2, gennemfører medlemsstaterne en undersøgelse af produktions- og afsætningsstrukturen inden for biavlssektoren på deres områder. |
3. For at opnå ret til det EU-tilskud, der er nævnt i stk. 2, indfører medlemsstaterne et pålideligt identifikationssystem, som muliggør en periodisk optælling af bibestanden, og gennemfører en undersøgelse af produktions- og afsætningsstrukturen inden for biavlssektoren på deres områder. |
||
|
3a. Følgende foranstaltninger kan indgå i biavlsprogrammerne: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
3b. Hvor landbrugere også er biavlere, kan følgende foranstaltninger også indgå i biavlsprogrammerne: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 157
Forslag til forordning
Artikel 53
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 53 |
Artikel 53 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
For at sikre en målrettet anvendelse af EU-midlerne til biavl tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende: |
For at sikre en målrettet anvendelse af EU-midlerne til biavl tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 158
Forslag til forordning
Del II — afsnit I — kapitel II — afdeling 5 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|||
|
Artikel 54a |
||
|
Støtte til producentorganisationer |
||
|
1. Unionen finansierer betaling til producentorganisationer i humlesektoren, der er anerkendt i henhold til artikel 106, med henblik på at finansiere de mål, der er omhandlet i artikel 106, litra c), nr. i), ii) eller iii). |
||
|
2. For Tysklands vedkommende udgør Unionens årlige finansiering af betalingen til producentorganisationer som omhandlet i stk. 1 2 277 000 EUR. |
||
|
Artikel 54b |
||
|
Delegerede beføjelser |
||
|
For at sikre, at støtten finansierer de i artikel 106 fastlagte mål, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med hensyn til: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Artikel 54c |
||
|
Gennemførelsesbeføjelser |
||
|
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der etablerer de nødvendige foranstaltninger i forbindelse med denne afdeling vedrørende: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 159
Forslag til forordning
Artikel 55
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 55 |
Artikel 55 |
Anvendelsesområde |
Anvendelsesområde |
I denne afdeling fastsættes der regler for den generelle handelsnorm og om sektor- og/eller produktspecifikke handelsnormer for landbrugsprodukter, uden at det indskrænker gyldigheden af andre bestemmelser for landbrugsprodukter, eller af bestemmelser, der er vedtaget på veterinær-, plantesundheds- og fødevareområdet for at sikre, at produkterne opfylder hygiejne- og sundhedsnormerne, og for at beskytte dyre- og folkesundheden. |
I denne afdeling fastsættes der regler for den generelle handelsnorm og om sektor- og/eller produktspecifikke handelsnormer for landbrugsprodukter, uden at det indskrænker gyldigheden af andre bestemmelser for landbrugsprodukter, eller af bestemmelser, der er vedtaget på veterinær-, plantesundheds- og fødevareområdet for at sikre, at produkterne opfylder hygiejne- og sundhedsnormerne, og for at beskytte dyre- og folkesundheden. Disse regler opdeles i obligatoriske regler og fakultative forbeholdte udtryk. |
Ændringsforslag 160
Forslag til forordning
Artikel 56
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 56 |
Artikel 56 |
Overholdelse af den generelle handelsnorm |
Overholdelse af den generelle handelsnorm |
1. I denne forordning forstås ved overholdelse af »den generelle handelsnorm«, at produktet er af sund og sædvanlig handelskvalitet. |
1. I denne forordning forstås ved overholdelse af »den generelle handelsnorm«, at produktet er af sund og sædvanlig handelskvalitet. |
2. Når der ikke er fastsat handelsnormer som omhandlet i underafdeling 3 og i Rådets direktiv 2000/36/EF, 2001/112/EF, 2001/113/EF, 2001/114/EF, 2001/110/EF, 2001/111/EF, må landbrugsprodukter, som er klar til salg eller levering til den endelige forbruger i detailhandelen, jf. artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 178/2002, kun markedsføres, hvis de opfylder den generelle handelsnorm. |
2. Når der ikke er fastsat handelsnormer som omhandlet i underafdeling 3 og i Rådets direktiv 2000/36/EF, 2001/112/EF, 2001/113/EF, 2001/114/EF, 2001/110/EF, 2001/111/EF, må landbrugsprodukter, som er klar til salg eller levering til den endelige forbruger i detailhandelen, jf. artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 178/2002, kun markedsføres, hvis de opfylder den generelle handelsnorm. |
3. Et produkt anses for at opfylde den generelle handelsnorm, når det produkt, der ønskes markedsført, opfylder en gældende, relevant standard, som er vedtaget af en af de internationale organisationer, der opført i bilag V. |
3. Med forbehold af yderligere EU-krav på det sundhedsmæssige, kommercielle, etiske eller ethvert andet område, anses et produkt for at opfylde den generelle handelsnorm, når det produkt, der ønskes markedsført, opfylder en gældende, relevant standard, som er vedtaget af en af de internationale organisationer, der opført i bilag V. |
|
3a. Denne forordning er ikke til hinder for, at medlemsstaterne vedtager eller bibeholder nationale bestemmelser for aspekter ved markedsføring, som ikke specifikt harmoniseres ved denne forordning. Medlemsstaterne kan desuden vedtage eller bibeholde nationale bestemmelser for handelsnormer for sektorer eller produkter, som er underlagt generelle handelsnormer, hvis disse bestemmelser er i overensstemmelse med EU-lovgivningen og med bestemmelserne for det indre markeds funktion. |
Ændringsforslag 161
Forslag til forordning
Artikel 57
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 57 |
Artikel 57 |
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
For at forholde sig til Ændringsforslager i markedssituationen og under hensyn til de særlige forhold i hver sektor tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 og vedtage, ændre og indrømme undtagelser dels fra krav vedrørende den generelle handelsnorm, jf. artikel 56, stk. 1 , dels fra regler for opfyldelse, jf. artikel 56, stk. 3. |
1. For at forholde sig til Ændringsforslager i markedssituationen og under hensyn til de særlige forhold i hver sektor tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at vedtage detaljerede regler vedrørende den generelle handelsnorm, og vedtage, ændre og indrømme undtagelser dels fra krav vedrørende den generelle handelsnorm, jf. artikel 56, stk. 1. |
|
2. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 vedrørende anvendelse og kontrol, for så vidt angår overholdelse af normen i henhold til artikel 56, stk. 3, under hensyntagen til nødvendigheden af ikke at forringe den generelle handelsnorm så meget, at de europæiske produkters kvalitet forringes. |
Ændringsforslag 162
Forslag til forordning
Artikel 59
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 59 |
Artikel 59 |
||||
Fastsættelse og indhold |
Fastsættelse og indhold |
||||
1. For at tage hensyn til forbrugernes forventninger og bidrage til at bedre de økonomiske vilkår for produktion og afsætning af landbrugsprodukter og fremme deres kvalitet tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende handelsnormer, jf. artikel 55, i alle afsætningsled samt dispensationer og undtagelser fra anvendelsen af sådanne normer med det formål at foretage tilpasning til de stadigt skiftende markedsforhold og til udviklingen i forbrugernes efterspørgsel samt for at tage hensyn til udviklingen i de relevante internationale standarder og for at undgå, at der opstår hindringer for produktinnovationen. |
1. For at tage hensyn til forbrugernes forventninger og bidrage til at bedre de økonomiske vilkår for produktion og afsætning af landbrugsprodukter og fremme deres kvalitet tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende handelsnormer, jf. artikel 55, i alle afsætningsled samt dispensationer og undtagelser fra anvendelsen af sådanne normer , i en begrænset periode og undtagelsesvis med det formål at foretage tilpasning til de stadigt skiftende markedsforhold og til udviklingen i forbrugernes efterspørgsel samt for at tage hensyn til udviklingen i de relevante internationale standarder og for at undgå, at der opstår hindringer for produktinnovationen. |
||||
|
En sådan afvigelse eller undtagelse må ikke medføre yderligere omkostninger, som udelukkende afholdes af landbrugsproducenterne. |
||||
|
1a. Kommissionens beføjelse til at ændre dispensationer og undtagelser fra gældende handelsnormer finder imidlertid ikke anvendelse på bilag VII. |
||||
2. Handelsnormerne omhandlet i stk. 1 kan vedrøre: |
2. Handelsnormerne omhandlet i stk. 1 kan vedrøre et eller flere af følgende elementer : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. De sektor- eller produktspecifikke handelsnormer vedtaget i henhold til stk. 1, fastsættes, uden at dette berører afsnit IV i forordning (EU) nr. [KOM(2010)0733] om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter, og fastsættes under hensyn til: |
3. De sektor- eller produktspecifikke handelsnormer vedtaget i henhold til stk. 1, indskrænker ikke gyldigheden af bestemmelserne i artikel 65a og bilag VII om fakultative forbeholdte udtryk og fastsættes under hensyn til: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 163
Forslag til forordning
Artikel 59 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 59a |
|
Yderligere krav til markedsføring af produkter fra frugt- og grøntsagssektoren |
|
1. Frugt og grøntsager, der er bestemt til afsætning til forbrugerne som ferske produkter, må kun markedsføres, hvis oprindelseslandet er angivet. |
|
2. De handelsnormer, der er nævnt i artikel 59, stk. 1, samt enhver handelsnorm, der finder anvendelse på områderne frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, finder anvendelse i alle afsætningsled, herunder import og eksport, medmindre Kommissionen har fastsat andre bestemmelser, og omfatter kvalitet, kategorisering, vægt, størrelse, indpakning, emballering, opbevaring, transport, præsentation og markedsføring. |
|
3. Indehavere af frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager, som der er fastsat handelsnormer for, må kun frembyde sådanne produkter eller udbyde dem til salg eller levere eller afsætte dem på en hvilken som helst måde inden for Unionen, såfremt de er i overensstemmelse med disse normer, og de er ansvarlige for at sikre en sådan overensstemmelse. |
|
4. Uden at dette berører specifikke bestemmelser, som Kommissionen måtte vedtage i henhold til artikel 160, navnlig om konsekvent anvendelse af overensstemmelseskontrollen i medlemsstaterne, kontrollerer medlemsstaterne selektivt på grundlag af en risikoanalyse, om frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager er i overensstemmelse med de respektive handelsnormer. Kontrollen skal finde sted forud for transporten fra dyrkningsområderne i forbindelse med produkternes emballering, eller når de lastes. For produkter fra tredjelande finder kontrollen sted inden overgangen til fri omsætning. |
Ændringsforslag 164
Forslag til forordning
Artikel 59 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 59b |
||
|
Certificering af humle |
||
|
1. Humleprodukter, der er høstet eller fremstillet i Unionen, skal certificeres. |
||
|
2. Der kan kun udstedes certifikater for produkter med kvalitetskendetegn, som i et bestemt afsætningsled opfylder de gældende minimumskrav for afsætningen. Med hensyn til humlepulver, lupulinberiget humlepulver, humleekstrakt og blandingsprodukter af humle kan certifikatet kun udstedes, hvis alfasyreindholdet i disse produkter ikke er lavere end indholdet i den humle, de er fremstillet af. |
||
|
3. I certifikatet angives som minimum: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
4. Humleprodukter må kun afsættes eller eksporteres, hvis der er udstedt et certifikat som nævnt i stk. 1, 2 og 3. |
||
|
For importerede humleprodukter anerkendes den attest, der er omhandlet i artikel 129a, som ligestillet med certifikatet. |
||
|
5. Kommissionen tillægges beføjelser til ved hjælp af delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 at vedtage foranstaltninger, som afviger fra stk. 4: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Foranstaltningerne i første afsnit: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 165
Forslag til forordning
Artikel 60
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 60 |
Artikel 60 |
||||
Definition, betegnelse og varebetegnelse for bestemte sektorer og produkter |
Definition, betegnelse og varebetegnelse for bestemte sektorer og produkter |
||||
1. De definitioner, betegnelser og varebetegnelser, der er fastsat i bilag VI, finder anvendelse på følgende sektorer eller produkter: |
1. De definitioner, betegnelser og varebetegnelser, der er fastsat i bilag VI, finder anvendelse på følgende sektorer eller produkter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Definitioner, betegnelser eller varebetegnelser, der er anført i bilag VI, må i EU kun bruges til afsætning af et produkt, der opfylder de tilsvarende relevante krav i nævnte bilag. |
2. Definitioner, betegnelser eller varebetegnelser, der er anført i bilag VI, må i EU kun bruges til afsætning af et produkt, der opfylder de tilsvarende relevante krav i nævnte bilag. |
||||
3. Kommissionen tillægges beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at vedtage Ændringsforslager, dispensationer eller undtagelser fra de definitioner og varebetegnelser, der er anført i bilag VI, med henblik på at foretage en tilpasning til udviklingen i forbrugernes ønsker, at tage hensyn til den tekniske udvikling og at undgå, at der opstår hindringer for produktinnovationen. |
3. Kommissionen tillægges beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at vedtage Ændringsforslager, dispensationer eller undtagelser fra de definitioner og varebetegnelser, der er anført i bilag VI, med henblik på at foretage en tilpasning til udviklingen i forbrugernes ønsker, at tage hensyn til den tekniske udvikling og at undgå, at der opstår hindringer for produktinnovationen. |
Ændringsforslag 166
Forslag til forordning
Artikel 61
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 61 |
Artikel 61 |
Tolerancer |
Tolerancer |
Under hensyn til de særlige forhold i hver sektor tillægges Kommissionen beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at vedtage en tolerance for hver norm, hvis overskridelse vil medføre, at hele produktpartiet anses for ikke at opfylde normen. |
1. Under hensyn til de særlige forhold i hver sektor tillægges Kommissionen beføjelser til ved delegerede retsakter i henhold til artikel 160 at vedtage en tolerance for hver enkelt norm, hvis overskridelse vil medføre, at hele produktpartiet anses for ikke at opfylde normen. |
|
Denne tolerance, som fastsættes på grundlag af tærskelværdier, ændrer ikke produktets iboende egenskaber og finder kun anvendelse for vægt, størrelse og andre mindre kriterier. |
|
2. Medlemsstaterne kan vedtage eller bibeholde en supplerende national lovgivning for produkter, som er omfattet af en EU-handelsnorm, hvis disse bestemmelser er i overensstemmelse med EU-lovgivningen, navnlig overholdelsen af den frie bevægelighed for varer. |
Ændringsforslag 167
Forslag til forordning
Artikel 62
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 62 |
Artikel 62 |
||||
Ønologiske fremgangsmåder og analysemetoder |
Ønologiske fremgangsmåder og analysemetoder |
||||
1. Kun ønologiske fremgangsmåder, der er tilladt i henhold til bilag VII og omhandlet i artikel 59, stk. 2 , litra g), og i stk. 2 og stk. 3 i artikel 65, må bruges under fremstilling og konservering af de produkter, der er angivet i bilag VI, del II, i EU. |
1. Kun ønologiske fremgangsmåder, der er tilladt i henhold til bilag VII og omhandlet i stk. 2 og stk. 3 i artikel 65, må bruges under fremstilling og konservering af de produkter, der er angivet i bilag VI, del II, i EU. |
||||
Første afsnit finder ikke anvendelse på: |
Første afsnit finder ikke anvendelse på: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
De tilladte ønologiske fremgangsmåder må kun benyttes til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt konservering eller korrekt forarbejdning af produktet. |
De tilladte ønologiske fremgangsmåder må kun benyttes til at sikre korrekt vinfremstilling, korrekt konservering eller korrekt forarbejdning af produktet. |
||||
Produkter omhandlet i bilag VI, del II, skal i EU fremstilles i henhold til de relevante restriktioner fastsat i bilag VII. |
Produkter omhandlet i bilag VI, del II, skal i EU fremstilles i henhold til de relevante restriktioner fastsat i bilag VII. |
||||
De produkter, der er opført i bilag VI, del II, må ikke markedsføres i EU, hvis: |
De produkter, der er opført i bilag VI, del II, må ikke markedsføres i EU, hvis: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Produkter, der ikke kan markedsføres i overensstemmelse med femte afsnit destrueres. Uanset denne bestemmelse kan medlemsstaterne tillade anvendelse af visse produkter, hvis karakteristika de fastsætter, i destillerier eller eddikefabrikker eller til industriel brug, hvis denne tilladelse ikke bliver et incitament til at producere ved hjælp af uautoriserede ønologiske fremgangsmåder. |
||||
2. Kommissionen giver tilladelse til ønologiske fremgangsmåder som omhandlet i artikel 59, stk. 2 , litra g), idet den: |
2. Kommissionen foreslår at give tilladelse til ønologiske fremgangsmåder som omhandlet i stk. 1 , idet den: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Kommissionen fastsætter, når det er relevant, ved gennemførelsesretsakter metoderne omhandlet i artikel 59, stk. 3, litra d), for de produkter, der er anført i bilag VI, del II. Sådanne metoder fastsættes på grundlag af relevante metoder, der er anbefalet og offentliggjort af OIV, medmindre de er ineffektive eller uhensigtsmæssige til opfyldelsen af de forfulgte legitime mål. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
3. Metoderne omhandlet i artikel 59, stk. 3, litra d), for de produkter, der er anført i bilag VI, del II , fastsættes i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure, fastlagt i traktatens artikel 43, stk . 2. Sådanne metoder fastsættes på grundlag af relevante metoder, der er anbefalet og offentliggjort af OIV, medmindre de er ineffektive eller uhensigtsmæssige til opfyldelsen af de mål Unionen forfølger . |
||||
Indtil sådanne regler er vedtaget, anvendes de metoder, som den pågældende medlemsstat tillader. |
Indtil sådanne bestemmelser er vedtaget, anvendes de metoder og regler , som den pågældende medlemsstat tillader. |
Ændringsforslag 168
Forslag til forordning
Artikel 65
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 65 |
Artikel 65 |
Nationale regler for visse produkter og sektorer |
Nationale regler for visse produkter og sektorer |
1. Uanset bestemmelserne i artikel 59, stk. 1, må medlemsstaterne vedtage eller opretholde nationale regler om forskellige kvalitetsniveauer for smørbare fedtstoffer. Sådanne forskrifter skal muliggøre en vurdering af de differentierede kvalitetsniveauer ud fra kriterier, der især er baseret på de anvendte råvarer, produkternes organoleptiske egenskaber og deres fysiske og mikrobiologiske stabilitet. |
1. Uanset bestemmelserne i artikel 59, stk. 1, må medlemsstaterne vedtage eller opretholde nationale regler om forskellige kvalitetsniveauer for smørbare fedtstoffer. Sådanne forskrifter skal muliggøre en vurdering af de differentierede kvalitetsniveauer ud fra kriterier, der især er baseret på de anvendte råvarer, produkternes organoleptiske egenskaber og deres fysiske og mikrobiologiske stabilitet. |
Medlemsstater, der benytter den i første afsnit anførte mulighed, skal sikre, at der for andre medlemsstaters produkter, der overholder kriterierne i sådanne nationale regler, på en ikke-diskriminerende måde kan anvendes angivelser, der viser, at kriterierne er opfyldt. |
Medlemsstater, der benytter den i første afsnit anførte mulighed, skal sikre, at der for andre medlemsstaters produkter, der overholder kriterierne i sådanne nationale regler, på en ikke-diskriminerende måde kan anvendes angivelser, der viser, at kriterierne er opfyldt. |
2. Medlemsstaterne kan indskrænke eller forbyde anvendelsen af visse ønologiske fremgangsmåder, som er tilladt i henhold til EU-retten, og indføre strengere regler for vine, der fremstilles på deres område, med henblik på bedre at bevare de væsentlige kendetegn ved vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse og ved mousserende vine og hedvine. |
2. Medlemsstaterne kan indskrænke eller forbyde anvendelsen af visse ønologiske fremgangsmåder, som er tilladt i henhold til EU-retten, og indføre strengere regler for vine, der fremstilles på deres område, med henblik på bedre at bevare de væsentlige kendetegn ved vine med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse og ved mousserende vine og hedvine. |
3. Medlemsstaterne kan tillade forsøgsvis anvendelse af ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder i henhold til de vilkår, som Kommissionen fastsætter ved delegerede retsakter, der vedtages i medfør af stk. 4. |
3. Medlemsstaterne kan tillade forsøgsvis anvendelse af ikke tilladte ønologiske fremgangsmåder i henhold til de vilkår, som Kommissionen fastsætter ved delegerede retsakter, der vedtages i medfør af stk. 4. |
4. For at sikre korrekt og gennemskuelig anvendelse tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende de nærmere betingelser for anvendelsen af denne artikels stk. 1, 2, og 3, samt betingelserne for oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, der er fremkommet ved forsøgsfremgangsmåder som omhandlet i denne artikels stk. 3. |
4. For at sikre korrekt og gennemskuelig anvendelse tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende de nærmere betingelser for anvendelsen af denne artikels stk. 1, 2, og 3, samt betingelserne for oplagring, omsætning og anvendelse af produkter, der er fremkommet ved forsøgsfremgangsmåder som omhandlet i denne artikels stk. 3. |
|
4a. Medlemsstaterne kan vedtage eller opretholde nationale handelsnormer for sektorer eller produkter, såfremt reglerne er i overensstemmelse med EU-lovgivningen. |
Ændringsforslag 169
Forslag til forordning
Del II — afsnit II — kapitel I — afdeling 1 — underafdeling 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|||
|
Artikel 65a |
||
|
Anvendelsesområde |
||
|
Der oprettes en ordning for fakultative forbeholdte udtryk for at hjælpe producenter af landbrugsprodukter med værdiforøgende karakteristika og egenskaber med at gøre opmærksom på disse karakteristika og egenskaber på det indre marked og ikke mindst for at støtte og supplere de specifikke handelsnormer. |
||
|
Artikel 65b |
||
|
Eksisterende fakultative forbeholdte udtryk |
||
|
1. De fakultative forbeholdte udtryk, der er omfattet af denne ordning på datoen for denne forordnings ikrafttræden, er opført i forordningens bilag VIIa sammen med de retsakter, der fastsætter vilkårene og betingelserne for anvendelse af disse udtryk. |
||
|
2. De i stk. 1 omtalte fakultative forbeholdte udtryk bibeholdes med forbehold for Ændringsforslager, med mindre de annulleres efter proceduren i artikel 65c. |
||
|
Artikel 65c |
||
|
Forbehold, Ændringsforslag eller annullering af fakultative forbeholdte udtryk |
||
|
For at tage hensyn til forbrugernes forventninger, den videnskabelige og tekniske udvikling, markedssituationen og udviklingen i handelsnormerne og de internationale normer tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Artikel 65d |
||
|
Nye fakultative forbeholdte udtryk |
||
|
1. En betegnelse anses kun for at være berettiget til at overgå til et nyt fakultativt forbeholdt udtryk, hvis det opfylder følgende kriterier: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Kommissionen tager hensyn til eventuelle relevante internationale normer og til de nuværende forbeholdte udtryk, der eksisterer for de omhandlede produkter eller sektorer. |
||
|
2. Fakultative udtryk, der beskriver de tekniske kvaliteter ved produktet med henblik på overholdelse af de obligatoriske handelsnormer, og som ikke har til formål at informere forbrugerne om disse produktkvaliteter, kan ikke forbeholdes i henhold til denne ordning. |
||
|
3. For at tage hensyn til de særlige forhold inden for visse sektorer og til forbrugernes forventninger tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 om nærmere bestemmelser for kriterierne for indførelsen af de i stk. 1 nævnte nye fakultative forbeholdte udtryk. |
||
|
Artikel 65e |
||
|
Restriktioner i forbindelse med anvendelse af fakultative forbeholdte udtryk |
||
|
1. Det er kun tilladt at bruge et fakultativ forbeholdt udtryk til at beskrive produkter, der opfylder de gældende anvendelsesbetingelser. |
||
|
2. Medlemsstaterne træffer passende foranstaltninger til at sikre, at produktmærkningen ikke giver anledning til forveksling med fakultative forbeholdte udtryk. |
||
|
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 vedrørende bestemmelser for anvendelsen af fakultative forbeholdte udtryk. |
Ændringsforslag 170
Forslag til forordning
Artikel 66
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 66 |
Artikel 66 |
Almindelige bestemmelser |
Almindelige bestemmelser |
Under hensyn til de særlige forhold i handelen mellem EU og visse tredjelande og den særlige karakter af visse landbrugsprodukter tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at fastsætte betingelserne for, hvornår importerede produkter anses for ækvivalente med EU-kravene for så vidt angår handelsnormer, og betingelserne for, hvornår der kan gives dispensation fra artikel 58, samt fastsætte forskrifter om anvendelse af handelsnormer på produkter, der eksporteres fra EU. |
Under hensyn til de særlige forhold i handelen mellem EU og visse tredjelande, den særlige karakter af visse landbrugsprodukter og nødvendigheden af at sikre, at forbrugerne ikke vildledes på grund af deres etablerede opfattelse af produkter og de tilhørende forventninger, kan der træffes foranstaltninger i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure, fastlagt i traktatens artikel 43, stk. 2, med henblik på at fastsætte betingelserne for, hvornår importerede produkter anses for ækvivalente med EU-kravene for så vidt angår handelsnormer, samt fastsætte forskrifter om anvendelse af handelsnormer på produkter, der eksporteres fra EU. |
Ændringsforslag 171
Forslag til forordning
Artikel 67
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 67 |
Artikel 67 |
||||
Særlige importbestemmelser for vin |
Særlige importbestemmelser for vin |
||||
1. Medmindre andet er fastsat i aftaler indgået i medfør af traktatens artikel 218, finder bestemmelserne om oprindelsesbetegnelse, geografisk betegnelse og mærkning af vin i afdeling 2 i dette kapitel og definitioner, betegnelser og varebetegnelser i denne forordnings artikel 60 anvendelse på produkter, som henhører under KN-kode 2009 61, 2009 69 og 2204, der importeres til EU. |
1. Medmindre andet er fastsat i aftaler indgået i medfør af traktatens artikel 218, finder bestemmelserne om oprindelsesbetegnelse, geografisk betegnelse og mærkning af vin i afdeling 2 i dette kapitel og definitioner, betegnelser og varebetegnelser i denne forordnings artikel 60 anvendelse på produkter, som henhører under KN-kode 2009 61, 2009 69 og 2204, der importeres til EU. |
||||
2. Medmindre andet er fastsat i aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, fremstilles de produkter, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, efter de ønologiske fremgangsmåder, der er anbefalet og offentliggjort af OIV eller godkendt af EU i medfør af denne forordning. |
2. Medmindre andet er fastsat i aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, fremstilles de produkter, der er omhandlet i nærværende artikels stk. 1, efter de ønologiske fremgangsmåder der er godkendt af EU i medfør af denne forordning. |
||||
|
Foranstaltninger, der afviger fra dette stykke opdateres om nødvendigt efter den almindelige lovgivningsprocedure, fastsat i traktatens artikel 43, stk. 2. |
||||
3. Ved import af produkterne omhandlet i stk. 1 skal der fremlægges: |
3. Ved import af produkterne omhandlet i stk. 1 skal der fremlægges: |
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 172
Forslag til forordning
Artikel 67 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 67a |
||
|
Delegerede beføjelser |
||
|
Kommissionen tillægges beføjelser til i overensstemmelse med artikel 160 at vedtage delegerede retsakter, som fastlægger: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 173
Forslag til forordning
Artikel 68
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 68 |
Artikel 68 |
||||
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
||||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger vedrørende denne underafdeling , bl.a. hvad angår : |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger vedrørende denne underafdeling: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 174
Forslag til forordning
Artikel 69
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 69 |
Artikel 69 |
||||
Anvendelsesområde |
Anvendelsesområde |
||||
1. De bestemmelser om oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser, der er fastsat i denne afdeling, finder anvendelse på de produkter, der er nævnt i bilag VI, del II, punkt 1, 3-6, 8, 9, 11, 15 og 16. |
1. De bestemmelser om oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og traditionelle benævnelser, der er fastsat i denne afdeling, finder anvendelse på de produkter, der er nævnt i bilag VI, del II, punkt 1, 3-6, 8, 9, 11, 15 og 16. |
||||
2. Bestemmelserne omhandlet i stk. 1 skal baseres på: |
2. Bestemmelserne omhandlet i stk. 1 skal baseres på: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 175
Forslag til forordning
Artikel 70
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 70 |
Artikel 70 |
||||||||
Definitioner |
Definitioner |
||||||||
1. Ved anvendelsen af denne underafdeling forstås ved: |
1. Ved anvendelsen af denne underafdeling forstås ved: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
1a. Ved anvendelsen af stk. 1, litra a), nr. iii), og litra b), nr. iii), forstås ved »produktion« alle processer lige fra druehøsten til afslutningen af vinfremstillingsprocessen undtagen eventuelle processer efter produktionen. |
||||||||
|
Ved anvendelsen af stk. 1, litra b), nr. ii), skal maksimumandelen på 15 % af druerne, der må have deres oprindelse uden for det afgrænsede geografiske område, have oprindelse i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor det afgrænsede område ligger. |
||||||||
|
Uanset stk. 1, litra a), nr. iii), og litra b), nr. iii), og på betingelse af, at det er fastsat i produktspecifikationen i artikel 71, stk. 2, kan et produkt med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse forarbejdes til vin enten: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
Uanset stk. 1, litra a), nr. iii), og 3. afsnit i dette stykke, og på betingelse af, at det er fastsat i produktspecifikationen i artikel 71, stk. 2, kan et produkt forarbejdes til mousserende vin eller perlevin med beskyttet oprindelsesbetegnelse i et område, der ikke ligger i umiddelbar nærhed af det pågældende afgrænsede område, hvis denne praksis eksisterede inden den 1. marts 1986. |
||||||||
2. Visse traditionelt anvendte betegnelser udgør oprindelsesbetegnelser, hvis de: |
2. Visse traditionelt anvendte betegnelser udgør oprindelsesbetegnelser, hvis de: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
3. Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, herunder sådanne, som vedrører geografiske områder i tredjelande, kan beskyttes i EU efter reglerne i denne underafdeling. |
3. Oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser, herunder sådanne, som vedrører geografiske områder i tredjelande, kan beskyttes i EU efter reglerne i denne underafdeling. |
Ændringsforslag 176
Forslag til forordning
Artikel 71
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 71 |
Artikel 71 |
||||
Ansøgninger om beskyttelse |
Ansøgninger om beskyttelse |
||||
1. Ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser skal bl.a. indeholde et teknisk dossier med følgende: |
1. Ansøgninger om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser skal bl.a. indeholde et teknisk dossier med følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Produktspecifikationen skal gøre det muligt for interesserede parter at verificere de relevante produktionsvilkår for oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse. |
2. Produktspecifikationen skal gøre det muligt for interesserede parter at verificere de relevante produktionsvilkår for oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse. |
||||
|
Produktspecifikationen skal som minimum omfatte: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Kravene i andet afsnit, litra h), skal være objektive og ikke-diskriminerende og i overensstemmelse med EU-retten. |
||||
3. Vedrører ansøgningen om beskyttelse et geografisk område i et tredjeland, skal den ud over de elementer, der anført i stk. 1 og 2, også indeholde bevis for, at den pågældende betegnelse er beskyttet i oprindelseslandet. |
3. Vedrører ansøgningen om beskyttelse et geografisk område i et tredjeland, skal den ud over de elementer, der anført i stk. 1 og 2, også indeholde bevis for, at den pågældende betegnelse er beskyttet i oprindelseslandet. |
Ændringsforslag 177
Forslag til forordning
Artikel 73
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 73 |
Artikel 73 |
||||
Forudgående national procedure |
Forudgående national procedure |
||||
1. Ansøgninger om beskyttelse af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, jf. artikel 71, for vine med oprindelse i EU underkastes en forudgående national procedure. |
1. Ansøgninger om beskyttelse af en oprindelsesbetegnelse eller en geografisk betegnelse, jf. artikel 71, for vine med oprindelse i EU underkastes en forudgående national procedure. |
||||
|
1a. Ansøgningen om beskyttelse indgives i den medlemsstat, til hvis område oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse er knyttet. |
||||
|
Medlemsstaten behandler ansøgningen om beskyttelse med henblik på at fastslå, hvorvidt den opfylder de betingelser, der er opstillet i denne underafdeling. |
||||
|
Medlemsstaten sikrer tilstrækkelig offentliggørelse på nationalt niveau af ansøgningen og afsætter en periode på mindst to måneder fra datoen for offentliggørelse, inden for hvilken der kan gøres skriftlig indsigelse mod den foreslåede beskyttelse. Sådanne indsigelser skal ske i form af en behørigt begrundet erklæring og kan fremsættes af enhver fysisk eller juridisk person, som er bosat eller etableret i medlemsstaten og har en legitim interesse. |
||||
2. Hvis medlemsstaten finder, at oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse ikke opfylder kravene eller er uforenelig med EU-retten, afviser den ansøgningen. |
2. Hvis medlemsstaten finder, at oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse ikke opfylder de betingelser, der er fastlagt i denne underafdeling, eller er uforenelig med EU-retten, afviser den ansøgningen. |
||||
3. Hvis medlemsstaten finder, at kravene er opfyldt, gennemfører den en national procedure, der omfatter passende offentliggørelse af produktspecifikationen, som minimum på internettet. |
3. Hvis medlemsstaten finder, at betingelserne fastlagt i denne underafdeling er opfyldt, tager den skridt til at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
De oplysninger, der er omhandlet i første afsnit, litra b),, fremsendes affattet på et af Unionens officielle sprog eller vedlagt en attesteret oversættelse til et af disse sprog. |
Ændringsforslag 178
Forslag til forordning
Artikel 79
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 79 |
Artikel 79 |
Forhold til varemærker |
Forhold til varemærker |
1. Hvis en oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse er beskyttet i henhold til denne forordning, gives der afslag på registrering af et varemærke , hvis anvendelse er omfattet af artikel 80, stk. 2, og som vedrører et produkt, der henhører under en af kategorierne i bilag VI, del II, hvis ansøgningen om registrering af varemærket indsendes efter datoen for indsendelse til Kommissionen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, og sidstnævnte ansøgning fører til beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse. |
1. Der gives afslag på registrering af et varemærke, som indeholder en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse i henhold til denne forordning, eller som består af en sådan betegnelse , hvis anvendelse er omfattet af artikel 80, stk. 2, og som vedrører et produkt, der henhører under en af kategorierne i bilag VI, del II, hvis ansøgningen om registrering af varemærket indsendes efter datoen for indgivelse til Kommissionen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, og sidstnævnte ansøgning fører til beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse. |
Varemærker, der er registreret i strid med første afsnit, erklæres ugyldige. |
Varemærker, der er registreret i strid med første afsnit, erklæres ugyldige. |
2. Med forbehold af artikel 78, stk. 2, kan et varemærke, hvis anvendelse falder ind under artikel 80, stk. 2, og som der er indgivet ansøgning for, som er registreret, eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i den pågældende lovgivning, på EU's område før datoen for indsendelsen af ansøgningen om beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse til Kommissionen , fortsat anvendes eller fornyes uanset beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse, forudsat at varemærket ikke er erklæret ugyldigt, eller rettighederne dertil ikke er fortabt af de grunde, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EØF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker eller Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker. |
2. Med forbehold af artikel 78, stk. 2, kan et varemærke, hvis anvendelse falder ind under artikel 80, stk. 2, og som der i god tro er indgivet ansøgning for, som er registreret eller som har vundet hævd, for så vidt denne mulighed er hjemlet i den pågældende lovgivning, på EU's område enten før datoen for beskyttelse af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse i oprindelseslandet , eller før den 1. januar 1996, fortsat anvendes uanset beskyttelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse forudsat at varemærket ikke er erklæret ugyldigt, eller rettighederne dertil ikke er fortabt af de grunde, der er anført i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker eller Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker. |
I sådanne tilfælde tillades anvendelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse sideløbende med de relevante varemærker. |
I sådanne tilfælde tillades anvendelsen af oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse sideløbende med de relevante varemærker. |
Ændringsforslag 179
Forslag til forordning
Artikel 82
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 82 |
Artikel 82 |
||
Ændringsforslager af produktspecifikationer |
Ændringsforslager af produktspecifikationer |
||
1. En ansøger, der opfylder betingelserne i artikel 86 , stk. 4, litra b), kan ansøge om godkendelse af en Ændringsforslag af en beskyttet oprindelsesbetegnelses eller en beskyttet geografisk betegnelses produktspecifikation, navnlig for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling eller for at foretage en ny afgrænsning af det geografiske område. I ansøgningen beskrives og begrundes de ønskede Ændringsforslager. |
1. En ansøger, der opfylder betingelserne i artikel 72 , kan ansøge om godkendelse af en Ændringsforslag af en beskyttet oprindelsesbetegnelses eller af en beskyttet geografisk betegnelses produktspecifikation, navnlig for at tage hensyn til den videnskabelige og tekniske udvikling eller for at foretage en ny afgrænsning af det geografiske område , der er omhandlet i artikel 71, stk . 2, litra d), andet afsnit. I ansøgningen beskrives og angives begrundelserne for de ønskede Ændringsforslager. |
||
|
Uanset stk. 1 kan en medlemsstat eller et tredjeland eller disses kompetente myndigheder ansøge om godkendelse af en Ændringsforslag af produktspecifikationen for eksisterende, beskyttede vinbetegnelser, jf. artikel 84, stk. 1. |
||
|
1a. Hvis den foreslåede Ændringsforslag indebærer en eller flere Ændringsforslager af enhedsdokumentet, omtalt i artikel 71, stk. 1, litra d), finder artikel 73-76 tilsvarende anvendelse på Ændringsforslagsansøgningen. Hvis der derimod kun foreslås en lille Ændringsforslag, træffer Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt beslutning om, hvorvidt den imødekommer ansøgningen uden at følge den procedure, der er fastsat i artikel 74, stk. 2, og artikel 75, og den offentliggør i tilfælde af godkendelse de elementer, der er omhandlet i artikel 74, stk. 3. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
||
|
1b. Hvis den foreslåede Ændringsforslag ikke indebærer nogen Ændringsforslag af enhedsdokumentet, finder følgende regler anvendelse: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 180
Forslag til forordning
Artikel 84
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 84 |
Artikel 84 |
Eksisterende beskyttede vinbetegnelser |
Eksisterende beskyttede vinbetegnelser |
1. Vinbetegnelser, der er beskyttet i henhold til artikel 51 og 54 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 og artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002, beskyttes automatisk i henhold til denne forordning. Kommissionen opfører dem i det register, der er omhandlet i denne forordnings artikel 81. |
1. Vinbetegnelser, der er nævnt i artikel 51 og 54 i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 og artikel 28 i Kommissionens forordning (EF) nr. 753/2002, beskyttes automatisk i henhold til denne forordning. Kommissionen opfører dem i det register, der er omhandlet i denne forordnings artikel 81. |
2. Kommissionen træffer ved gennemførelsesretsakter den relevante formelle foranstaltning til fjernelse af sådanne vinbetegnelser, som er omfattet af artikel 191, stk. 3, i forordning (EU) nr. [KOM(2010)0799] , fra registret omhandlet i artikel 81. |
2. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter til fjernelse af sådanne vinbetegnelser, som er omfattet af artikel 118s, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1234/2007 , fra registret omhandlet i artikel 81. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
3. Artikel 83 finder ikke anvendelse på de eksisterende beskyttede vinbetegnelser, der er nævnt i denne artikels stk. 1. |
3. Artikel 83 finder ikke anvendelse på de eksisterende beskyttede vinbetegnelser, der er nævnt i denne artikels stk. 1. |
Kommissionen kan indtil den 31. december 2014 på eget initiativ ved gennemførelsesretsakter beslutte at annullere beskyttelsen af de eksisterende vinbetegnelser, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, hvis de ikke opfylder betingelserne i artikel 70. |
Kommissionen kan indtil den 31. december 2014 på eget initiativ ved gennemførelsesretsakter beslutte at annullere beskyttelsen af de eksisterende vinbetegnelser, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, hvis de ikke opfylder betingelserne i artikel 70. |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
4. Vinbetegnelser, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende*, beskyttes i Kroatien i henhold til denne forordning med forbehold af et positivt resultat af indsigelsesproceduren. Kommissionen opfører disse betegnelser i det i artikel 81 omhandlede register. |
4. Vinbetegnelser, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende*, beskyttes i Kroatien i henhold til denne forordning med forbehold af et positivt resultat af indsigelsesproceduren. Kommissionen opfører disse betegnelser i det i artikel 81 omhandlede register. |
Ændringsforslag 181
Forslag til forordning
Artikel 86
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 86 |
Artikel 86 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 5 i denne artikel. |
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 5 i denne artikel. |
||||
2. For at tage hensyn til særlige produktionsforhold i det afgrænsede geografiske område kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte: |
2. For at tage hensyn til særlige produktionsforhold i det afgrænsede geografiske område kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. For at sikre produkternes kvalitet og at de kan spores, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte, på hvilke betingelser produktspecifikationerne kan indeholde supplerende krav. |
3. For at sikre produkternes kvalitet og at de kan spores, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte, på hvilke betingelser produktspecifikationerne kan indeholde supplerende krav. |
||||
4. For at sikre at EU's midler anvendes effektivt og målrettet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
4. For at sikre at EU's midler anvendes effektivt og målrettet, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage regler for: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. For at sikre en passende beskyttelse kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte restriktioner for den beskyttede betegnelse. |
5. For at sikre en passende beskyttelse kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte restriktioner for den beskyttede betegnelse. |
||||
6. For at de erhvervsdrivende og myndighederne ikke skal blive stillet ufordelagtigt på grund af, at denne underafdeling anvendes for så vidt angår vinbetegnelser, der er indrømmet beskyttelse før den 1. august 2009, eller for hvilke der er indgivet en ansøgning før denne dato, kan Kommissionen ved delegerede retsakter vedtage overgangsbestemmelser for: |
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 182
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Traditionelle benævnelser anerkendes, defineres og beskyttes af Kommissionen. |
Ændringsforslag 183
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
1b. Traditionelle benævnelser beskyttes kun på det sprog og for de kategorier af druebaserede vinprodukter, der er anført i ansøgningen, mod: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 184
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1c. Hvis en traditionel benævnelse er beskyttet i henhold til denne forordning, foretages der en vurdering af registreringen af et varemærke, hvis anvendelsen af dette vil være i strid med artikel 89c, i overensstemmelse med direktiv 2008/95/EF eller forordning (EF) nr. 207/2009. |
|
Varemærker, der er registreret i strid med første afsnit, erklæres for ugyldige efter anmodning i henhold til de gældende procedurer som fastsat i direktiv 2008/95/EF eller forordning (EF) nr. 207/2009. |
|
Et varemærke i en situation, der svarer til en af de situationer, der er omhandlet i artikel 89c i denne forordning, og som der er ansøgt om, som er registreret eller som har vundet hævd, kan, hvis der var basis herfor i den relevante lovgivning på Unionens område inden den 4. maj 2002 eller inden datoen for indgivelse af ansøgningen om beskyttelse af den traditionelle benævnelse til Kommissionen, fortsat anvendes og fornyes, uanset beskyttelsen af den traditionelle benævnelse. I sådanne tilfælde tillades anvendelsen af den traditionelle benævnelse side om side med det relevante varemærke. |
|
En betegnelse beskyttes ikke som traditionel benævnelse, hvis beskyttelsen på grund af et varemærkes anseelse og omdømme kan vildlede forbrugerne med hensyn til vinens virkelige identitet, beskaffenhed, karakteristika eller kvalitet. |
Ændringsforslag 185
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 d (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1d. En benævnelse, som der er indgivet ansøgning om, og som er helt eller delvis enslydende med en traditionel benævnelse, der allerede er registreret i henhold til dette kapitel, skal registreres med behørig hensyntagen til lokal og traditionel skik og brug og risikoen for forveksling. En enslydende benævnelse, der vildleder forbrugerne om produktets beskaffenhed, kvalitet eller reelle oprindelse registreres ikke, heller ikke selv om benævnelsen er korrekt. |
|
Anvendelsen af en registreret enslydende benævnelse er kun tilladt, såfremt der i praksis tydeligt kan skelnes mellem den senere beskyttede enslydende benævnelse og den allerede beskyttede traditionelle benævnelse, under hensyntagen til nødvendigheden af, de berørte producenter gives en ensartet behandling og forbrugerne ikke vildledes. |
Ændringsforslag 186
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 e (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1e. Inden to måneder fra datoen for Kommissionens offentliggørelse af ansøgningen kan enhver medlemsstat, ethvert tredjeland eller enhver fysisk eller juridisk person med retlig interesse modsætte sig den foreslåede anerkendelse ved at indgive en anmodning om indsigelse. |
Ændringsforslag 187
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 f (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1f. En ansøger kan ansøge om godkendelse af en modifikation af en traditionel benævnelse, af det angivne sprog, af den/de berørte vine eller af sammenfatningen af den definition eller de betingelser for anvendelse, der gælder for den pågældende traditionelle benævnelse. |
Ændringsforslag 188
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1 g (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1 g. Kommissionen kan efter behørigt begrundet anmodning fra en medlemsstat, en tredjepart eller en fysisk eller juridisk person med en retlig interesse, ved en gennemførelsesretsakt beslutte at annullere beskyttelsen af en traditionel benævnelse, hvis den ikke længere svarer til den i artikel 89 fastsatte definition. |
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 189
Forslag til forordning
Artikel 89 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 89a |
||
|
Betingelser for anvendelse af traditionelle benævnelser |
||
|
1. Den benævnelse, der skal beskyttes, skal enten være |
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Den benævnelse, der anvendes på et givent sprog, henviser til de specifikke produkter, der er omhandlet i artikel 69, stk. 1. |
||
|
3. Benævnelsen registreres på sin(e) oprindelige stavemåde(r). |
Ændringsforslag 190
Forslag til forordning
Artikel 89 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
Artikel 89b |
||||
|
Betingelser for gyldighed |
||||
|
1. Anerkendelsen af den traditionelle benævnelse godtages, hvis |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
2. For så vidt angår stk. 1, litra a), forstås ved »traditionel brug«: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
3. For så vidt angår stk. 1, litra b), nr. i), forstås ved »generisk« betegnelsen på en traditionel benævnelse, der selv om den er knyttet til en specifik produktions- eller lagringsmetode, eller til kvaliteten, farven, stedtypen eller er særligt knyttet til et vinavlsprodukts historie, er blevet den gængse betegnelse for det pågældende vinavlsprodukt i Unionen. |
||||
|
4. Den betingelse, der er fastsat i denne artikels stk. 1. litra b), finder ikke anvendelse på de traditionelle benævnelser, der er omhandlet i artikel 89, litra b). |
Ændringsforslag 191
Forslag til forordning
Artikel 89 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 89c |
|
Ansøgere |
|
1. Medlemsstaternes eller tredjelandes kompetente myndigheder eller repræsentative brancheorganisationer, der er etableret i tredjelande, kan forelægge Kommissionen en ansøgning om beskyttelse af traditionelle benævnelser som defineret i artikel 89. |
|
2. Ved »repræsentative brancheorganisationer« forstås en producentorganisation eller sammenslutning af producentorganisationer, der har vedtaget samme regelsæt, der opererer inden for et givent vinproducerende område eller i flere vinproducerende områder med en oprindelsesbetegnelse eller geografisk betegnelse, hvis medlemskredsen omfatter mindst to tredjedele af producenterne i det område, som oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse knytter sig til, hvor organisationen/sammenslutningen opererer, og den tegner sig for mindst to tredjedele af områdets produktion. En repræsentativ brancheorganisation kan kun indgive ansøgning om beskyttelse af vine, som den producerer. |
Ændringsforslag 192
Forslag til forordning
Artikel 89 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 89d |
|
Anerkendelsesprocedure |
|
Det tilkommer Kommissionen at træffe beslutning om at afvise eller anerkende den pågældende traditionelle benævnelse på grundlag af den foreliggende dokumentation. Den foretager en vurdering af, hvorvidt betingelserne omhandlet i artikel 89, 89a og 89b, eller fastsat i artikel 90a, stk. 3, eller artikel 90b, er opfyldt. |
|
Indsigeren og medlemsstats- eller tredjelandsmyndighederne eller den repræsentative brancheorganisation etableret i det pågældende tredjeland underrettes om beslutningen om afvisning. |
Ændringsforslag 193
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 3 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 194
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 3 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 195
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 3 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 196
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 3 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 197
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Under hensyn til de særlige forhold i samhandelen mellem EU og bestemte tredjelande kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte , på hvilke betingelser traditionelle benævnelser kan anvendes i forbindelse med produkter fra tredjelande , og fastsætte undtagelser fra artikel 89. |
4. Under hensyn til de særlige forhold i samhandelen mellem EU og bestemte tredjelande kan Kommissionen, som en undtagelse fra artikel 89, vedtage delegerede retsakter , som fastsætter , på hvilke betingelser traditionelle benævnelser kan anvendes i forbindelse med produkter fra tredjelande. |
Ændringsforslag 198
Forslag til forordning
Artikel 93 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 199
Forslag til forordning
Artikel 95
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Medmindre andet fremgår af denne forordning, finder direktiv 2008/95/EF, Rådets direktiv 89/396/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/45/EF anvendelse på mærkningen og præsentationen. |
1. Medmindre andet fremgår af denne forordning, finder direktiv 2008/95/EF, Rådets direktiv 89/396/EØF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/45/EF anvendelse på mærkningen og præsentationen. |
|
Mærkningen af de produkter, der er nævnt i bilag VI, del II, punkt 1 til 11 og punkt 13, 15 og 16, må ikke suppleres med andre angivelser end dem, der er fastsat i denne forordning, medmindre de opfylder kravene i artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv 2000/13/EF. |
|
1a. Hvis en eller flere af de ingredienser, der er anført i bilag IIIa til direktiv 2000/13/EF, forekommer i et af de produkter, der henvises til i bilag VI, del II, i denne forordning, skal de angives i mærkningen efter ordet »indeholder«. |
|
For sulfitter kan anvendes følgende benævnelser: »sulfitter« eller »svovldioxid«. |
|
1b. Listen med ingredienser i stk. 1a kan ledsages af et piktogram. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 vedrørende anvendelsen af sådanne piktogrammer. |
Ændringsforslag 200
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Uanset stk. 1, litra a), kan kategorien af vinavlsprodukter udelades for vine, hvis etiket angiver navnet på en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse. |
2. Uanset stk. 1, litra a), kan kategorien af vinavlsprodukter udelades for vine, hvis etiket angiver navnet på en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse , og for mousserende kvalitetsvin, hvor der på etiketten står »Sekt« . |
Ændringsforslag 201
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 3 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 202
Forslag til forordning
Artikel 99 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. For at sikre at de horisontale bestemmelser om mærkning og præsentation overholdes og for at tage hensyn til de særlige forhold, der kendetegner vinsektoren, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastlægge definitioner , regler og restriktioner for: |
2. For at sikre at de horisontale bestemmelser om mærkning og præsentation overholdes og for at tage hensyn til de særlige forhold, der kendetegner vinsektoren, kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastlægge regler og restriktioner for: |
Ændringsforslag 203
Forslag til forordning
Artikel 99 — stk. 6
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
6. For at tage hensyn til de særlige forhold i samhandelen mellem EU og bestemte tredjelande kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte undtagelser fra denne afdeling med hensyn til samhandelen mellem EU og bestemte tredjelande. |
6. For at tage hensyn til de særlige forhold i samhandelen mellem EU og bestemte tredjelande kan Kommissionen ved delegerede retsakter fastsætte undtagelser fra denne afdeling med hensyn til eksport til bestemte tredjelande. |
Ændringsforslag 204
Forslag til forordning
Artikel 100 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 100a |
|
Varighed |
|
Med undtagelse af artikel 101, stk. 1, stk. 2b, 2d og 2e, og artikel 101a, finder denne afdeling anvendelse frem til udgangen af produktionsåret 2019/2020. |
Ændringsforslag 205
Forslag til forordning
Del II — titel II — kapitel II — afdeling 1 — underafdeling 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Ændringsforslag 206
Forslag til forordning
Artikel 101
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 101 |
Artikel 101 |
||
Aftaler i sukkersektoren |
Aftaler i sukkersektoren |
||
1. Vilkårene for opkøb af sukkerroer og sukkerrør, herunder leveringskontrakter før såningen, fastlægges ved skriftlige brancheaftaler mellem EU-avlere af sukkerroer og sukkerrør og EU-sukkervirksomheder. |
1. Vilkårene for opkøb af sukkerroer og sukkerrør, herunder leveringskontrakter før såningen, fastlægges ved skriftlige brancheaftaler mellem på den ene side EU-avlere af sukkerroer og sukkerrør eller, på deres vegne, organisationer, de er medlemmer af, og på den anden side EU-sukkervirksomheder eller, på deres vegne, organisationer, de er medlemmer af . |
||
2. For at tage hensyn til de særlige forhold i rissektoren tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om vilkårene i de aftaler, der er nævnt i denne artikels stk. 1. |
|
||
|
2a. I leveringskontrakterne skelnes der mellem, om det sukker, der skal fremstilles af sukkerroer, er: |
||
|
|
||
|
|
||
|
2b. Hver sukkervirksomhed giver den medlemsstat, hvor den pågældende virksomhed fremstiller sukker, meddelelse om: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Medlemsstaterne kan kræve supplerende oplysninger. |
||
|
2c. Sukkervirksomheder, der ikke inden såningen har indgået leveringskontrakter til minimumsprisen for kvotesukkerroer i henhold til artikel 101 g for en mængde sukkerroer, der er lig med deres sukkerkvote, eventuelt justeret med den koefficient for forebyggende tilbagetrækning, som fastsættes i henhold til artikel 101d, stk. 2, første afsnit, skal mindst betale minimumsprisen for kvotesukkerroer for alle de sukkerroer, de forarbejder til sukker. |
||
|
2d. Brancheaftaler kan afvige fra stk. 2a, 2b og 2c, hvis den pågældende medlemsstat giver sin samtykke hertil. |
||
|
2e. Er der ikke indgået brancheaftaler, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger, der er forenelige med denne forordning, for at varetage de berørte parters interesser. |
Ændringsforslag 207
Forslag til forordning
Artikel 101 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101a |
|
Prisindberetning på sukkermarkedet |
|
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at oprette et indberetningssystem for priser på sukkermarkedet, herunder et system for offentliggørelse af prisniveauet på dette marked. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
|
Systemet i første afsnit baseres på oplysninger fra virksomheder, der fremstiller hvidt sukker, eller andre aktører, der er involveret i sukkerhandlen. Sådanne oplysninger behandles fortroligt. |
|
Kommissionen sikrer, at de offentliggjorte oplysninger ikke gør det muligt at identificere de enkelte virksomheders eller erhvervsdrivendes priser. |
Ændringsforslag 208
Forslag til forordning
Artikel 101 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101b |
|
Produktionsafgift |
|
1. Der opkræves en produktionsafgift for sukker-, isoglukose- og inulinsirupproducerende virksomheders respektive sukkerkvote, isoglukosekvote og inulinsirupkvote, jf. artikel 10 h, stk. 2, samt for de mængder uden for kvoten, der fremgår af artikel 101l, stk. 1, litra e). |
|
2. Produktionsafgiften fastsættes til 12,00 EUR/t kvotesukker og kvoteinulinsirup. For isoglukose fastsættes produktionsafgiften til 50 % af afgiften for sukker. |
|
3. Medlemsstaten opkræver hos virksomhederne på sit område den samlede produktionsafgift, jf. stk. 1, for kvoten i det pågældende produktionsår. |
|
Virksomhederne betaler produktionsafgiften senest ved udgangen af februar i det pågældende produktionsår. |
|
4. Sukker- og inulinsirupvirksomheder i Unionen kan kræve, at sukkerroe- eller sukkerrørsavlere eller cikorieleverandører afholder op til 50 % af produktionsafgiften. |
Ændringsforslag 209
Forslag til forordning
Artikel 101 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101c |
|
Produktionsrestitution |
|
1. Der kan frem til udgangen af produktionsåret 2019/2020 ydes produktionsrestitution for de produkter fra sukkersektoren, der er anført i bilag I, del III, litra b)-e), hvis der ikke foreligger overskudssukker, importeret sukker, overskudsisoglukose eller overskudsinulinsirup til en pris, der svarer til verdensmarkedsprisen, til fremstilling af de produkter, som er nævnt i artikel 101m, stk. 2, litra b) og c). |
|
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte de i stk. 1 omhandlede produktionsrestitutioner. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
|
3. For at tage hensyn til de særlige forhold på markedet for sukker uden for kvoten i Unionen tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160, der fastsætter betingelser for ydelse af produktionsrestitutioner som omhandlet i denne afdeling. |
Ændringsforslag 210
Forslag til forordning
Artikel 101 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101d |
||
|
Tilbagetrækning af sukker |
||
|
1. I lyset af nødvendigheden af at undgå voldsomme prisfald på det indre marked og afhjælpe overproduktion med udgangspunkt i den foreløbige leveringsopgørelse og under hensyntagen til de forpligtelser for Unionen, der følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 218, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, hvori den beslutter at trække de mængder kvotesukker, kvoteisoglukose og kvoteinulinsirup, der overskrider en tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2 i denne artikel, tilbage fra markedet i et givet produktionsår. |
||
|
I sådanne tilfælde trækkes importeret hvidt sukker og råsukker af alle oprindelser, som ikke er reserveret til produktion af et af de i artikel 101m, stk. 2, omhandlede produkter, tilbage fra EU-markedet med lige store dele for det pågældende produktionsår. |
||
|
2. Den tilbagetrækningstærskel, der er nævnt i stk. 1, beregnes for hver virksomhed, der har en kvote, ved, at dens kvote multipliceres med en koefficient. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter for at fastsætte en sådan koefficient senest den 28. februar i det foregående produktionsår på grundlag af den forventede markedsudvikling. |
||
|
På grundlag af en opdateret markedsudvikling kan Kommissionen senest den 31. oktober i det pågældende produktionsår vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastholde sin beslutning om enten at tilpasse eller, såfremt der ikke er blevet fastsat nogen koefficient i henhold til første afsnit, at fastsætte en sådan koefficient. |
||
|
3. Hver virksomhed med en kvote oplagrer for egen regning den producerede mængde kvotesukker, der overskrider den tærskel, som beregnes i henhold til stk. 2, indtil begyndelsen af det næste produktionsår. De sukker-, isoglukose- eller inulinsirupmængder, der trækkes tilbage i et produktionsår, anses for at være de første mængder, der produceres under kvoten i det følgende produktionsår. |
||
|
Uanset første afsnit kan Kommissionen under hensyntagen til den forventede udvikling på sukkermarkedet vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastholde sin beslutning om, at alle eller en del af de mængder sukker, isoglukose eller inulinsirup, der er trukket tilbage, for det igangværende og/eller følgende produktionsår skal anses for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
4. Er sukkerforsyningen i Unionen utilstrækkelig, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastholde sin beslutning om, at en vis mængde tilbagetrukket sukker, isoglukose eller inulinsirup kan sælges på EU-markedet før udløbet af tilbagetrækningsperioden. |
||
|
5. Såfremt tilbagetrukket sukker behandles som den første sukkerproduktion i det følgende produktionsår, betales minimumsprisen for dette produktionsår til sukkerroeavlerne. |
||
|
Såfremt tilbagetrukket sukker bliver til industrisukker eller eksporteres i henhold til stk. 3, litra a) og b), i denne artikel, finder kravene i artikel 101 g om minimumsprisen ikke anvendelse. |
||
|
Såfremt tilbagetrukket sukker sælges på EU-markedet inden udgangen af tilbagetrækningsperioden, jf. stk. 4, betales minimumsprisen for det igangværende produktionsår til sukkerroeavlerne. |
||
|
6. Gennemførelsesretsakterne i denne artikel vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 211
Forslag til forordning
Artikel 101 da (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101da |
||
|
Midlertidige markedsforvaltningsmekanismer |
||
|
Uanset aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218 og indtil kvotesystemets ophør kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at aktivere en midlertidig markedsforvaltningsmekanisme for at modvirke alvorlige ubalancer i markedet, som udløser følgende foranstaltninger: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 212
Forslag til forordning
Artikel 101 e (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101e |
||
|
Delegerede beføjelser |
||
|
For at tage hensyn til de særlige forhold i sukkersektoren og for at sikre, at der tages behørigt hensyn til alle parters interesser og i lyset af behovet for at undgå enhver forstyrrelse af markedet, kan Kommissionen vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at vedtage regler for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 213
Forslag til forordning
Del II — titel II — kapitel II — afdeling 1 — underafdeling 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Ændringsforslag 214
Forslag til forordning
Artikel 101 f (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101f |
|
Kvoter i sukkersektoren |
|
1. Der gælder en kvoteordning for sukker, isoglukose og inulinsirup. |
|
2. Hvis en producent i forbindelse med kvoteordningen, jf. denne artikels stk. 1, overskrider den relevante kvote og ikke anvender overskudsmængderne som fastsat i artikel 101l, pålægges de pågældende mængder en overskudsafgift efter betingelserne i artikel 101l til 101o. |
Ændringsforslag 215
Forslag til forordning
Artikel 101 g (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101 g |
|
Minimumspris for sukkerroer |
|
1. Minimumsprisen for kvotesukkerroer fastsættes til 26,29 EUR/t frem til udgangen af produktionsåret 2019/2020. |
|
2. Den minimumspris, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse på sukkerroer af standardkvalitet som defineret i bilag III, punkt b. |
|
3. Sukkervirksomheder, der opkøber kvotesukkerroer, som egner sig til fremstilling af sukker og er beregnet til fremstilling af kvotesukker, skal mindst betale minimumsprisen, justeret med forhøjelser eller nedsættelser for at tage hensyn til afvigelser fra standardkvaliteten. |
|
For at justere prisen, hvis den faktiske sukkerroekvalitet afviger fra standardkvaliteten, anvendes de forhøjelser og nedsættelser, der er omhandlet i første afsnit, efter de regler, som Kommissionen har fastsat ved delegerede retsakter, jf. artikel 101p, stk. 5. |
|
4. For de mængder sukkerroer, der svarer til de mængder industrisukker eller overskudssukker, for hvilke der opkræves en overskudsafgift, jf. artikel 101o, justerer sukkervirksomheden opkøbsprisen, så den mindst er lig med minimumsprisen for kvotesukkerroer. |
Ændringsforslag 216
Forslag til forordning
Artikel 101 h (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101h |
|
Kvotetildeling |
|
1. De nationale og regionale produktionskvoter for sukker, isoglukose og inulinsirup er fastsat i bilag IIIb. |
|
Uanset første afsnit kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter uden anvendelse af artikel 162, stk. 2 eller 3, og efter anmodning fra de pågældende medlemsstater, med henblik på at tildele kvoter til medlemsstater, som i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 320/2006 har givet afkald på alle deres kvoter. I forbindelse med dette afsnit tager Kommissionen ved vurderingen af en anmodning fra en medlemsstat ikke højde for de kvoter, der er tildelt virksomheder i Unionens fjernområder. |
|
2. Medlemsstaterne tildeler en kvote til hver sukker-, isoglukose- eller inulinsirupproducerende virksomhed, der er etableret på deres område, og som er godkendt i henhold til artikel 101i. |
|
For hver virksomhed er den tildelte kvote lig med den kvote, der i henhold til forordning (EU) nr. 513/2010 blev tildelt virksomheden for produktionsåret 2010/2011. |
|
3. Tildeles der en kvote til en sukkervirksomhed, der har mere end én produktionsenhed, træffer medlemsstaterne de foranstaltninger, de finder nødvendige for at varetage sukkerroe- og sukkerrørsavlernes interesser. |
Ændringsforslag 217
Forslag til forordning
Artikel 101 i (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101i |
||
|
Godkendte virksomheder |
||
|
1. Medlemsstaterne godkender efter anmodning en virksomhed, der producerer sukker, isoglukose eller inulinsirup, eller en virksomhed, der forarbejder disse produkter til et produkt, som står på listen omhandlet i artikel 101m, stk. 2, forudsat at virksomheden: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. De godkendte virksomheder giver den medlemsstat, på hvis område sukkerroerne og sukkerrørene høstes, eller raffineringen finder sted, følgende oplysninger: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 218
Forslag til forordning
Artikel 101 j (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101j |
|
Justering af de nationale kvoter |
|
Kommissionen kan ved delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 160 justere de kvoter, der er fastsat i bilag IIIb, som følge af beslutninger truffet af medlemsstaterne i henhold til artikel 101k. |
Ændringsforslag 219
Forslag til forordning
Artikel 101 k (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101k |
|
National kvoteomfordeling og kvotenedsættelse |
|
1. En medlemsstat kan nedsætte den sukker- eller isoglukosekvote, der er tildelt en virksomhed på dens område, med op til 10 %. I den forbindelse anvender medlemsstaterne objektive og ikkediskriminerende kriterier. |
|
2. Medlemsstaterne kan overføre kvoter mellem virksomheder efter reglerne i bilag IIIc under hensyntagen til de berørte parters interesser, især sukkerroe- og sukkerrørsavlernes interesser. |
|
3. Den enkelte medlemsstat tildeler de mængder, som er nedsat ved anvendelsen af stk. 1 og 2, til én eller flere virksomheder på sit område, uanset om de har en kvote eller ej. |
Ændringsforslag 220
Forslag til forordning
Artikel 101 l (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101l |
||
|
Produktion uden for kvoten |
||
|
1. Sukker, isoglukose og inulinsirup, der i et produktionsår fremstilles ud over den kvote, der er omhandlet i artikel 101h, kan: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Foranstaltningerne i denne artikel iværksættes inden nogen af de i artikel 154, stk. 1, omhandlede foranstaltninger mod markedsforstyrrelser aktiveres. |
||
|
For andre mængder opkræves den overskudsafgift, der er nævnt i artikel 101o. |
||
|
2. Gennemførelsesretsakterne i denne artikel vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 221
Forslag til forordning
Artikel 101 m (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101m |
||
|
Industrisukker |
||
|
1. Industrisukker, industriisoglukose og industriinulinsirup forbeholdes produktionen af et af de produkter, der er nævnt i stk. 2, når det/den: |
||
|
|
||
|
|
||
|
2. For at tage hensyn til den tekniske udvikling tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at opstille en liste over produkter, som industrisukker, industriisoglukose eller industriinulinsirup kan anvendes til produktion af. |
||
|
Listen omfatter bl.a.: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 222
Forslag til forordning
Artikel 101 n (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
Artikel101n |
||||
|
Overførsel af overskudssukker |
||||
|
1. Hver virksomhed kan beslutte at overføre hele eller en del af den produktion, der overstiger dens sukkerkvote, isoglukosekvote eller inulinsirupkvote, til det følgende produktionsårs produktion. Denne beslutning er uigenkaldelig, jf. dog stk. 3. |
||||
|
2. De virksomheder, der træffer en beslutning som omhandlet i stk. 1: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
3. Var en virksomheds endelige produktion i det pågældende produktionsår mindre end det overslag, der blev udarbejdet, da beslutningen i henhold til stk. 1 blev taget, kan den overførte mængde justeres med tilbagevirkende kraft senest den 31. oktober i det følgende produktionsår. |
||||
|
4. De overførte mængder anses for at være de første mængder, der produceres under kvoten i det følgende produktionsår. |
||||
|
5. Sukker, der i et produktionsår oplagres i henhold til denne artikel, må ikke være genstand for andre oplagringsforanstaltninger, jf. artikel 16 og 101d. |
Ændringsforslag 223
Forslag til forordning
Artikel 101 o (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101o |
||
|
Overskudsafgift |
||
|
1. Der opkræves overskudsafgift for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter en overskudsafgift, der er så høj, at de mængder, der er omhandlet i stk. 1, ikke ophobes. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
||
|
3. Medlemsstaten opkræver overskudsafgiften, jf. stk. 1, hos virksomhederne på sit område for de produktionsmængder i stk. 1, som er fastsat for virksomhederne for det pågældende produktionsår. |
Ændringsforslag 224
Forslag til forordning
Artikel 101 p (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 101p |
|
Delegerede beføjelser |
|
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2 til 6 i denne artikel. |
|
2. For at sikre, at virksomheder som omhandlet i artikel 101i opfylder deres forpligtelser, tildeles Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at vedtage regler for udstedelse og inddragelse af godkendelse af sådanne virksomheder samt kriterier for administrative sanktioner. |
|
3. For at tage hensyn til de særlige forhold i sukkersektoren og for at sikre, at der tages behørigt hensyn til alle parters interesser, tildeles Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at vedtage yderligere definitioner bl.a. i forbindelse med sukker-, isoglukose- og inulinsirupproduktion, virksomheders produktion og betingelser for salg til Unionens fjernområder. |
|
4. For at sikre, at sukkerroeavlerne føler medansvar for en beslutning om at overføre en vis produktionsmængde, tildeles Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at fastsætte regler for overførsel af sukker. |
|
5. For at tilpasse mindsteprisen for sukkerroer i tilfælde, hvor den faktiske kvalitet afviger fra standardkvaliteten, og for at tage hensyn til de særlige forhold i sukkersektoren og for at sikre, at der tages behørigt hensyn til alle parters interesser, tildeles Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at vedtage regler for de i artikel 101 g, stk. 3, omhandlede forhøjelser og reduktioner. |
Ændringsforslag 225
Forslag til forordning
Artikel 101 q (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 101q |
||
|
Gennemførelsesbeføjelser |
||
|
Med hensyn til virksomheder som omhandlet i artikel 101i kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at fastsætte regler for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 226
Forslag til forordning
Del II — titel II — kapitel II — afdeling 2 — underafdeling 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Ændringsforslag 227
Forslag til forordning
Artikel 102 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Medlemsstaterne fører en fortegnelse over vindyrkningsarealer, der indeholder ajourførte oplysninger om produktionskapaciteten. |
1. Medlemsstaterne fører en fortegnelse over vindyrkningsarealer, der indeholder ajourførte oplysninger om produktionskapaciteten , og som integreres i arealidentifikationssystemet, som en del af det integrerede administrations- og kontrolsystem for den fælles landbrugspolitik . |
Ændringsforslag 228
Forslag til forordning
Artikel 102 — stk. 5
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
5. Efter den 1. januar 2016 kan Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt træffe afgørelse om, at denne artikels stk. 1 til 3 ikke længere finder anvendelse. Gennemførelsesretsakten vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
udgår |
Ændringsforslag 229
Forslag til forordning
Artikel 102 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 102a |
|
Ansvarlige nationale myndigheder i vinsektoren |
|
1. Medmindre andet fremgår af denne forordnings øvrige bestemmelser vedrørende udpegning af ansvarlige nationale myndigheder, udpeger medlemsstaterne en eller flere myndigheder, som de pålægger at føre kontrol med, at fællesskabsbestemmelserne for vinsektoren overholdes. Medlemsstaterne udpeger bl.a. de laboratorier, der bemyndiges til at foretage officielle analyser i vinsektoren. De udpegede laboratorier skal opfylde de generelle kriterier for prøvningslaboratoriers virksomhed som fastlagt i ISO/IEC 17025. |
|
2. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen om navne og adresser på de myndigheder og laboratorier, der henvises til i stk. 1. Kommissionen offentliggør disse oplysninger og ajourfører dem regelmæssigt. |
Ændringsforslag 230
Forslag til forordning
Del II — Titel II — kapitel II — afdeling 2 — Underafdeling 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Ændringsforslag 231
Forslag til forordning
Artikel 103 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 103a |
|
Varighed |
|
Denne underafdeling er gældende til og med afslutningen på produktionsåret 2029/2030. |
Ændringsforslag 232
Forslag til forordning
Artikel 103 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103b |
||
|
Forbud mod plantning af vinstokke |
||
|
1. Det er forbudt at plante vinstokke af druesorter, der kan klassificeres efter artikel 63, stk. 2, jf. dog artikel 63, stk. 4. |
||
|
2. Det er ligeledes forbudt at anvende teknikken med at dobbeltpode druesorter, der kan klassificeres efter artikel 63, stk. 2, på andre druesorter end dem, der er omhandlet i den pågældende artikel. |
||
|
3. Uanset stk. 1 og 2 er plantning og dobbeltpodning tilladt, hvis der foreligger: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
4. De i stk. 3 omhandlede plantningsrettigheder tildeles i hektar. |
Ændringsforslag 233
Forslag til forordning
Artikel 103 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103c |
||
|
Nyplantningsrettigheder |
||
|
1. Medlemsstaterne kan tildele producenterne nyplantningsrettigheder for arealer: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Nyplantningsrettigheder skal: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 234
Forslag til forordning
Artikel 103 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
Artikel 103d |
||||
|
Genplantningsrettigheder |
||||
|
1. Medlemsstaterne tildeler genplantningsrettigheder til producenter, der har ryddet et vindyrkningsareal. |
||||
|
Ryddede arealer, for hvilke der er ydet rydningspræmie, jf. forordning (EF) nr. 1234/2007, del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IVa, underafdeling III, kan dog ikke tildeles genplantningsrettigheder. |
||||
|
2. Medlemsstaterne kan tildele genplantningsrettigheder til producenter, der forpligter sig til at rydde et vindyrkningsareal. I så fald ryddes det pågældende areal senest ved udgangen af det tredje år efter, at de nye vinstokke, som genplantningsrettighederne gælder, er blevet plantet. |
||||
|
3. Genplantningsrettigheder tildeles for et areal, der svarer til det ryddede areal i renkultur. |
||||
|
4. Genplantningsrettigheder udøves på den bedrift, som har fået dem tildelt. Medlemsstaterne kan endvidere bestemme, at sådanne genplantningsrettigheder kun må udøves på det areal, der er blevet ryddet. |
||||
|
5. Uanset stk. 4 kan medlemsstaterne fastsætte, at genplantningsrettigheder helt eller delvis kan overføres til en anden bedrift i samme medlemsstat i følgende tilfælde: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Medlemsstaterne sørger for, at anvendelsen af undtagelserne i første afsnit ikke fører til en samlet forøgelse af produktionskapaciteten på deres område, især i forbindelse med overførsler fra ikkekunstvandede arealer til kunstvandede arealer. |
||||
|
6. Stk. 1-5 finder tilsvarende anvendelse på rettigheder, der kan sidestilles med genplantningsrettigheder, og som er erhvervet i henhold til tidligere EU-bestemmelser eller nationale bestemmelser. |
||||
|
7. Genplantningsrettigheder, der er tildelt i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1493/1999, anvendes inden for de deri fastsatte frister. |
Ændringsforslag 235
Forslag til forordning
Artikel 103 e (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103e |
||
|
Nationale og regionale reserver af plantningsrettigheder |
||
|
1. For at forbedre forvaltningen af produktionskapaciteten opretter medlemsstaterne en national reserve eller regionale reserver af plantningsrettigheder. |
||
|
2. Medlemsstater, der har oprettet nationale eller regionale reserver af plantningsrettigheder i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999, kan bevare disse reserver, så længe de anvender overgangsordningen for plantningsrettigheder i overensstemmelse med dette underafsnit. |
||
|
3. Følgende plantningsrettigheder tilføres den nationale eller de regionale reserver, hvis de ikke er anvendt inden for den fastsatte frist: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
4. Producenterne kan overføre genplantningsrettigheder til de nationale eller regionale reserver. Betingelserne for en sådan overførsel, om nødvendigt mod en økonomisk godtgørelse til producenten fra medlemsstaten, bestemmes af medlemsstaten under hensyntagen til parternes legitime interesser. |
||
|
5. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende en ordning med reserver, hvis de kan godtgøre, at der findes en anden effektiv ordning for forvaltning af plantningsrettigheder på hele deres område. Den alternative ordning kan afvige fra de relevante bestemmelser i denne underafdeling. |
||
|
Første afsnit finder også anvendelse på medlemsstater, der ophører med at anvende nationale eller regionale reserver i henhold til forordning (EF) nr. 1493/1999. |
Ændringsforslag 236
Forslag til forordning
Artikel 103 f (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103f |
||
|
Tildeling af plantningsrettigheder fra reserven |
||
|
1. Medlemsstaterne kan tildele rettigheder fra en reserve: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Medlemsstaterne opstiller kriterier for fastsættelse af den i litra b) nævnte betaling, hvis størrelse kan variere afhængigt af det endelige produkt fra de pågældende vindyrkningsarealer og af den resterende varighed af det midlertidige forbud mod nyplantning, jf. artikel 103b, stk. 1 og 2. |
||
|
2. Når der udnyttes plantningsrettigheder fra en reserve, sikrer medlemsstaterne: |
||
|
|
||
|
|
||
|
3. Plantningsrettigheder fra en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det andet produktionsår efter det produktionsår, hvor de blev tildelt, fortabes og føres tilbage til reserven. |
||
|
4. Plantningsrettigheder i en reserve, som ikke er udnyttet inden udgangen af det femte produktionsår efter, at de er tilført reserven, går tabt. |
||
|
5. Hvis der findes regionale reserver i en medlemsstat, kan den pågældende medlemsstat fastsætte regler for overførsel af plantningsrettigheder mellem de regionale reserver. Hvis der findes både regionale og nationale reserver i en medlemsstat, kan den pågældende medlemsstat også tillade overførsler mellem sådanne reserver. |
||
|
Der kan anvendes en reduktionskoefficient på overførsler. |
Ændringsforslag 237
Forslag til forordning
Artikel 103 g (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 103 g |
|
De minimis |
|
Dette underafsnit finder kun anvendelse i de medlemsstater, hvor Fællesskabets ordning for plantningsrettigheder fandt anvendelse den 31. december 2007. |
Ændringsforslag 238
Forslag til forordning
Artikel 103 h (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 103h |
|
Strengere nationale regler |
|
Medlemsstaterne kan vedtage strengere nationale regler for tildeling af nyplantningsrettigheder eller genplantningsrettigheder. De kan foreskrive, at ansøgninger herom og de relevante oplysninger, der skal gives i disse, skal suppleres med yderligere angivelser, der måtte være nødvendige for at overvåge udviklingen i produktionskapaciteten. |
Ændringsforslag 239
Forslag til forordning
Artikel 103 i (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103i |
||
|
Delegerede beføjelser |
||
|
1. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at træffe de foranstaltninger, der er nævnt i stk. 2, 3 og 4 i denne artikel. |
||
|
2. For at sikre, at der ikke sker en forøgelse af produktionskapaciteten, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
3. For at sikre, at producenter, der foretager rydning, behandles ens, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at vedtage regler, der sikrer, at der rent faktisk foretages rydning i de tilfælde, hvor der tildeles genplantningsrettigheder. |
||
|
4. For at beskytte Unionens midler og Unionens vines identitet, herkomst og kvalitet tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 240
Forslag til forordning
Artikel 103 j (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 103j |
||
|
Gennemførelsesbeføjelser |
||
|
Kommissionen kan vedtage alle nødvendige gennemførelsesretsakter i forbindelse med denne underafdeling, bl.a. regler for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 241
Forslag til forordning
Artikel 104
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
Artikel 104 |
udgår |
||||||
Kontraktforhold i mælke- og mejerisektoren |
|
||||||
1. Hvis en medlemsstat beslutter, at hver leverance af råmælk fra en landbruger til en virksomhed, der forarbejder råmælk, skal være omfattet af en skriftlig kontrakt mellem parterne, skal en sådan kontrakt opfylde betingelserne i stk. 2. |
|
||||||
I det tilfælde, der er beskrevet i første afsnit, bestemmer den pågældende medlemsstat også, om hvert leveringstrin skal være omfattet af en sådan kontrakt mellem parterne, hvis den råmælk leveres af én eller flere virksomheder, der indsamler mælk. I denne forbindelse forstås ved »virksomhed, der indsamler mælk«, en virksomhed, der transporterer råmælk fra en landbruger eller en anden virksomhed, der indsamler mælk, til en virksomhed, der forarbejder råmælk, eller en anden virksomhed, der indsamler mælk, hvor ejendomsretten til den råmælk i hvert tilfælde overdrages. |
|
||||||
2. Kontrakten skal: |
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
3. Uanset stk. 1 er en kontrakt ikke nødvendig, hvis den råmælk leveres af en landbruger til en virksomhed, der forarbejder råmælk, når virksomheden, der forarbejder råmælk, er et kooperativ, hvor landbrugeren er medlem, hvis kooperativets vedtægter indeholder bestemmelser, der har samme virkning som dem, der er fastsat i stk. 2, litra a), b) og c). |
|
||||||
4. Alle oplysninger i de kontrakter om levering af råmælk, som landbrugere, virksomheder, der indsamler råmælk, eller virksomheder, der forarbejder råmælk, har indgået, herunder de oplysninger, der omhandles i stk. 2, litra c), forhandles frit mellem parterne. |
|
||||||
5. For at sikre at denne artikel anvendes ensartet, kan Kommissionen ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
|
Ændringsforslag 242
Forslag til forordning
Artikel 104 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
|
Artikel 104a |
||||||
|
Kontraktforhold i mælke- og mejerisektoren |
||||||
|
1. Hvis en medlemsstat beslutter, at hver leverance af råmælk på dens område fra en landbruger til en virksomhed, der forarbejder råmælk, skal være omfattet af en skriftlig kontrakt mellem parterne, og/eller beslutter, at første købere skal afgive et skriftligt tilbud på en kontrakt med landbrugerne om levering af råmælk, skal en sådan kontrakt og/eller et sådant tilbud opfylde betingelserne i stk. 2. |
||||||
|
Såfremt medlemsstaten beslutter, at en landbrugers leverancer af råmælk til en virksomhed, der forarbejder råmælk, skal være omfattet af en skriftlig kontrakt mellem parterne, skal den samtidig beslutte, hvilket eller hvilke trin i leveringen der skal være omfattet af en sådan kontrakt mellem parterne, i tilfælde af at råmælken leveres gennem en eller flere virksomheder, der indsamler mælk. I denne artikel betyder en »virksomhed, der indsamler mælk«, en virksomhed, der transporterer råmælk fra en landbruger eller en anden virksomhed, der indsamler mælk, til en virksomhed, der forarbejder råmælk, eller en anden virksomhed, der indsamler mælk, hvor der i hvert tilfælde sker en overdragelse af ejendomsretten til råmælken. |
||||||
|
2. Kontrakten og/eller tilbuddet om en kontrakt skal: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
3. Uanset stk. 1 er en kontrakt og/eller et tilbud om en kontrakt ikke nødvendig, hvis råmælken leveres af en landbruger til et kooperativ, hvor landbrugeren er medlem, hvis kooperativets vedtægter eller regler og afgørelser fastlagt i eller truffet i henhold til disse vedtægter indeholder bestemmelser, der har samme virkning som dem, der er fastsat i stk. 2, litra a), b) og c). |
||||||
|
4. Alle oplysninger i de kontrakter om levering af råmælk, som landbrugere, virksomheder, der indsamler råmælk, eller virksomheder, der forarbejder råmælk, har indgået, herunder de oplysninger, der omhandles i stk. 2, litra c), forhandles frit mellem parterne. |
||||||
|
Uanset første afsnit gælder det, at |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
Bestemmelserne i andet afsnit berører ikke landbrugerens ret til at afslå en sådan mindste gyldighedsperiode, forudsat at dette sker skriftligt. I så fald kan parterne frit forhandle alle elementerne i kontrakten, herunder dem, der er omhandlet i stk. 2, litra c). |
||||||
|
5. Medlemsstater, som gør brug af valgmulighederne i denne artikel, meddeler Kommissionen, hvordan disse anvendes. |
||||||
|
6. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger til en ensartet anvendelse af denne artikels stk. 2, litra a) og b), og stk. 3, samt foranstaltninger vedrørende de meddelelser, medlemsstaterne skal afgive i henhold til denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 243
Forslag til forordning
Artikel 105
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 105 |
udgår |
||||
Kontraktforhandlinger i mælke- og mejerisektoren |
|
||||
1. Kontrakter om levering af råmælk fra en landbruger til en virksomhed, der forarbejder råmælk, eller til en virksomhed, der indsamler råmælk, jf. artikel 104, stk. 1, andet afsnit, kan forhandles af en producentorganisation for mælk og mejeriprodukter, som er anerkendt i henhold til artikel 106, på vegne af de tilsluttede landbrugere for hele eller en del af deres fælles produktion. |
|
||||
2. Producentorganisationens forhandlinger kan finde sted: |
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. I denne artikel omfatter henvisninger til producentorganisationer også sammenslutninger af sådanne producentorganisationer. For at sikre at disse sammenslutninger kan overvåges på behørig vis, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende betingelserne for anerkendelse af sådanne sammenslutninger |
|
||||
4. Uanset stk. 2, litra c), nr. ii) og iii), kan den konkurrencemyndighed, der henvises til i andet afsnit, selv om tærsklen på 33 % ikke overskrides, i individuelle tilfælde træffe afgørelse om, at producentorganisationen ikke må føre forhandlinger, hvis myndigheden finder, at dette er nødvendigt for at forhindre, at konkurrencen begrænses, eller for at undgå alvorligt at skade SMV'er, der forarbejder råmælk på dens område. |
|
||||
Den afgørelse, der henvises til i første afsnit, træffes af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt vedtaget efter rådgivningsproceduren i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1/2003 i forbindelse med forhandlinger om produktionen i mere end én medlemsstat. I andre tilfælde træffes den af den nationale konkurrencemyndighed i den medlemsstat, hvis produktion er omfattet af forhandlingerne. |
|
||||
De afgørelser, der er omhandlet i første og andet afsnit, anvendes først fra den dato, hvor de meddeles de pågældende virksomheder. |
|
||||
5. I denne artikel forstås ved: |
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 244
Forslag til forordning
Artikel 105 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
Artikel 105a |
||||
|
Kontraktforhandlinger i mælke- og mejerisektoren |
||||
|
1. En producentorganisation i mælke- og mejerisektoren, som er anerkendt i henhold til artikel 106 og 106a, kan på vegne af dens landbrugermedlemmer for så vidt angår hele eller en del af deres fælles produktion føre forhandlinger om kontrakter om levering af råmælk fra en landbruger til en virksomhed, der forarbejder råmælk, eller til en virksomhed, der indsamler råmælk, som defineret i artikel 104a, stk. 1, andet afsnit. |
||||
|
2. Producentorganisationens forhandlinger kan finde sted: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
3. Uanset betingelserne i stk. 2, litra c), nr. ii) og iii), kan en producentorganisation føre forhandlinger i henhold til stk. 1, såfremt denne producentorganisations mængde råmælk, som er genstand for forhandlingerne, og som produceres eller leveres i en medlemsstat med en samlet årlig råmælkeproduktion på under 500 000 t, ikke overstiger 45 % af den samlede nationale produktion i den pågældende medlemsstat. |
||||
|
4. I denne artikel omfatter henvisninger til producentorganisationer også sammenslutninger af sådanne producentorganisationer. |
||||
|
5. Med henblik på anvendelsen af stk. 2, litra c), og stk. 3 offentliggør Kommissionen på en måde, som den finder hensigtsmæssig, produktionsmængderne af råmælk i Unionen og medlemsstaterne ved anvendelse af de mest aktuelle tilgængelige oplysninger. |
||||
|
6. Uanset stk. 2, litra c), og stk. 3 kan den nationale konkurrencemyndighed, der henvises til i dette stykkes andet afsnit, selv i tilfælde, hvor de deri fastsatte tærskler ikke overskrides, beslutte i individuelle tilfælde, at producentorganisationens forhandling enten skal begynde forfra eller slet ikke bør finde sted, hvis myndigheden finder, at dette er nødvendigt for at forhindre, at konkurrence udelukkes, eller for at undgå en alvorlig negativ påvirkning af SMV'er, der forarbejder råmælk, på dens område. |
||||
|
For forhandlinger, der omfatter mere end én medlemsstat, træffes den beslutning, der henvises til i første afsnit, af Kommissionen ved en gennemførelsesretsakt, som vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. I andre tilfælde træffes denne afgørelse af den nationale konkurrencemyndighed i den medlemsstat, som forhandlingerne vedrører. |
||||
|
De afgørelser, der er omhandlet i dette stykke, anvendes først fra den dato, hvor de meddeles de pågældende virksomheder. |
||||
|
7. I denne artikel forstås ved: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
8. De medlemsstater, hvori der foregår forhandlinger i henhold til denne artikel, giver Kommissionen meddelelse om anvendelsen af stk. 2, litra f), og stk. 6. |
||||
|
9. Kommissionen bemyndiges til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at fastsætte supplerende regler om beregningen af mængden af råmælk, der er omhandlet i stk. 2 og 3. |
||||
|
10. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage alle nødvendige bestemmelser vedrørende den underretning, der er omhandlet i stk. 2, litra b) i denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 245
Forslag til forordning
Artikel 105 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 105b |
||
|
Regulering af udbuddet af ost med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse |
||
|
1. På anmodning af en producentorganisation, som er anerkendt i henhold til artikel 106 og 106a, en brancheorganisation, som er anerkendt i henhold til artikel 108, stk. 1, og 108a, eller en sammenslutning af erhvervsdrivende, jf. artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 510/2006, kan medlemsstaterne i en begrænset periode fastlægge bindende regler til regulering af udbuddet af ost, der er omfattet af en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller af en beskyttet geografisk betegnelse i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 510/2006. |
||
|
2. Reglerne i stk. 1 skal overholde de betingelser, der er fastsat i stk. 4, og skal være genstand for en forudgående aftale mellem parterne i det geografiske område, som er omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 510/2006. En sådan aftale skal være indgået mellem mindst to tredjedele af mælkeproducenterne eller deres repræsentanter, der skal repræsentere mindst to tredjedele af den råmælk, der anvendes til produktion af den ost, der er omhandlet i stk. 1, og, hvis det er relevant, mindst to tredjedele af producenterne af den pågældende ost, der skal repræsentere mindst to tredjedele af produktionen af den pågældende ost i det geografiske område, som er omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 510/2006. |
||
|
3. For så vidt angår ost med en beskyttet geografisk betegnelse, jf. stk. 1, skal det geografiske område, som råmælken stammer fra i henhold til varespecifikationen for osten, være det samme som det geografiske område for den pågældende ost, jf. artikel 4, stk. 2, litra c), i forordning (EF) nr. 510/2006. |
||
|
4. De regler, der er omhandlet i stk. 1, |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
5. De regler, der er omhandlet i stk. 1, offentliggøres i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat. |
||
|
6. Medlemsstaterne foretager kontrol for at sikre, at betingelserne i stk. 4 er opfyldt, og ophæver reglerne i stk. 1, hvis de kompetente nationale myndigheder har konstateret, at betingelserne ikke er opfyldt. |
||
|
7. Medlemsstaterne giver straks Kommissionen meddelelse om de regler, som de har vedtaget i henhold til stk. 1. Kommissionen underretter medlemsstaterne om enhver meddelelse om sådanne regler. |
||
|
8. Kommissionen kan til enhver tid vedtage gennemførelsesretsakter, der kræver, at en medlemsstat ophæver de regler, som den har fastsat i henhold til stk. 1, hvis Kommissionen finder, at reglerne ikke opfylder betingelserne i stk. 4, hindrer eller forvrider konkurrencen på en væsentlig del af det indre marked eller bringer den frie samhandel eller opfyldelsen af formålet i artikel 39 i TEUF i fare. |
||
|
Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 246
Forslag til forordning
Artikel 106
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 106 |
Artikel 106 |
||||||||
Producentorganisationer |
Producentorganisationer |
||||||||
Medlemsstaterne anerkender efter anmodning producentorganisationer, |
Medlemsstaterne anerkender efter anmodning producentorganisationer, |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ændringsforslag 247
Forslag til forordning
Artikel 106 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 106a |
||
|
Producentorganisationernes vedtægter |
||
|
1. Producentorganisationens vedtægter forpligter bl.a. de tilsluttede producenter til: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Producentorganisationens vedtægter indeholder bestemmelser om: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
3. Producentorganisationer anses for at handle i deres medlemmers navn og på deres vegne i økonomiske anliggender inden for deres referenceperiode, uanset om ejerskabet til de pågældende produkter er blevet overført fra producenterne til producentorganisationerne eller ej. |
Ændringsforslag 248
Forslag til forordning
Artikel 106 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 106b |
||
|
Anerkendelse af producentorganisationer |
||
|
1. Medlemsstaterne anerkender som producentorganisationer alle juridiske enheder eller klart definerede dele af juridiske enheder, der ansøger om en sådan anerkendelse, såfremt de: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at producentorganisationer, der har opnået anerkendelse efter national ret inden den 1. januar 2014, og som opfylder betingelserne i stk. 1 i nærværende artikel, skal betragtes som anerkendte producentorganisationer i henhold til artikel 106. |
||
|
3. Producentorganisationer, der har opnået anerkendelse efter national ret inden den 1. januar 2014, og som ikke opfylder betingelserne i stk. 1, i denne artikel, kan fortsætte deres virksomhed i overensstemmelse med national ret frem til 1. januar 2015. |
||
|
4. Medlemsstaterne: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 249
Forslag til forordning
Artikel 106 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 106c |
|
Udlicitering |
|
Medlemsstaterne kan tillade en anerkendt producentorganisation eller en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer at udlicitere enhver af dens aktiviteter, herunder til datterselskaber, forudsat at den over for den pågældende medlemsstat på fyldestgørende vis dokumenterer, at dette er en hensigtsmæssig måde at nå den pågældende producentorganisations eller sammenslutnings mål på, og forudsat at producentorganisationer eller sammenslutningen af producentorganisationer forbliver ansvarlig for at sikre udførelsen af de udliciterede aktiviteter og for den overordnede kontrol med forvaltningen og for tilsyn med kontrakten vedrørende udlicitering af aktiviteterne. Organisationen eller foreningen har navnlig beføjelse til at udstede bindende instrukser til den part, som den har udliciteret aktiviteter til, vedrørende de udliciterede aktiviteter. |
Ændringsforslag 250
Forslag til forordning
Artikel 107
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 107 |
Artikel 107 |
Sammenslutninger af producentorganisationer |
Sammenslutninger af producentorganisationer |
Medlemsstaterne anerkender på anmodning sammenslutninger af producentorganisationer inden for de sektorer , der er nævnt i artikel 1, stk. 2, der er oprettet på initiativ af anerkendte producentorganisationer. |
Medlemsstaterne kan anerkende sammenslutninger af producentorganisationer inden for en specifik sektor , der er nævnt i artikel 1, stk. 2, der er oprettet på initiativ af anerkendte producentorganisationer. |
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 114 må sammenslutninger af producentorganisationer udøve samme aktiviteter eller funktioner som en producentorganisation. |
Med forbehold af bestemmelserne i artikel 114 må sammenslutninger af producentorganisationer udøve samme aktiviteter eller funktioner som en producentorganisation. |
Ændringsforslag 251
Forslag til forordning
Artikel 108
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 108 |
Artikel 108 |
||||||||
Brancheorganisationer |
Brancheorganisationer |
||||||||
1. Medlemsstaterne anerkender på anmodning brancheorganisationer inden for de sektorer, der er nævnt i artikel 1, stk. 2: |
1. Medlemsstaterne kan anerkende brancheorganisationer inden for de sektorer, der er nævnt i artikel 1, stk. 2 , som har opnået formel anerkendelse, og : |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
2. Hvad angår erhvervsorganisationer i olivenolie- og spiseolivensektoren og tobakssektoren kan det bestemte mål omhandlet i stk. 1, litra c), også omfatte mindst ét af følgende formål: |
2. Hvad angår erhvervsorganisationer i olivenolie- og spiseolivensektoren og tobakssektoren kan det bestemte mål omhandlet i stk. 1, litra c), også omfatte mindst ét af følgende formål: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ændringsforslag 252
Forslag til forordning
Artikel 108 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 108a |
||
|
Anerkendelse af brancheorganisationer |
||
|
1. Medlemsstaterne anerkender de brancheorganisationer, som ansøger herom, såfremt de: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Medlemsstaterne kan bestemme, at brancheorganisationer, der har opnået anerkendelse efter national ret inden den 1. januar 2014, og som opfylder betingelserne i stk. 1, skal betragtes som anerkendte brancheorganisationer i henhold til artikel 108. |
||
|
3. Brancheorganisationer, der har opnået anerkendelse efter national ret inden den 1. januar 2014, og som ikke opfylder betingelserne i stk. 1 i denne artikel, kan fortsætte deres virksomhed i overensstemmelse med national ret frem til 1. januar 2015. |
||
|
4. Når medlemsstaterne anerkender en brancheorganisation i medfør af stk. 1 og/eller stk. 2: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 253
Forslag til forordning
Artikel 109
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 109 |
udgår |
Erhvervsorganisationer |
|
I denne forordning forstås ved »erhvervsorganisationer i olivenolie- og spiseolivensektoren« anerkendte producentorganisationer, anerkendte brancheorganisationer eller anerkendte organisationer for andre erhvervsdrivende eller sammenslutninger heraf. |
|
Ændringsforslag 254
Forslag til forordning
Artikel 109 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 109a |
||
|
Sammenslutningers rolle |
||
|
1. For at forbedre og stabilisere funktionen af markedet for produkter med beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse i henhold til forordning (EF) nr. XXXXXXX om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter kan medlemsstaternes producenter fastsætte markedsføringsbestemmelser vedrørende udbudsregulering, navnlig inden for gennemførelsen af beslutninger truffet af sammenslutningerne, som fastsat i artikel 42 i forordning (EF) nr. XXXXXXX om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter. |
||
|
2. Disse bestemmelser skal stå i forhold til det forfulgte mål og: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
3. Bestemmelserne i stk. 1 videreformidles til operatørerne gennem offentliggørelse som helhed i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat. |
||
|
4. De beslutninger og foranstaltninger, der i henhold til bestemmelserne i denne artikel træffes af medlemsstaterne i løbet af år n, meddeles Kommissionen senest den 1. marts i år n+1. |
||
|
5. Kommissionen kan opfordre en medlemsstat til at trække sin afgørelse tilbage, hvis Kommissionen finder, at denne hindrer konkurrencen på en afgørende del af det indre marked, kompromitterer den fri bevægelighed af varer eller ikke er i overensstemmelse med målene i traktatens artikel 39. |
Ændringsforslag 255
Forslag til forordning
Artikel 110
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 110 |
Artikel 110 |
||||||||
Udvidelse af regler |
Udvidelse af regler |
||||||||
1. Hvis en anerkendt producentorganisation, en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer eller en anerkendt brancheorganisation, der udøver sin virksomhed i et eller flere bestemte økonomiske områder i en medlemsstat, anses for at være repræsentativ for produktionen, forarbejdningen af eller handelen med et givet produkt, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra den pågældende organisation gøre nogle af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, som der er opnået enighed om inden for organisationen, bindende for andre erhvervsdrivende, der udøver virksomhed i det eller de pågældende økonomiske områder, uanset om de er selvstændige eller sammenslutninger og ikke er medlem af organisationen eller sammenslutningen. |
1. Hvis en anerkendt producentorganisation, en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer eller en anerkendt brancheorganisation, der udøver sin virksomhed i et eller flere bestemte økonomiske områder i en medlemsstat, anses for at være repræsentativ for produktionen, forarbejdningen af eller handelen med et givet produkt, kan den pågældende medlemsstat efter anmodning fra den pågældende organisation gøre nogle af de aftaler, vedtagelser eller former for samordnet praksis, som der er opnået enighed om inden for organisationen, bindende for andre erhvervsdrivende, der udøver virksomhed i det eller de pågældende økonomiske områder, uanset om de er selvstændige eller sammenslutninger og ikke er medlem af organisationen eller sammenslutningen. |
||||||||
2. Ved »økonomisk område« forstås et geografisk område, der omfatter dyrkningsområder, som grænser op til eller ligger nær ved hinanden, og som har ensartede produktions- og afsætningsvilkår. |
2. Ved »økonomisk område« forstås et geografisk område, der omfatter dyrkningsområder, som grænser op til eller ligger nær ved hinanden, og som har ensartede produktions- og afsætningsvilkår. |
||||||||
3. En organisation eller sammenslutning anses for at være repræsentativ, hvis den i det eller de pågældende økonomiske områder i en medlemsstat: |
3. En organisation eller sammenslutning anses for at være repræsentativ, hvis den i det eller de pågældende økonomiske områder i en medlemsstat: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
Hvis ansøgningen om udvidelse af reglerne til flere erhvervsdrivende vedrører flere områder, skal brancheorganisationen eller sammenslutningen fremlægge bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de i første afsnit nævnte erhvervsgrene, den repræsenterer, i hvert af de pågældende områder. |
Hvis ansøgningen om udvidelse af reglerne til flere erhvervsdrivende vedrører flere områder, skal brancheorganisationen eller sammenslutningen fremlægge bevis for en mindsterepræsentativitet for hver af de i første afsnit nævnte erhvervsgrene, den repræsenterer, i hvert af de pågældende områder. |
||||||||
4. De regler, for hvilke der kan ansøges om udvidelse af reglernes anvendelsesområde til at omfatte flere erhvervsdrivende, jf. stk. 1, skal have et af følgende mål: |
4. De regler, for hvilke der kan ansøges om udvidelse af reglernes anvendelsesområde til at omfatte flere erhvervsdrivende, jf. stk. 1, skal omfatte en aktivitet, som overholder bestemmelserne i artikel 106, litra c), eller artikel 108, stk. 1, litra c). |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
Disse regler må ikke skade andre producenter i den pågældende medlemsstat eller i EU og må ikke have nogen af de virkninger, der er nævnt i artikel 145, stk. 4, eller på anden måde være uforenelige med gældende EU-regler og nationale regler. |
Disse regler må ikke skade andre producenter i den pågældende medlemsstat eller i EU og må ikke have nogen af de virkninger, der er nævnt i artikel 145, stk. 4, eller på anden måde være uforenelige med gældende EU-regler og nationale regler. |
||||||||
|
4a. Når der findes en anerkendt brancheorganisation for et eller flere produkter, udvider medlemsstaterne ikke de afgørelser og former for praksis, der er underlagt den pågældende brancheorganisation. |
||||||||
|
4b. Udvidelsen af bestemmelserne som omtalt i stk. 1 skal som helhed videreformidles til operatørerne gennem offentliggørelse i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat. |
||||||||
|
4c. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen på årligt plan og senest den 31. marts om enhver beslutning, der er truffet i henhold til denne artikel. |
Ændringsforslag 256
Forslag til forordning
Artikel 111
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 111 |
Artikel 111 |
Finansielle bidrag fra producenter, der ikke er medlemmer |
Finansielle bidrag fra producenter, der ikke er medlemmer |
Udvides reglerne for en anerkendt producentorganisation, en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer eller en anerkendt brancheorganisation i henhold til artikel 110, og er aktiviteterne, der er omfattet af disse regler, af generel økonomisk interesse for personer , hvis aktiviteter har forbindelse med de pågældende produkter, kan den medlemsstat, der har udstedt anerkendelsen, beslutte, at individuelle erhvervsdrivende eller sammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen, men som drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen helt eller delvis skal udrede de finansielle bidrag, medlemmerne betaler, såfremt bidragene skal dække de udgifter , som er en direkte følge af varetagelsen af de pågældende aktiviteter. |
Udvides reglerne for en anerkendt producentorganisation, en anerkendt sammenslutning af producentorganisationer eller en anerkendt brancheorganisation i henhold til artikel 110, og er aktiviteterne, der er omfattet af disse regler, af generel økonomisk interesse for økonomiske operatører , hvis aktiviteter har forbindelse med de pågældende produkter, kan den medlemsstat, der har udstedt anerkendelsen, efter høring af de relevante parter beslutte, at individuelle økonomiske operatører eller sammenslutninger, som ikke er medlem af organisationen, men som drager fordel af disse aktiviteter, over for organisationen helt eller delvis skal udrede de finansielle bidrag, medlemmerne betaler, såfremt bidragene skal dække udgifter i forbindelse med varetagelsen af de pågældende aktiviteter. |
Ændringsforslag 257
Forslag til forordning
Artikel 112
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 112 |
Artikel 112 |
||||
Foranstaltninger til fremme af tilpasning af udbuddet til efterspørgslen |
Foranstaltninger til fremme af tilpasning af udbuddet til efterspørgslen |
||||
For at fremme initiativer i de organisationer, der er nævnt i artikel 106 til 108, som kan lette tilpasningen af udbuddet til markedsbehovet, bortset fra foranstaltninger, der har med tilbagetrækning fra markedet at gøre, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om levende planter, oksekød, svinekød, fåre- og gedekød, æg og fjerkrækød og træffe: |
For at fremme initiativer i de organisationer, der er nævnt i artikel 106 til 108, som kan lette tilpasningen af udbuddet til markedsbehovet, bortset fra foranstaltninger, der har med tilbagetrækning fra markedet at gøre, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 om de sektorer, der er anført i artikel 1, stk. 2, og træffe: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 258
Forslag til forordning
Artikel 113
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 113 |
Artikel 113 |
||||
Afsætningsregler med sigte på at forbedre og stabilisere det fælles marked for vine |
Afsætningsregler med sigte på at forbedre og stabilisere det fælles marked for vine |
||||
1. For at det fælles marked for vine, inkl. de druer, den most og de vine, som vinene hidrører fra, kan fungere bedre og mere stabilt, kan producentmedlemsstaterne fastlægge afsætningsregler for at regulere udbuddet, især ved beslutninger truffet af de brancheorganisationer, som er anerkendt i henhold til artikel 108. |
1. For at det fælles marked for vine, inkl. de druer, den most og de vine, som vinene hidrører fra, kan fungere bedre og mere stabilt, kan producentmedlemsstaterne fastlægge afsætningsregler for at regulere udbuddet, især ved beslutninger truffet af de brancheorganisationer, som er anerkendt i henhold til artikel 108. |
||||
De pågældende regler skal stå i rimeligt forhold til formålet og må ikke: |
De pågældende regler skal stå i rimeligt forhold til formålet og må ikke: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
1a. De regler, der er nævnt i stk. 1, skal meddeles de erhvervsdrivende ved offentliggørelse i deres helhed i en officiel publikation i den pågældende medlemsstat. |
||||
|
1b. Medlemsstaterne oplyser Kommissionen på årligt plan og senest den 31. marts om enhver beslutning, der er truffet i henhold til denne artikel. |
Ændringsforslag 259
Forslag til forordning
Del II — Titel II — kapitel III — afdeling 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
|
|||||||
|
Artikel 113a |
||||||
|
Aftalemæssige forhold |
||||||
|
1. Med forbehold af artikel 104a og 105a om sektoren for mælk og mejeriprodukter og artikel 101 om sukkersektoren skal en kontrakt og/eller et kontrakttilbud opfylde kravene i stk. 2, hvis en medlemsstat beslutter, at enhver levering af landbrugsprodukter på statens område fra en sektor som anført i artikel 1, stk. 2, i denne forordning, fra en producent til en forarbejdende instans eller distributør skal være genstand for en skriftlig kontrakt mellem parterne, og/eller at de første købere skal udfærdige et skriftligt kontrakttilbud for levering af landbrugsprodukter fra producenterne. |
||||||
|
Såfremt medlemsstaten beslutter, at en leverance af de pågældende produkter fra en producent til en køber skal være omfattet af en skriftlig kontrakt mellem parterne, skal medlemsstaten samtidig beslutte, hvilke trin i leveringen der skal være omfattet af en sådan kontrakt, i tilfælde af at de pågældende produkter leveres gennem flere mellemled. |
||||||
|
I det tilfælde, der er beskrevet i første afsnit, sikrer medlemsstaterne, at kontrakter i de pågældende sektorer opfyldes, og indfører en mæglingsordning med henblik på de tilfælde, hvor der ikke kan indgås en sådan kontrakt efter fælles overenskomst, for at sikre et rimeligt aftaleforhold. |
||||||
|
2. Kontrakten og/eller tilbuddet om en kontrakt skal: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
3. Uanset stk. 1 er en kontrakt og/eller et tilbud om en kontrakt ikke nødvendig, hvis de pågældende produkter leveres af en producent til en køber, som er i form af et kooperativ, hvor producenten er medlem, hvis kooperativets vedtægter eller regler og afgørelser fastlagt i eller truffet i henhold til disse vedtægter indeholder bestemmelser, der har samme virkning som dem, der er fastsat i stk. 2, litra a), b) og c). |
||||||
|
4. Alle elementer i de kontrakter om levering af landbrugsprodukter, som landbrugere, virksomheder, der indsamler produkterne, virksomheder, der forarbejder produkterne, eller distributører, herunder de elementer, der henvises til i stk. 2, litra c), forhandles frit mellem parterne. |
||||||
|
Uanset første afsnit gælder det, at |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
Bestemmelserne i andet afsnit berører ikke producentens ret til at afvise en sådan mindste gyldighedsperiode, forudsat at dette sker skriftligt. I så fald kan parterne frit forhandle alle elementerne i kontrakten, herunder dem, der er omhandlet i stk. 2, litra c). |
||||||
|
5. Medlemsstater, som gør brug af valgmulighederne i denne artikel, meddeler Kommissionen, hvordan disse anvendes. |
||||||
|
6. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage de nødvendige foranstaltninger til en ensartet anvendelse af stk. 2, litra a) og b), og stk. 3, samt foranstaltninger vedrørende de meddelelser, medlemsstaterne skal afgive i henhold til denne artikel. |
||||||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 260
Forslag til forordning
Artikel 113 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 113b |
||
|
Kontraktforhandlinger |
||
|
1. En producentorganisation fra en af de sektorer, der er anført i artikel 1, stk. 2, i denne forordning, som er anerkendt i henhold til artikel 106, kan på vegne af dens producentmedlemmer for så vidt angår hele eller en del af deres fælles produktion føre forhandlinger om kontrakter om levering af landbrugsprodukter fra en producent til en virksomhed, som forarbejder produkterne, en formidler eller en distributør. |
||
|
2. Producentorganisationens forhandlinger kan finde sted: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
3. I denne artikel omfatter henvisninger til producentorganisationer også sammenslutninger af sådanne producentorganisationer. |
||
|
4. For så vidt angår forhandlinger, der omfatter flere end én medlemsstat, træffes afgørelsen af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter vedtaget uden anvendelse af artikel 162, stk. 2 eller 3. I andre tilfælde træffes denne afgørelse af den nationale konkurrencemyndighed i den medlemsstat, som forhandlingerne vedrører. |
||
|
De afgørelser, der er omhandlet i dette stykke, anvendes først fra den dato, hvor de meddeles de pågældende virksomheder. |
Ændringsforslag 261
Forslag til forordning
Artikel 114
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 114 |
Artikel 114 |
||||
Delegerede beføjelser |
Delegerede beføjelser |
||||
For at sikre at det klart defineres, hvilke mål og hvilket ansvar producentorganisationer , erhvervsorganisationer i olivenolie- og spiseolivensektoren og brancheorganisationer har, for at disse organisationer kommer til at fungere så effektivt som muligt, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, brancheorganisationer og erhvervsorganisationer vedrørende: |
For at sikre at det klart defineres, hvilke mål og hvilket ansvar producentorganisationer og brancheorganisationer har, for at disse organisationer kommer til at fungere så effektivt som muligt uden at pålægge en unødig byrde , tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i henhold til artikel 160 vedrørende producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer, brancheorganisationer og erhvervsorganisationer vedrørende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 262
Forslag til forordning
Artikel 115
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Artikel 115 |
Artikel 115 |
||
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
Gennemførelsesbeføjelser i henhold til undersøgelsesproceduren |
||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende dette kapitel, navnlig procedurer og tekniske betingelser for gennemførelsen af foranstaltningerne i artikel 110 og 112. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende dette kapitel, navnlig foranstaltninger inden for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 263
Forslag til forordning
Artikel 116
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 116 |
Artikel 116 |
||||
Andre gennemførelsesbeføjelser |
Andre gennemførelsesbeføjelser |
||||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe individuelle afgørelser vedrørende: |
1. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter træffe individuelle afgørelser vedrørende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
1a. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter indeholdende dens beslutninger vedrørende godkendelse af eller afgørelse om Ændringsforslagen af økonomiske områder, som medlemsstaterne i henhold til reglerne i artikel 114, litra f), har givet meddelelse om. |
||||
|
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 264
Forslag til forordning
Del II — titel II — kapitel III — afdeling 4 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|||
|
Artikel 116a |
||
|
Europæisk instrument til overvågning af fødevarepriser |
||
|
1. For at oplyse de erhvervsdrivende og alle offentlige instanser om prisdannelse i fødevareforsyningskæden og lette konstateringen og registreringen af markedsudviklinger udarbejder Kommissionen jævnligt rapporter om aktiviteterne og resultaterne i forbindelse med de undersøgelser, der gennemføres af det europæiske instrument til overvågning af fødevarepriser, og fremlægger disse for Europa-Parlamentet og Rådet og offentliggør resultaterne. |
||
|
2. I henhold til stk. 1 og i tilknytning til aktiviteterne hos de nationale statistikinstitutter og de nationale prisobservatorier og uden at landbrugere pålægges yderligere byrder indsamler instrumentet navnlig de statistiske data og oplysninger, der er nødvendige for at udarbejde analyser og undersøgelser vedrørende: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
I henhold til nærværende stykke undersøger instrumentet navnlig eksporten og importen, råvarepriserne, de forbrugerbetalte priser, fortjenstmarginerne, produktionsomkostningerne, omkostningerne i forbindelse med forarbejdning og distribution på alle niveauer af forsyningskæden for fødevarer i Unionen og medlemsstaterne. |
||
|
3. De oplysninger, der er offentliggjort af det europæiske instrument til overvågning af fødevarepriser, skal behandles fortroligt. Kommissionen sikrer, at oplysningerne ikke kan bruges til at identificere individuelle aktører. |
Ændringsforslag 265
Forslag til forordning
Artikel 117 — stk. 1 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Følgende produkter er underlagt et licenskrav: korn, ris, sukker, hør, hamp, frø, levende planter, olivenolie, frugter og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, bananer, oksekød, svinekød, fåre- og gedekød, kød fra fjerkræ, æg, mælk og mejeriprodukter, vin, ethanol med landbrugsoprindelse. |
Ændringsforslag 350
Forslag til forordning
Artikel 117 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Produkter, der importeres af Unionen, skal opfylde de samme krav vedrørende produktion og afsætning — navnlig hvad angår fødevaresikkerheds-, miljø-, arbejdsmarkeds- og dyrevelfærdsstandarder — som produkter, der er produceret i Unionen, og kan kun tildeles de relevante importlicenser, såfremt de opfylder disse betingelser. |
Ændringsforslag 267
Forslag til forordning
Artikel 118 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Under hensyn til udviklingen i handelen, på markederne, de pågældende markeders behov og om nødvendigt behovet for at overvåge importen og eksporten af de pågældende produkter tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i artikel 161 med henblik på at fastsætte: |
1. Under hensyn til behovet for at overvåge importen af produkter, behovet for forsvarlig markedsforvaltning og behovet for at reducere den administrative byrde tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i artikel 161 med henblik på at fastsætte: |
Ændringsforslag 268
Forslag til forordning
Artikel 118 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 269
Forslag til forordning
Artikel 118 — stk. 2 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. For at fastlægge de vigtigste elementer i licensordningen tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter i artikel 160 om: |
2. For at præcisere foranstaltningerne for licensordningen tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter i artikel 160 om: |
Ændringsforslag 270
Forslag til forordning
Artikel 119 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige foranstaltninger vedrørende denne afdeling , herunder regler for: |
Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige foranstaltninger vedrørende dette kapitel , herunder regler for: |
Ændringsforslag 271
Forslag til forordning
Artikel 120 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 272
Forslag til forordning
Artikel 120 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 120a |
|
Importtold |
|
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, anvendes importtoldsatserne i den fælles toldtarif på de produkter, der er omhandlet i artikel 1. |
Ændringsforslag 273
Forslag til forordning
Artikel 121 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Gennemførelse af internationale aftaler |
Gennemførelse af internationale og andre aftaler |
Ændringsforslag 274
Forslag til forordning
Artikel 121
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter foranstaltninger til at gennemføre internationale aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218 eller enhver anden retsakt vedtaget i henhold til artikel 43, stk. 2, i traktaten eller den Fælles Toldtarif om beregning af importtolden for landbrugsprodukter. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter foranstaltninger til at gennemføre internationale aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218 eller den Fælles Toldtarif om metoden til beregning af importtolden for landbrugsprodukter. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 275
Forslag til forordning
Artikel 121 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 121a |
||
|
Beregning af importtolden for korn |
||
|
1. Uanset artikel 121 er importtolden for produkter henhørende under KN-kode 1001 10 00, 1001 90 91, ex 1001 90 99 (blød hvede af høj kvalitet), 1002 00 00, 1005 10 90, 1005 90 00 og 1007 00 90, undtagen hybridmajs til udsæd, lig med interventionsprisen for sådanne produkter ved import forhøjet med 55 % minus cif-importprisen for den pågældende sending. Denne told kan dog ikke overstige den bundne toldsats som fastsat på grundlag af den kombinerede nomenklatur. |
||
|
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter indeholdende beregningen af den i stk. 1 omhandlede importtold. Kommissionen foretager sådanne beregninger på grundlag af de repræsentative cif-importpriser for de produkter, der er anført i stk. 1, og disse priser fastsættes regelmæssigt. |
||
|
3. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 til fastsættelse af minimumskrav til blød hvede af høj kvalitet. |
||
|
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter for at præcisere følgende: |
||
|
|
||
|
|
||
|
5. De i stk. 2 og 4 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 276
Forslag til forordning
Artikel 121 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 121b |
|
Beregning af importtolden for afskallet ris |
|
1. Uanset artikel 121 fastsættes importtolden for afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter senest 10 dage efter udgangen af den pågældende referenceperiode i henhold til punkt 1 i bilag VIIB. |
|
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter til fastsættelse af en ny sats, hvis beregningerne i henhold til bilaget medfører, at den skal ændres. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. Indtil der er fastsat en ny gældende rate, finder den tidligere fastsatte afgift anvendelse. |
|
2. Ved beregningen af den import, der er omhandlet i punkt 1 i bilag VII, tages der hensyn til de mængder, for hvilke der er udstedt importlicenser for afskallet ris henhørende under KN-kode 1006 20 i den tilsvarende referenceperiode, med undtagelse af de importlicenser for Basmati-ris, der er omhandlet i artikel 121c. |
|
3. Den årlige referencemængde fastsættes til 449 678 tons. Den delvise referencemængde svarer for hvert produktionsår til halvdelen af den årlige referencemængde. |
Ændringsforslag 277
Forslag til forordning
Artikel 121 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 121c |
|
Beregning af importtolden for afskallet ris |
|
Uanset artikel 121 kan der for sorter af afskallet Basmati-ris henhørende under KN-kode 1006 20 17 og 1006 20 98 og anført i bilag VIIc anvendes en nulimporttold. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter til fastlæggelse af betingelserne for anvendelsen af en sådan nulimporttold. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 278
Forslag til forordning
Artikel 121 d (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 121d |
|
Beregning af importtolden for sleben ris |
|
1. Uanset artikel 121 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der senest 10 dage efter udgangen af den pågældende referenceperiode fastsætter importtolden for delvis sleben eller sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 i henhold til punkt 2 i bilag VIIb. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
|
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter til fastsættelse af en ny sats, hvis beregningerne i henhold til bilaget medfører, at den skal ændres. Indtil der er fastsat en ny gældende rate, finder den tidligere fastsatte afgift anvendelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
|
2. Ved beregningen af den import, der er omhandlet i punkt 2 i bilag VIIb, tages der hensyn til de mængder, for hvilke der er udstedt importlicenser for delvis sleben og sleben ris henhørende under KN-kode 1006 30 i den tilsvarende referenceperiode. |
Ændringsforslag 279
Forslag til forordning
Artikel 121 e (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 121e |
|
Beregning af importtolden for brudris |
|
Uanset artikel 121 fastsættes importtolden for brudris henhørende under KN-kode 1006 40 00 til 65 EUR/t. |
Ændringsforslag 280
Forslag til forordning
Artikel 122 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Når den opgivne indgangspris for det pågældende parti er højere end den faste importværdi, forhøjet med en margin, som Kommissionen fastsætter, og som ikke må overstige den faste værdi med mere end 10 %, er det påkrævet at stille sikkerhed svarende til den importtold, der fastlægges på grundlag af den faste importværdi. Kommissionen beregner denne værdi for hver arbejdsdag i forhold til oprindelse, produkt og periode; værdien skal svare til det vægtede gennemsnit af de repræsentative priser for disse produkter på repræsentative importmarkeder i medlemsstaterne eller, i givet fald, på andre markeder, idet disse priser fratrækkes et samlet beløb på 5 EUR/100 kg og værditoldsatserne. |
|
Den berørte part skal endvidere foreligge oplysninger om afsætnings- og transportvilkårene for produktet ved at forelægge kopier af de dokumenter, der attesterer levering mellem erhvervsdrivende og omkostningerne i tidsrummet mellem import og salg af produktet. I alle tilfælde skal dokumenterne indeholde en specificering af produktets sort eller handelstype i overensstemmelse med bestemmelserne om mærkning og præsentation i de gældende EF-afsætningsregler samt produkternes handelskategori og vægt. |
Ændringsforslag 281
Forslag til forordning
Artikel 122 — stk. 1 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1b. Toldværdien af importerede fordærvelige varer, for hvilke anvendelsen af toldsatserne i den fælles toldtarif er betinget af indgangsprisen for det importerede produktparti, kan fastlægges direkte i overensstemmelse med toldtariffens artikel 30, stk. 2, litra c). |
Ændringsforslag 282
Forslag til forordning
Artikel 122 — stk. 1 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1c. Indgangsprisen på et parti kan ligeledes i påkommende tilfælde fastsættes ved hjælp af en fast importværdi, som beregnes ud fra oprindelsen og produktet på grundlag af det vægtede gennemsnit af kurserne for de pågældende produkter på de repræsentative importmarkeder i medlemsstaterne eller i påkommende tilfælde på andre markeder. |
Ændringsforslag 283
Forslag til forordning
Artikel 122 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Ved anvendelsen af artikel 248 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks skal kontrol iværksat af toldmyndighederne til at fastlægge, om der skal stilles en sikkerhed, omfatte en kontrol af toldværdien mod enhedsprisen for de pågældende produkter omhandlet i toldtariffens artikel 30, stk. 2, litra c). |
udgår |
Ændringsforslag 284
Forslag til forordning
Artikel 122 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. For at sikre at ordningen bliver effektiv, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 til fastsættelse af, at kontrol udført af toldmyndighederne omhandlet i denne artikels stk. 2, i tillæg til eller som et alternativ til en kontrol af toldværdien mod enhedsprisen omfatter en kontrol af toldværdien mod en anden værdi. |
udgår |
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter regler om beregning af andre værdier i første afsnit i nærværende stykke. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
|
Ændringsforslag 285
Forslag til forordning
Artikel 123 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastlægge, hvilke produkter fra sektoren for korn, ris, sukker, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, mælk og mejeriprodukter, svinekød, fåre- og gedekød, æg, fjerkrækød og bananer samt druesaft og druemost, der skal pålægges en tillægsimporttold efter toldsatsen i den fælles toldtarif for at afhjælpe eller undgå skadelige virkninger for EU-markedet, som importen af disse produkter kan forårsage, hvis: |
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter med henblik på at fastlægge, hvilke produkter fra sektoren for korn, ris, sukker, frugt og grøntsager, forarbejdede frugter og grøntsager, oksekød, mælk og mejeriprodukter, svinekød, fåre- og gedekød, æg, fjerkrækød og bananer samt druesaft og druemost, der skal pålægges en tillægsimporttold efter toldsatsen i den fælles toldtarif for at afhjælpe eller undgå skadelige virkninger for EU-markedet, som importen af disse produkter kan forårsage, hvis: |
Ændringsforslag 286
Forslag til forordning
Artikel 123 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3a. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at sikre, at importerede produkter opfylder Unionens kvalitets- og miljømæssige minimumsstandarder. |
Ændringsforslag 287
Forslag til forordning
Artikel 124 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 288
Forslag til forordning
Artikel 125 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. De toldkontingenter for import af landbrugsprodukter, der overgår til fri omsætning i EU (eller dele deraf) eller toldkontingenter for import af landbrugsprodukter fra EU til tredjelande, der helt eller delvist forvaltes af EU, og følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 218, eller af andre retsakter, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 43, stk. 2, åbnes og/eller forvaltes af Kommissionen ved delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter i medfør af artikel 126 til 128. |
1. De toldkontingenter for import af landbrugsprodukter, der overgår til fri omsætning i EU eller toldkontingenter for import af landbrugsprodukter fra EU til tredjelande, der helt eller delvist forvaltes af EU, og følger af aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 218, eller af andre retsakter, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 43, stk. 2, åbnes og/eller forvaltes af Kommissionen ved delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter i medfør af artikel 126 til 128. |
Ændringsforslag 289
Forslag til forordning
Artikel 125 — stk. 3 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 290
Forslag til forordning
Artikel 125 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 125a |
|
Særlige bestemmelser |
|
For så vidt angår Spaniens importkontingent på 2 000 000 tons majs og 300 000 tons sorghum og Portugals importkontingent på 500 000 tons majs, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at fastsætte de bestemmelser, der er nødvendige for gennemførelse af importkontingentet og i givet fald offentlig oplagring af de mængder, som importeres af de pågældende medlemsstaters interventionsorganer, og for disse mængders afsætning på disse medlemsstaters markeder. |
Ændringsforslag 291
Forslag til forordning
Artikel 126 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 292
Forslag til forordning
Artikel 127 — stk. 1 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 293
Forslag til forordning
Artikel 127 — stk. 1 — afsnit 1 — litra e a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 294
Forslag til forordning
Artikel 128 — stk. 2 — afsnit 2 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 295
Forslag til forordning
Artikel 129 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 129a |
|
Import af humle |
|
1. Humleprodukter må kun importeres fra tredjelande, hvis deres kvalitetskendetegn mindst svarer til dem, som er fastsat for de samme produkter, der er høstet i Unionen eller fremstillet af sådanne produkter. |
|
2. Produkter, der ledsages af en attest udstedt af oprindelseslandets myndigheder og anerkendt som ligestillet med det certifikat, der er nævnt i artikel 59b, anses for at udvise de kendetegn, der er nævnt i stk. 1 i nærværende artikel. |
|
For humlepulver, lupulinberiget humlepulver, humleekstrakt og blandingsprodukter af humle kan attesten kun anerkendes som ligestillet med certifikatet, hvis alfasyreindholdet i disse produkter ikke er lavere end indholdet i den humle, de er fremstillet af. |
|
3. For at mindske den administrative byrde tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at fastsætte betingelserne for, hvornår forpligtelserne vedrørende en ligestillingsattest og mærkning af emballage ikke finder anvendelse. |
|
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger regler vedrørende denne artikel, herunder regler om anerkendelse af ligestillingsattester og om kontrol med humleimporten. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 296
Forslag til forordning
Artikel 130 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 130a |
||
|
Import af råsukker til raffinering: eksklusiv 3-måneders periode for heltidsraffinaderier |
||
|
1. Indtil udgangen af produktionsåret 2019/2020 tildeles heltidsraffinaderier en eksklusiv importkapacitet på 2 500 000 t pr. produktionsår, udtrykt i hvidt sukker. |
||
|
2. Den eneste sukkerroeforarbejdningsvirksomhed, der var i funktion i 2005 i Portugal, betragtes som heltidsraffinaderi. |
||
|
3. Der udstedes kun importlicenser for sukker til raffinering til heltidsraffinaderier, hvis de pågældende mængder ikke overstiger de i stk. 1 omhandlede mængder. Licenserne kan kun overdrages mellem heltidsraffinaderier, og deres gyldighed udløber ved udgangen af det produktionsår, de er udstedt for. |
||
|
Dette stykke gælder for de første tre måneder af hvert produktionsår. |
||
|
4. Det er nødvendigt at sikre, at det importerede sukker til raffinering raffineres i henhold til nærværende underafsnit, og derfor tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at fastlægge: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
5. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger de nødvendige bestemmelser vedrørende de bilag og dokumenter, der skal fremlægges i forbindelse med de gældende krav og forpligtelser for importørerne, navnlig heltidsraffinaderier. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 297
Forslag til forordning
Artikel 130 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 130b |
||
|
Suspension af importtolden for sukker |
||
|
I overensstemmelse med mekanismen i artikel 101da og indtil udgangen af produktionsåret 2019/2020 kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der suspenderer anvendelsen af importtold helt eller delvist for visse mængder af nedenstående produkter med henblik på at sikre den nødvendige forsyning til det europæiske sukkermarked: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 298
Forslag til forordning
Artikel 133
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 133 |
Artikel 133 |
||||||||
Anvendelsesområde |
Anvendelsesområde |
||||||||
1. I det omfang det er nødvendigt for at muliggøre eksport på grundlag af noteringerne eller priserne på verdensmarkedet og inden for de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, kan forskellen mellem disse noteringer eller priser og priserne i EU udlignes ved eksportrestitutioner for: |
1. I det omfang det er nødvendigt for at muliggøre eksport på grundlag af noteringerne eller priserne på verdensmarkedet, og hvis betingelserne på det indre marked henhører under anvendelsesområdet for artikel 154, stk. 1, og inden for de begrænsninger, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218 og i henhold til artikel 3 , stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Union, kan forskellen mellem disse noteringer eller priser og priserne i EU, udlignes ved eksportrestitutioner for: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
2. Eksportrestitutionerne for produkter, der eksporteres i form af forarbejdede varer, må ikke være større end dem, der gælder for de samme produkter, når de eksporteres i uforarbejdet stand. |
2. Eksportrestitutionerne for produkter, der eksporteres i form af forarbejdede varer, må ikke være større end dem, der gælder for de samme produkter, når de eksporteres i uforarbejdet stand. |
||||||||
|
2a. Med forbehold af artikel 154, stk. 1, og artikel 159, er restitutionen for de produkter, der er omhandlet i stk. 1, 0 EUR. |
||||||||
3. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige foranstaltninger til anvendelse af denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
3. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige foranstaltninger til anvendelse af denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 299
Forslag til forordning
Artikel 135
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 135 |
Artikel 135 |
||||
Fastsættelse af eksportrestitutioner |
Fastsættelse af eksportrestitutioner |
||||
1. Eksportrestitutionerne skal være ens for hele EU. De kan differentieres efter destination, især når verdensmarkedssituationen, specifikke krav på visse markeder eller forpligtelser, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, gør dette nødvendigt. |
1. Eksportrestitutionerne skal være ens for hele EU. De kan differentieres efter destination, især når verdensmarkedssituationen, specifikke krav på visse markeder eller forpligtelser, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, gør dette nødvendigt. |
||||
2. Foranstaltninger til fastsættelse af restitutioner træffes af Rådet i henhold til traktatens artikel 43, stk. 3. |
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter restitutioner for en begrænset periode. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
||||
|
Disse kan fastsættes ved licitation for korn, ris, sukker, mælk og mejeriprodukter. |
||||
|
2a. Der tages hensyn til et eller flere af følgende aspekter, når der fastsættes restitutioner for et bestemt produkt: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 300
Forslag til forordning
Artikel 141
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 141 |
Artikel 141 |
Andre gennemførelsesbeføjelser |
Andre gennemførelsesbeføjelser |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastsætte koefficienter til tilpasning af eksportrestitutionen i overensstemmelse med reglerne i artikel 139, stk. 6. |
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter , hvori den fastsætter koefficienter til tilpasning af eksportrestitutionen i overensstemmelse med reglerne i artikel 139, stk. 6. |
|
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 301
Forslag til forordning
Artikel 143
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 143 |
Artikel 143 |
Anvendelse af traktatens artikel 101 til 106 |
Anvendelse af traktatens artikel 101 til 106 |
Medmindre andet er bestemt i denne forordning, finder traktatens artikel 101 til 106 og gennemførelsesbestemmelserne hertil, jf. dog artikel 144 til 145 i denne forordning, anvendelse på alle aftaler, vedtagelser og former for praksis, der er omhandlet i traktatens artikel 101, stk. 1, og artikel 102, og som vedrører produktionen af eller handelen med landbrugsprodukter. |
Medmindre andet er bestemt i denne forordning i henhold til traktatens artikel 42 , finder traktatens artikel 101 til 106 og gennemførelsesbestemmelserne hertil, jf. dog artikel 143a til 145 i denne forordning, anvendelse på alle aftaler, vedtagelser og former for praksis, der er omhandlet i traktatens artikel 101, stk. 1, og artikel 102, og som vedrører produktionen af eller handelen med landbrugsprodukter. |
|
For at forbedre det indre markeds funktion og sikre en ensartet anvendelse af Unionens konkurrenceregler inden for landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren, koordinerer Kommissionen de forskellige nationale konkurrencemyndigheders aktioner. Kommissionen offentliggør i den forbindelse retningslinjer og vejledninger for god praksis, som skal tydeliggøre foranstaltningerne for de forskellige nationale konkurrencemyndigheder og virksomheder inden for landbrugs- og landbrugsfødevaresektoren. |
Ændringsforslag 302
Forslag til forordning
Artikel 143 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 143a |
||
|
Det relevante marked |
||
|
1. Definitionen af det relevante marked er et værktøj til at identificere og definere grænserne for konkurrencen mellem virksomheder og er baseret på to kumulative elementer: |
||
|
|
||
|
|
||
|
2. Med henblik på definitionen af det relevante marked finder følgende principper anvendelse: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 303
Forslag til forordning
Artikel 143 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 143b |
|
Dominerende stilling |
|
1. Med henblik på dette kapitel betyder »dominerende stilling« en virksomheds økonomiske magtposition, som sætter denne i stand til at hindre, at der opretholdes en effektiv konkurrence på det relevante marked, idet den kan udvise en i betydeligt omfang uafhængig adfærd over for sine konkurrenter og kunder og i sidste instans over for forbrugerne. |
|
2. Der er ikke tale om en dominerende stilling, når en virksomhed eller flere virksomheder har indgået en horisontal aftale inden for landbrugssektoren og landbrugsfødevareindustrien, hvor markedsandelene på det relevante marked er mindre end de markedsandele, der opretholdes af de største virksomheder på samme relevante marked på næste niveau i forsyningskæden. |
Ændringsforslag 304
Forslag til forordning
Artikel 144
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 144 |
Artikel 144 |
Undtagelser fra målsætningerne for den fælles landbrugspolitik samt landbrugsorganisationer eller sammenslutninger deraf |
Undtagelser fra målsætningerne for den fælles landbrugspolitik samt landbrugsorganisationer , deres organisationer eller sammenslutninger af organisationer |
1. Traktatens artikel 101, stk. 1, finder ikke anvendelse på de aftaler, vedtagelser og former for praksis, der er nævnt i artikel 143 i denne forordning, der er nødvendige for at nå målene i traktatens artikel 39. |
1. Traktatens artikel 101, stk. 1, finder ikke anvendelse på de aftaler, vedtagelser og den samordnede praksis, der er nævnt i artikel 143 i denne forordning, der er nødvendige for at nå målene i traktatens artikel 39. |
Traktatens artikel 101, stk. 1, gælder ikke for aftaler, vedtagelser og former for praksis mellem landbrugere , landbrugssammenslutninger eller sammenslutninger af landbrugssammenslutninger , som er anerkendt i henhold til artikel 106 i denne forordning, eller sammenslutninger af producentorganisationer, som er anerkendt i henhold til artikel 107 i denne forordning, i det omfang de — uden at medføre forpligtelse til at holde en bestemt pris — angår produktion eller salg af landbrugsprodukter eller benyttelse af fælles anlæg til oplagring, behandling eller forædling af landbrugsprodukter, medmindre konkurrence således er udelukket, eller at målene i traktatens artikel 39 er bragt i fare . |
De aftaler, vedtagelser og den samordnede praksis mellem landbrugere eller producentsammenslutninger , som er anerkendt i henhold til artikel 106 i denne forordning, eller sammenslutninger af producentorganisationer, som er anerkendt i henhold til artikel 107 i denne forordning, i det omfang de angår produktion eller salg af landbrugsprodukter eller benyttelse af fælles anlæg til oplagring, behandling eller forædling af landbrugsprodukter, anses som nødvendige for gennemførelsen af målene i traktatens artikel 39 . |
|
Aftalerne, vedtagelserne og samordnet praksis, der er omhandlet i dette stykke, formodes at opfylde bestemmelserne i traktatens artikel 101, stk. 3. |
|
Dette stykke finder ikke anvendelse, hvis konkurrencen er udelukket. |
|
1a. Aftalerne, vedtagelserne og samordnet praksis, der er anført i stk. 1, medfører ikke et krav om at anvende en fast pris, med forbehold af aftalerne som anført i artikel 104a, 105a, 113a og 113b. |
|
1b. Aftalerne, vedtagelserne og samordnet praksis mellem landbrugere, producentorganisationer eller sammenslutninger af producentorganisationer, der er anført i artikel 143, er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 1/2003. |
2. Efter at have indhentet udtalelse fra medlemsstaterne og hørt de pågældende virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder og enhver anden fysisk eller juridisk person, som Kommissionen skønner det nødvendigt at høre, har Kommissionen med forbehold af EU-Domstolens kontrol som den eneste kompetence til ved vedtagelse af gennemførelsesretsakter at afgøre for hvilke aftaler, vedtagelser og former for praksis betingelserne i stk. 1 er opfyldt. |
|
Kommissionen fastslår dette på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstats myndighed eller en virksomhed eller virksomhedssammenslutning, der har interesse heri. |
|
3. Ved offentliggørelsen af den afgørelse, der er nævnt i stk. 2, første afsnit, anføres de interesserede parter og afgørelsens væsentligste indhold. Der skal tages hensyn til virksomhedernes legitime interesse i, at deres forretningshemmeligheder ikke røbes. |
|
Ændringsforslag 305
Forslag til forordning
Artikel 145
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 145 |
Artikel 145 |
||||
Aftaler og samordnet praksis i anerkendte brancheorganisationer |
Aftaler og samordnet praksis i anerkendte brancheorganisationer |
||||
1. Traktatens artikel 101, stk. 1, finder ikke anvendelse på de aftaler, vedtagelser og former for praksis mellem brancheorganisationer, der er anerkendt i henhold til denne forordnings artikel 108, hvad angår gennemførelse af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 108, stk. 1, litra c), i denne forordning, og hvad angår sektoren for olivenolie og spiseolie og tobak denne forordnings artikel 108, stk. 2. |
1. Traktatens artikel 101, stk. 1, finder ikke anvendelse på de aftaler, vedtagelser og former for praksis mellem brancheorganisationer, der er anerkendt i henhold til denne forordnings artikel 108, hvad angår gennemførelse af de aktiviteter, der er nævnt i artikel 108, stk. 1, litra c), i denne forordning, og hvad angår sektoren for olivenolie og spiseolie og tobak denne forordnings artikel 108, stk. 2. |
||||
2. Stk. 1 finder kun anvendelse, hvis: |
2. Stk. 1 finder kun anvendelse, hvis: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis må først bringes i anvendelse efter udløbet af den frist, der er nævnt i stk. 2, litra b). |
3. Aftalerne, vedtagelserne og den samordnede praksis må først bringes i anvendelse efter udløbet af den frist, der er nævnt i stk. 2, litra b). |
||||
|
3a. Uanset stk. 2 og 3 i denne artikel træder aftalerne, vedtagelserne og samordnet praksis som anført i stk. 1 i kraft i krisesituationer og meddeles Kommissionen, så snart de er vedtaget. |
||||
|
Kommissionen vedtager inden for en frist på 21 dage fra meddelelsestidspunktet i givet fald gennemførelsesretsakter, der fastsætter dens afgørelse om at disse aftaler henhører under anvendelsesområdet for stk. 4. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
||||
4. Aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis erklæres under alle omstændigheder for uforenelige med EU-reglerne, hvis de: |
4. Aftaler, vedtagelser og former for samordnet praksis erklæres under alle omstændigheder for uforenelige med EU-reglerne, hvis de: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. Konstaterer Kommissionen efter udløbet af den frist på to måneder, der er nævnt i stk. 2, litra b), at betingelserne for at anvende stk. 1 ikke er opfyldt, vedtager den ved gennemførelsesretsakter en afgørelse om, at traktatens artikel 101, stk. 1, finder anvendelse på den pågældende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis. |
5. Konstaterer Kommissionen efter udløbet af den frist på to måneder, der er nævnt i stk. 2, litra b), at betingelserne for at anvende stk. 1 ikke er opfyldt, vedtager den ved gennemførelsesretsakter en afgørelse om, at traktatens artikel 101, stk. 1, finder anvendelse på den pågældende aftale, vedtagelse eller samordnede praksis. |
||||
Kommissionens afgørelse anvendes først, når den er meddelt den pågældende brancheorganisation, medmindre denne har givet urigtige oplysninger eller har misbrugt den undtagelse, der er omhandlet i stk. 1. |
Kommissionens afgørelse anvendes først, når den er meddelt den pågældende brancheorganisation, medmindre denne har givet urigtige oplysninger eller har misbrugt den undtagelse, der er omhandlet i stk. 1. |
||||
6. For flerårige aftaler gælder meddelelsen for det første år også for aftalens følgende år. I dette tilfælde kan Kommissionen dog på eget initiativ eller på anmodning af en anden medlemsstat til enhver tid afgive en udtalelse om manglende overensstemmelse. |
6. For flerårige aftaler gælder meddelelsen for det første år også for aftalens følgende år. |
||||
|
6a. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægger foranstaltninger, som er nødvendige for en ensartet anvendelse af denne artikel. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 306
Forslag til forordning
Artikel 152 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Medlemsstaterne kan finansiere disse betalinger ved en afgift, der opkræves i den pågældende sektor, eller ved et andet bidrag fra den private sektor. |
Medlemsstaterne kan finansiere disse betalinger over deres nationale budget ved en afgift, der opkræves i den pågældende sektor, eller ved et andet bidrag fra den private sektor. |
Ændringsforslag 307
Forslag til forordning
Artikel 152 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Medlemsstaterne kan ud over til EU-støtten i artikel 21, yde nationale betalinger til finansiering af de ledsageforanstaltninger, der kræves for at effektivisere ordningen for uddeling af frugt- og grøntsagsprodukter, forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter og bananprodukter, som omhandlet i artikel 21, stk. 2. |
Medlemsstaterne kan ud over til EU-støtten i artikel 21, yde nationale betalinger til finansiering af de ledsageforanstaltninger, der kræves for at effektivisere ordningen for uddeling af frugt- og grøntsagsprodukter, forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter og bananprodukter, som omhandlet i artikel 21, stk. 2. Det samlede medfinansieringsbeløb må højst udgøre 100 % af de faktisk afholdte udgifter. |
Ændringsforslag 308
Forslag til forordning
Artikel 153 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 153a |
|
Fremme af salg i sektoren for mælk og mejeriprodukter |
|
En medlemsstat kan pålægge mælkeproducenterne en forbrugsfremmeafgift, der betales for de afsatte mængder mælk eller mælkeækvivalenter for at finansiere foranstaltninger til fremme af forbruget i Unionen, udvidelse af markederne for mælk og mejeriprodukter og forbedring af kvaliteten. |
Ændringsforslag 309
Forslag til forordning
Artikel 154
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 154 |
Artikel 154 |
Foranstaltninger mod markedsforstyrrelser |
Foranstaltninger mod markedsforstyrrelser |
1. For at kunne reagere effektivt over for truende markedsforstyrrelser som følge af betydelige prisstigninger eller –fald på markeder inden for eller uden for EU eller andre faktorer, der påvirker markedet, bør Kommissionen i henhold til artikel 160 tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at træffe de fornødne foranstaltninger for den pågældende sektor, forudsat at de forpligtelser, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, overholdes. |
1. For at kunne reagere effektivt over for markedsforstyrrelser som følge af betydelige prisstigninger eller -fald på markeder inden for eller uden for EU , en betydelig stigning i produktionsomkostningerne som omhandlet i artikel 7, stk. 2, eller andre faktorer, der påvirker markedet, i tilfælde, hvor en sådan situation sandsynligvis vil fortsætte eller forværre sig, bør Kommissionen i henhold til artikel 160 tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter for at træffe de fornødne foranstaltninger for den pågældende sektor, forudsat at de forpligtelser, der følger af aftaler indgået i henhold til traktatens artikel 218, overholdes , og forudsat, at alle de øvrige foranstaltninger, der kan træffes i henhold til denne forordning, forekommer utilstrækkelige . |
I særligt hastende tilfælde af truende markedsforstyrrelser som omhandlet i stk. 1, finder proceduren i denne forordnings artikel 161 anvendelse på delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel. |
I særligt hastende tilfælde af markedsforstyrrelser som omhandlet i stk. 1, finder proceduren i denne forordnings artikel 161 anvendelse på delegerede retsakter vedtaget i henhold til denne artikel. |
Sådanne foranstaltninger kan for så vidt og så længe det er nødvendigt udvide eller ændre anvendelsesområdet, varigheden eller andre aspekter i denne forordning eller suspendere importtolden helt eller delvis for visse mængder eller perioder. |
Sådanne foranstaltninger kan for så vidt og så længe det er nødvendigt udvide eller ændre anvendelsesområdet, varigheden eller andre aspekter i denne forordning eller suspendere importtolden helt eller delvis for visse mængder eller perioder , eller tildele midler med henblik på at fremme eksportrestitutionerne i del III, kapitel VI, eller bestå i en særlig støtte til producenter for at afbøde virkningerne af alvorlige markedsforstyrrelser . |
2. Foranstaltningerne i stk. 1 , finder ikke anvendelse på produkterne i afdeling 2 i del XXIV i bilag I. |
2. Med forbehold af artikel 133, stk. 1, finder foranstaltningerne i stk. 1 anvendelse på alle produkter i bilag I. |
3. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige bestemmelser til anvendelse af stk. 1, i denne artikel. Sådanne regler kan navnlig vedrøre procedurer og tekniske kriterier. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
3. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter alle nødvendige bestemmelser til anvendelse af stk. 1, i denne artikel. Sådanne regler kan navnlig vedrøre procedurer og tekniske kriterier. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 310
Forslag til forordning
Artikel 155
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 155 |
Artikel 155 |
||||
Foranstaltninger vedrørende dyre- og plantesygdomme og manglede forbrugertillid som følge af risici for folke-, dyre- eller plantesundheden |
Foranstaltninger vedrørende skadedyrsangreb, dyre- og plantesygdomme og manglende forbrugertillid som følge af risici for folke-, dyre- eller plantesundheden |
||||
1. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter ekstraordinære støtteforanstaltninger: |
1. Kommissionen udarbejder ved delegerede retsakter, der vedtages efter proceduren i artikel 161, ekstraordinære støtteforanstaltninger: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
|
||||
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, gælder for følgende sektorer: |
2. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, gælder for følgende sektorer: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Foranstaltningerne i stk. 1, litra b), om manglende forbrugertillid som følge af risici for folke- eller plantesundheden finder også anvendelse på andre landbrugsprodukter , undtagen produkterne i afdeling 2, del XXIV i bilag I . |
Foranstaltningerne i stk. 1, litra b), om manglende forbrugertillid som følge af risici for folke- eller plantesundheden finder også anvendelse på andre landbrugsprodukter. |
||||
|
2a. Kommissionen kan ved delegerede retsakter, som vedtages i overensstemmelse med hasteproceduren i artikel 161, udvide listen over produkter som omtalt i stk. 2. |
||||
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, træffes efter anmodning fra den eller de berørte medlemsstater. |
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, træffes efter anmodning fra den eller de berørte medlemsstater. |
||||
4. Foranstaltningerne i stk. 1, litra a), må kun træffes, hvis den pågældende medlemsstat hurtigt har truffet sundheds- og veterinærforanstaltninger for at udrydde sygdommen, og kun i det omfang og i den periode, det er strengt nødvendigt for at støtte det pågældende marked. |
4. Foranstaltningerne i stk. 1, litra a), må kun træffes, hvis den pågældende medlemsstat hurtigt har truffet de relevante fytosanitære foranstaltninger eller sundheds- og veterinærforanstaltninger for at udrydde skadedyrene eller sygdommen, og kun i det omfang og i den periode, det er strengt nødvendigt for at støtte det pågældende marked. |
||||
5. EU medfinansierer 50 % af de udgifter, medlemsstaterne har afholdt for foranstaltningerne i stk. 1. |
5. EU medfinansierer henholdsvis 50 % og 75 % af de udgifter, medlemsstaterne har afholdt for foranstaltningerne i stk. 1 , litra a) og b) . Foranstaltningerne kan omfatte skattefordele eller præferencelån til landbrugere. Sådanne fordele og lån finansieres over forordning [om udvikling af landdistrikterne]. |
||||
For oksekøds-, mejeri-, svinekøds- og fåre- og gedekødssektorerne medfinansierer EU dog 60 % af udgifterne til bekæmpelse af mund- og klovesyge. |
For oksekøds-, mejeri-, svinekøds- og fåre- og gedekødssektorerne medfinansierer EU dog 60 % af udgifterne til bekæmpelse af mund- og klovesyge. |
||||
6. Bidrager producenterne til dækning af medlemsstaternes udgifter, sørger medlemsstaterne for, at dette ikke medfører fordrejning af konkurrencevilkårene mellem producenterne i de forskellige medlemsstater. |
6. Bidrager producenterne til dækning af medlemsstaternes udgifter, sørger medlemsstaterne for, at dette ikke medfører fordrejning af konkurrencevilkårene mellem producenterne i de forskellige medlemsstater. |
Ændringsforslag 311
Forslag til forordning
Artikel 156
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 156 |
Artikel 156 |
Foranstaltninger til løsning af specifikke problemer |
Foranstaltninger til løsning af specifikke problemer |
1. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter de nødforanstaltninger, der er nødvendige og berettigede for at løse specifikke problemer. Sådanne foranstaltninger kan fravige denne forordnings bestemmelser, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
1. Kommissionen udarbejder ved delegerede retsakter, der vedtages efter hasteprocedure i artikel 161, de nødforanstaltninger, der er nødvendige og berettigede for at løse specifikke problemer. Sådanne foranstaltninger kan fravige denne forordnings bestemmelser, men kun i det strengt nødvendige omfang og tidsrum. |
2. For at løse specifikke problemer vedtager Kommissionen i særligt begrundede hastende tilfælde gennemførelsesretsakter , der straks træder i kraft, i henhold til proceduren i artikel 162, stk. 3. |
2. For at løse specifikke problemer vedtager Kommissionen i tvingende særligt begrundede hastende tilfælde delegerede retsakter , der vedtages i henhold til proceduren i artikel 161. |
Ændringsforslag 312
Forslag til forordning
Artikel 156 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 156a |
||
|
Foranstaltninger til løsning af alvorlige skævheder på markedet for mælke- og mejeriprodukter |
||
|
1. Kommissionen kan i tilfælde af en alvorlig uligevægt på markedet for mælk og mejeriprodukter fra 1. april 2015 vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på at tildele en støtte til de mælkeproducenter, der frivilligt indskrænker produktionen med mindst 5 % i forhold til samme periode året før og i løbet af en periode på mindst tre måneder, som kan fornys. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
||
|
I forbindelse med tildelingen af en sådan støtte vedtager Kommissionen endvidere gennemførelsesretsakter med henblik på for en periode på mindst tre måneder, som kan fornys, at pålægge en afgift for de mælkeproducenter, der øger deres produktion med mindst 5 % i forhold til samme periode året før. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
||
|
2. Kommissionen skal i forbindelse med foranstaltningerne omhandlet i stk. 1 tage behørigt hensyn til udviklingen i produktionsomkostningerne, især med hensyn til udgifterne til input. |
||
|
3. De mælkemængder, der gives gratis til velgørende organisationer også benævnt partnerorganisationer i henhold til artikel 29, stk. 3, litra b) i COM(2012)0617, kan under de betingelser, der er fastsat af Kommissionen i henhold til stk. 4, anses som en nedgang i produktionen. |
||
|
4. Produkter fra de virksomheder, som har iværksat dette system i henhold til betingelserne som anført i stk. 1, første afsnit, får prioritetsret til foranstaltninger til markedsintervention som omtalt i del II, afsnit I, på mælke- og mejeriproduktmarkedet. |
||
|
5. Denne mekanisme skal være effektiv og passende, og derfor tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage de delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 for at fastsætte |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
6. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter til fastsættelse af støttebeløbet og afgiften i stk. 1. |
||
|
Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 313
Forslag til forordning
Artikel 156 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 156 a |
|
Operationelle programmer for mælk fra bjergområder |
|
For at sikre en rationel udvikling af landbruget i bjergområder og dermed sikre en rimelig levestandard for mælkeproducenter i bjergområder, kan anerkendte producentorganisationer i bjergområder fra og med den 30. april 2014 og under hensyntagen til de særlige forhold i disse områder forelægge operationelle programmer til forbedring af avancen for disse producenter. Den finansielle støtte fra Unionen kan højst udgøre 4,1 % af værdien af hver producentorganisations afsatte produktion. Denne procentdel kan dog forhøjes til 4,6 % af værdien af den afsatte produktion, forudsat at det beløb, der overstiger 4,1 % af værdien af den afsatte produktion, udelukkende anvendes til kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger. |
Ændringsforslag 314
Forslag til forordning
Artikel 156 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 156b |
|
Foranstaltninger mod forstyrrelser i frugt- og grøntsagssektoren |
|
1. I betragtning af frugts og grøntsagers særlige og letfordærvelige karakter etableres der en mekanisme til imødegåelse af alvorlige markedsforstyrrelser. Sådanne forstyrrelser kan forårsages af væsentlige prisfald på det indre marked som følge af sundhedsmæssige problemer eller andre årsager, der fører til pludselige fald i efterspørgslen. |
|
2. Mekanismen finder udelukkende anvendelse på det eller de berørte produkter, gælder kun for en begrænset periode og kan ændres. Den aktiveres automatisk og er tilgængelig for alle sektorens producenter. |
|
3. Mekanismen omfatter de i denne forordnings artikel 31, stk. 2, litra g), h) og d), anførte foranstaltninger, uden at disse dog forvaltes af de driftsfonde, der anvendes af anerkendte producentorganisationer i frugt- og grøntsagssektoren. |
|
4. Unionen afholder samtlige udgifter til foranstaltningerne i denne artikel. |
|
5. Foranstaltninger til styring af alvorlige kriser forvaltes af de mekanismer for kriseforvaltning, der er fastlagt inden for rammerne af de operationelle programmer. Kriseramte producenter, som ikke er medlem af en producentorganisation, skal indgå aftaler om koordinering af krisestyringsforanstaltninger og aftale, at en bestemt procentdel skal forbeholdes forvaltningsudgifter. |
|
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på fastlæggelsen af de i denne artikels stk. 1 og 2 omhandlede foranstaltninger. |
|
7. Kommissionen kan efter anmodning fra medlemsstater vedtage gennemførelsesretsakter med henblik på ekstraordinære foranstaltninger til bekæmpelse af markedsforstyrrelser i frugt- og grøntsagssektoren. Kommissionen sikrer, at borgerne underrettes, når der træffes sådanne foranstaltninger, og gøres bekendt med de pågældende produkter, områder og støttebeløb. I tilfælde af gratis uddeling justeres støttebeløbet. Krisens sluttidspunkt fastlægges også ved hjælp af en gennemførelsesretsakt, når den alvorlige markedsforstyrrelse er ophørt. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 315
Forslag til forordning
Del V — kapitel — I — afdeling 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Ændringsforslag 316
Forslag til forordning
Artikel 156 c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 156c |
|
Anvendelse af traktatens artikel 101, stk. 1 |
|
1. I perioder med alvorlige skævheder på markederne kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter om, at artikel 101, stk. 1, i traktaten under ingen omstændigheder finder anvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem anerkendte producentorganisationer, sammenslutninger af disse og anerkendte brancheorganisationer inden for en af de i artikel 1, stk. 2, litra a) til w) i nærværende forordning nævnte sektorer, forudsat at disse aftaler, vedtagelser eller samordnet praksis har til formål at stabilisere den berørte sektor gennem foranstaltninger til prisfastsættelse og udbudskontrol. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
|
Nærværende stykke finder ligeledes anvendelse på aftaler, vedtagelser og samordnet praksis mellem organisationer. |
|
2. Stk. 1 finder udelukkende anvendelse, hvis Kommissionen allerede har indført en af de i dette kapitel omtalte foranstaltninger, eller hvis den har givet tilladelse til aktivering af offentlig intervention eller støtte til privat oplagring i henhold til del II, afsnit I, kapitel I, og hvis de i stk. 1 omtalte aftaler, vedtagelser og samordnet praksis anses for velbegrundede af de(n) berørte medlemsstat(er) som følge af skævheden på markedet. |
|
3. De i stk. 1 omtalte aftaler, vedtagelser og samordnet praksis må højst have en varighed på 6 måneder. Kommissionen kan imidlertid vedtage gennemførelsesretsakter, der giver tilladelse til sådanne aftaler, vedtagelser og samordnet praksis for yderligere en periode på op til 6 måneder. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2. |
Ændringsforslag 317
Forslag til forordning
Artikel 157 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Med henblik på at anvende denne forordning, kontrollere, analysere og forvalte markedet for landbrugsprodukter, at sikre gennemskuelighed på markedet, og at den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger fungerer efter hensigten, at kontrollere, overvåge, bedømme og føre revision med den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger samt at gennemføre internationale aftaler, herunder anmeldelseskrav i henhold til disse aftaler, kan Kommissionen efter proceduren i stk. 2, vedtage de nødvendige foranstaltninger vedrørende de meddelelser, som virksomheder, medlemsstater og/eller tredjelande skal fremsende. Den bør i den forbindelse tage højde for behovet for data og samspillet mellem mulige datakilder. |
1. Med henblik på at anvende denne forordning, kontrollere, analysere og forvalte markedet for landbrugsprodukter, at sikre gennemskuelighed på markedet, og at den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger fungerer efter hensigten, at kontrollere, overvåge, bedømme og føre revision med den fælles landbrugspolitiks foranstaltninger samt at gennemføre internationale aftaler, herunder anmeldelseskrav i henhold til disse aftaler, kan Kommissionen efter proceduren i stk. 2, vedtage de nødvendige foranstaltninger vedrørende de meddelelser, som virksomheder, medlemsstater og/eller tredjelande skal fremsende. Den bør i den forbindelse tage højde for behovet for data og samspillet mellem mulige datakilder og sikre overholdelse af princippet om, at der ikke må ske viderebehandling af personoplysninger ud over til de oprindelige formål, som de er indsamlet til . |
Ændringsforslag 318
Forslag til forordning
Artikel 157 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De indhentede oplysninger kan sendes til eller stilles til rådighed for internationale organisationer, tredjelandes kompetente myndigheder og kan offentliggøres under hensyntagen til reglerne om beskyttelse af personoplysninger og virksomhedernes legitime interesse i, at deres forretningshemmeligheder, herunder priser, ikke røbes. |
De indhentede oplysninger kan sendes til eller stilles til rådighed for internationale organisationer, tredjelandes kompetente myndigheder og kan offentliggøres under hensyntagen til reglerne om beskyttelse af personoplysninger og virksomhedernes legitime interesse i, at deres forretningshemmeligheder, herunder priser, ikke røbes. Navnlig overførsel af personoplysninger til internationale organisationer eller kompetente myndigheder i tredjelande må kun ske i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 9 i forordning (EF) nr. 45/2001 og med artikel 25 og 26 i direktiv 95/46/EF og udelukkende med henblik på gennemførelsen af internationale aftaler. |
Ændringsforslag 319
Forslag til forordning
Artikel 157 — stk. 2 — litra d a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 320
Forslag til forordning
Artikel 157 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 157a |
||
|
Obligatoriske erklæringer i mælke- og mejerisektoren |
||
|
Fra den 1. april 2015 erklærer de første opkøbere af råmælk til den kompetente nationale myndighed, hvor meget råmælk de har fået leveret hver måned. |
||
|
I denne artikel og i artikel 104a forstås ved »første køber« virksomheder eller sammenslutninger, som køber mælk af producenter med henblik på: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om den mængde råmælk, der er omhandlet i første afsnit. |
||
|
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter om regler for indholdet og formatet af og tidspunktet for sådanne erklæringer og foranstaltninger vedrørende de meddelelser, som medlemsstaterne skal give i henhold til denne artikel. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 321
Forslag til forordning
Artikel 157 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 157b |
||
|
Obligatoriske anmeldelser i vinsektoren |
||
|
1. Producenterne af druer til fremstilling af vin samt producenterne af most og vin anmelder hvert år til de kompetente nationale myndigheder, hvor store mængder der er produceret af den seneste høst. |
||
|
2. Medlemsstaterne kan kræve, at forhandlere af druer til fremstilling af vin hvert år anmelder, hvor store mængder af den seneste høst der er afsat. |
||
|
3. Most- og vinproducenterne samt de handlende bortset fra detailhandlere anmelder hvert år til de kompetente nationale myndigheder størrelsen af deres lagre af most og vin, uanset om de stammer fra indeværende eller tidligere års høst. Most og vin, der er importeret fra tredjelande, anføres separat. |
||
|
4. Med henblik på at sikre, at de i stk. 1, 2 og 3 nævnte producenter og handlende overholder deres forpligtelser, tildeles Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 til fastsættelse af regler for: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
5. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter til at: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
Ændringsforslag 322
Forslag til forordning
Artikel 158
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 158 |
Artikel 158 |
||||
Kommissionens indberetningspligt |
Kommissionens indberetningspligt |
||||
Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport: |
Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 323
Forslag til forordning
Artikel 159
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 159 |
Artikel 159 |
||||
Brug af reserven |
Brug af reserven |
||||
Midler fra reserven til krise inden for landbrugssektoren stilles til rådighed i henhold til betingelserne og efter proceduren i stk. 14 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetsamarbejde og forsvarlig økonomisk forvaltning for de foranstaltninger, som denne forordning finder anvendelse på, de(t) år, for hvilke(t) der ønskes supplerende støtte, og som gennemføres i tilfælde, der går ud over den normale markedsudvikling. |
Midler fra reserven til krise inden for landbrugssektoren stilles til rådighed i henhold til betingelserne og efter proceduren i stk. 14 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetsamarbejde og forsvarlig økonomisk forvaltning for de foranstaltninger, som denne forordning finder anvendelse på, de(t) år, for hvilke(t) der ønskes supplerende støtte, og som gennemføres i tilfælde, der går ud over den normale markedsudvikling. |
||||
Ovennævnte gælder især for midler i: |
Ovennævnte gælder især for midler i: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter og uanset denne artikels andet afsnit, vedtage, at der ikke overføres midler for visse udgifter i litra b), hvis sådanne udgifter er en del af normal markedsforvaltning. Gennemførelsesretsakterne vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 162, stk. 2 |
|
Ændringsforslag 324
Forslag til forordning
Artikel 160 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. De delegerede beføjelser i denne forordning tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra denne forordnings ikrafttræden. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage de i denne forordning omhandlede delegerede retsakter for en periode på fem år fra denne forordnings ikrafttræden. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelserne forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. |
Ændringsforslag 325
Forslag til forordning
Artikel 163
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
Artikel 163 |
Artikel 163 |
||||||||
Ophævelse |
Ophævelse |
||||||||
1. Forordning (EF) nr. 1234/2007 ophæves. |
1. Forordning (EF) nr. 1234/2007 ophæves. |
||||||||
Følgende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 [Forordning (EU) nr. KOM(2010)0799] finder dog fortsat anvendelse: |
Følgende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 finder dog fortsat anvendelse: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
2. Henvisninger til forordning (EF) nr. 1234/2007 [forordning (EU) nr. KOM(2010)0799] gælder som henvisninger til nærværende forordning og forordning (EU) nr. […] [om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik] og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII til denne forordning. |
2. Henvisninger til forordning (EF) nr. 1234/2007 gælder som henvisninger til nærværende forordning og forordning (EU) nr. […] [om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik] og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII til denne forordning. |
||||||||
3. Rådets forordning ( EF ) nr. 234/79, (EF) nr. 1601/96 og (EF) nr. 1037/2001 ophæves." |
3. Rådets forordning ( EØF ) nr. 234/79, (EF) nr. 1601/96 og (EF) nr. 1037/2001 ophæves. |
||||||||
|
(Dette Ændringsforslag er baseret på COM-dokumentet COM(2012)0535) |
Ændringsforslag 326
Forslag til forordning
Artikel 163 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Artikel 163a |
||
|
Anvendelsesdato for markedsføringsregler |
||
|
Med henblik på at garantere retssikkerheden i forbindelse med anvendelsen af markedsføringsreglerne vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 160 med henblik på at fastsætte datoen for, hvornår følgende bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 ikke længere finder anvendelse på den berørte sektor: |
||
|
|
||
|
|
||
|
Denne dato skal falde sammen med anvendelsesdatoen for de tilsvarende markedsføringsregler, der skal fastsættes i medfør af de delegerede retsakter som omhandlet i del II, afsnit II, kapitel I, afdeling I, i nærværende forordning. |
Ændringsforslag 327
Forslag til forordning
Artikel 164
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 164 |
Artikel 164 |
Overgangsbestemmelser |
Overgangsbestemmelser |
For at overgangen fra bestemmelserne i forordning ( EU ) nr. [KOM(2010)0799] til bestemmelserne i denne forordning kan forløbe gnidningsløst, tillægges Kommissionen beføjelser i henhold artikel 161 til at vedtage delegerede retsakter om nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af virksomheders rettigheder og berettigede forventninger. |
For at overgangen fra bestemmelserne i forordning ( EF ) nr. 1234/2007 til bestemmelserne i denne forordning kan forløbe gnidningsløst, tillægges Kommissionen beføjelser i henhold artikel 161 til at vedtage delegerede retsakter om nødvendige foranstaltninger til beskyttelse af virksomheders rettigheder og berettigede forventninger. |
|
Alle flerårige støtteprogrammer, der er vedtaget inden den 1. januar 2014 på grundlag af artikel 103, 103i og 105a i forordning (EF) nr. 1234/2007, er fortsat omfattet af disse bestemmelser efter nærværende forordnings ikrafttræden og frem til disse programmers udløb. |
Ændringsforslag 328
Forslag til forordning
Artikel 165
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 165 |
Artikel 165 |
Ikrafttræden og anvendelse |
Ikrafttræden og anvendelse |
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. |
1. Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. |
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2014. |
Den finder anvendelse fra den 1. januar 2014. |
For sukkersektoren anvendes artikel 7, 16 og 101 samt bilag III dog først efter udgangen af produktionsåret 2014/2015 den 1. oktober 2015 . |
Artikel 7 og 16 anvendes dog først efter udgangen af produktionsåret 2019/2020 for sukker den 1. oktober 2020. |
2. For mejerisektoren anvendes artikel 104 og 105 indtil den 30. juni 2020. |
2. For mejerisektoren anvendes artikel 104a, 105 , 105b og artikel 157a indtil den 30. juni 2020. |
Ændringsforslag 329
Forslag til forordning
Bilag I — del V — produkter (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
ex 1207 99 15 |
||
|
Hampefrø |
||
|
|
Ændringsforslag 330
Forslag til forordning
Bilag I — del IX
Kommissionens forslag
KN-kode |
Beskrivelse |
0702 00 00 |
Tomater, friske eller kølede |
0703 |
Skalotteløg, hvidløg og andre spiseløg samt porrer og andre Allium-arter, friske eller kølede |
0704 |
Hvidkål, blomkål, grønkål og anden spiselig kål (Brassica-arter), friske eller kølede |
0705 |
Salat (Lactuca sativa) og cikorie (Cichorium–arter), friske eller kølede |
0706 |
Gulerødder, majroer, rødbeder, skorzoner, knoldselleri, radiser og andre spiselige rødder, friske eller kølede |
0707 00 |
Agurker og asier, friske eller kølede |
0708 |
Bælgfrugter, også udbælgede, friske eller kølede |
ex 0709 |
Andre grøntsager, friske eller kølede, undtagen grøntsager henhørende under pos. 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 og 0709 90 60 |
ex 0802 |
Andre nødder, friske eller tørrede, også afskallede, undtagen arecanødder (betelnødder) og kolanødder, henhørende under KN-kode 0802 90 20 |
0803 00 11 |
Pisang, friske |
ex 0803 00 90 |
Pisang, tørrede |
0804 20 10 |
Figner, friske |
0804 30 00 |
Ananas |
0804 40 00 |
Avocadoer |
0804 50 00 |
Guavabær, mango og mangostaner |
0805 |
Citrusfrugter, friske eller tørrede |
0806 10 10 |
Druer, friske, til spisebrug |
0807 |
Meloner (herunder vandmeloner) og melontræsfrugter (papaya), friske |
0808 |
Æbler, pærer og kvæder, friske |
0809 |
Abrikoser, kirsebær, ferskner (herunder nektariner), blommer og slåen, friske |
0810 |
Andre frugter, friske |
0813 50 31 0813 50 39 |
Blandinger udelukkende af nødder henhørende under pos. 0801 og 0802 |
0910 20 |
Safran |
ex 0910 99 |
Timian, frisk eller kølet |
ex 1211 90 85 |
Basilikum, melisse, mynte, origanum vulgare (oregano/vild merian), rosmarin og salvie, frisk og kølet |
1212 99 30 |
Johannesbrød |
Ændringsforslag
KN-kode |
Beskrivelse |
0702 00 00 |
Tomater, friske eller kølede |
0703 |
Skalotteløg, hvidløg og andre spiseløg samt porrer og andre Allium-arter, friske eller kølede |
0704 |
Hvidkål, blomkål, grønkål og anden spiselig kål (Brassica-arter), friske eller kølede |
0705 |
Salat (Lactuca sativa) og cikorie (Cichorium–arter), friske eller kølede |
0706 |
Gulerødder, majroer, rødbeder, skorzoner, knoldselleri, radiser og andre spiselige rødder, friske eller kølede |
0707 00 |
Agurker og asier, friske eller kølede |
0708 |
Bælgfrugter, også udbælgede, friske eller kølede |
ex 0709 |
Trøfler og andre grøntsager, friske eller kølede, undtagen grøntsager henhørende under pos. 0709 60 91, 0709 60 95, 0709 60 99, 0709 90 31, 0709 90 39 og 0709 90 60 |
071320 00 |
Kikærter |
07 13 40 00 |
Linser |
07 14 90 |
Yamsrødder og jordskokker |
Ex 1214 |
Kålroer |
09 05 00 00 |
Vanilje |
0906 |
Kanel og kanelblomster |
09 07 00 00 |
Kryddernelliker |
09 08 |
Muskatnød, muskatblomme og kardemomme |
09 09 |
Anis, stjerneanis, fennikel, koriander, spidskommen og kommen; enebær |
Ex 0910 |
Ingefær, gurkemeje, laurbærblade, karry og andre krydderier, bortset fra timian og safran |
ex 0802 |
Andre nødder, friske eller tørrede, også afskallede, undtagen arecanødder (betelnødder) og kolanødder, henhørende under KN-kode 0802 90 20 |
0803 00 11 |
Pisang, friske |
ex 0803 00 90 |
Pisang, tørrede |
0804 20 10 |
Figner, friske |
0804 30 00 |
Ananas |
0804 40 00 |
Avocadoer |
0804 50 00 |
Guavabær, mango og mangostaner |
0805 |
Citrusfrugter, friske eller tørrede |
0806 10 10 |
Druer, friske, til spisebrug |
0807 |
Meloner (herunder vandmeloner) og melontræsfrugter (papaya), friske |
0808 |
Æbler, pærer og kvæder, friske |
0809 |
Abrikoser, kirsebær, ferskner (herunder nektariner), blommer og slåen, friske |
0810 |
Andre frugter, friske |
0813 50 31 0813 50 39 |
Blandinger udelukkende af nødder henhørende under pos. 0801 og 0802 |
0910 20 |
Safran |
ex 0910 99 |
Timian, frisk eller kølet |
ex 1211 90 85 |
Basilikum, melisse, mynte, origanum vulgare (oregano/vild merian), rosmarin og salvie, frisk og kølet |
1212 99 30 |
Johannesbrød |
Ændringsforslag 331
Forslag til forordning
Bilag I — del X — produkter (ny)
Kommissionens forslag
KN-kode |
Beskrivelse |
|||||||||||||||
a) |
ex 0710 |
Grøntsager, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, undtagen sukkermajs henhørende under pos. 0710 40 00, oliven henhørende under pos. 0710 80 10 og frugter af slægterne Capsicum og Pimenta henhørende under pos. 0710 80 59 |
||||||||||||||
|
ex 0711 |
Grøntsager, foreløbigt konserverede fx med svovldioxid, i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger, men ikke tilberedte til umiddelbar fortæring, undtagen oliven henhørende under pos. 0711 20, frugter af slægterne Capsicum og Pimenta henhørende under pos. 0711 90 10 og sukkermajs henhørende under pos. 0711 90 30 |
||||||||||||||
|
ex 0712 |
Grøntsager, tørrede, også snittede, knuste eller pulveriserede, men ikke yderligere tilberedte, undtagen kartofler, der er kunsttørret ved varme og uegnede til konsum, henhørende under pos. ex 0712 90 05, sukkermajs henhørende under pos. 0712 90 11 og 0712 90 19 og oliven henhørende under pos. ex 0712 90 90 |
||||||||||||||
|
0804 20 90 |
Tørrede figner |
||||||||||||||
|
0806 20 |
Tørrede druer |
||||||||||||||
|
ex 0811 |
Frugter og nødder, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, også tilsat sukker eller sødemidler, undtagen frosne bananer henhørende under pos. ex 0811 90 95 |
||||||||||||||
|
ex 0812 |
Frugter og nødder, foreløbigt konserverede (fx med svovldioxidgas eller i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger), men ikke tilberedte til umiddelbar fortæring, undtagen bananer, foreløbigt konserverede, henhørende under pos. ex 0812 90 98 |
||||||||||||||
|
ex 0813 |
Frugter, tørrede, der ikke henhører under pos. 0801 til 0806; blandinger af nødder eller tørrede frugter henhørende under dette kapitel, undtagen blandinger udelukkende af nødder henhørende under pos. 0801 og 0802, henhørende under pos. 0813 50 31 og 0813 50 39 |
||||||||||||||
|
0814 00 00 |
Skaller af citrusfrugter eller meloner (herunder vandmeloner), friske, frosne, tørrede eller foreløbigt konserverede i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger |
||||||||||||||
|
0904 20 10 |
Sød peber, tørret, ikke knust eller formalet |
||||||||||||||
(b) |
ex 0811 |
Frugter og nødder, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, tilsat sukker eller andre sødemidler |
||||||||||||||
|
ex 1302 20 |
Pektinstoffer, pektinater og pektater |
||||||||||||||
|
ex 2001 |
Grøntsager, frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, undtagen:
|
||||||||||||||
|
2002 |
Tomater, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre |
||||||||||||||
|
2003 |
Svampe og trøfler, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre |
||||||||||||||
|
ex 2004 |
Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, bortset fra sukkermajs (Zea mays var. saccharata) henhørende under pos. 2004 90 10, oliven henhørende under pos. 2004 90 30 og kartofler, tilberedt eller konserveret i form af mel eller flager, henhørende under pos. 2004 10 91 |
||||||||||||||
|
ex 2005 |
Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, bortset fra oliven henhørende under pos. 2005 70 00, sukkermajs (Zea mays var. saccharata) henhørende under pos. 2005 80 00 og frugter af slægten Capsicum, bortset fra sød peber henhørende under pos. 2005 99 10 og kartofler, tilberedt eller konserveret i form af mel eller flager, henhørende under pos. 2005 20 10 |
||||||||||||||
|
ex 2006 00 |
Frugter, nødder, frugtskaller og andre plantedele, tilberedt med sukker (afløbne, glaserede eller kandiserede), undtagen bananer tilberedt med sukker henhørende under pos. ex 2006 00 38 og ex 2006 00 99 |
||||||||||||||
|
ex 2007 |
Syltetøj, frugtgelé, marmelade, frugt- eller nøddepuré samt frugt- eller nøddemos, fremstillet ved kogning, også tilsat sukker eller andre sødemidler, undtagen:
|
||||||||||||||
|
ex 2008 |
Frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker, andre sødemidler eller alkohol, ikke andetsteds tariferet, undtagen:
|
||||||||||||||
|
ex 2009 |
Frugt- og grøntsagssafter (dog ikke druesaft og druemost henhørende under pos. 2009 61 og 2009 69 og banansaft henhørende under pos. 2009 80), ugærede og ikke tilsat alkohol, også tilsat sukker eller andre sødemidler |
Ændringsforslag
KN-kode |
Beskrivelse |
|||||||||||||||
(a) |
ex 0710 |
Grøntsager, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, undtagen sukkermajs henhørende under pos. 0710 40 00, oliven henhørende under pos. 0710 80 10 og frugter af slægterne Capsicum og Pimenta henhørende under pos. 0710 80 59 |
||||||||||||||
|
ex 0711 |
Grøntsager, foreløbigt konserverede fx med svovldioxid, i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger, men ikke tilberedte til umiddelbar fortæring, undtagen oliven henhørende under pos. 0711 20, frugter af slægterne Capsicum og Pimenta henhørende under pos. 0711 90 10 og sukkermajs henhørende under pos. 0711 90 30 |
||||||||||||||
|
ex 0712 |
Grøntsager, tørrede, også snittede, knuste eller pulveriserede, men ikke yderligere tilberedte, undtagen kartofler, der er kunsttørret ved varme og uegnede til konsum, henhørende under pos. ex 0712 90 05, sukkermajs henhørende under pos. 0712 90 11 og 0712 90 19 og oliven henhørende under pos. ex 0712 90 90 |
||||||||||||||
|
0804 20 90 |
Tørrede figner |
||||||||||||||
|
0806 20 |
Tørrede druer |
||||||||||||||
|
ex 0811 |
Frugter og nødder, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, også tilsat sukker eller sødemidler, undtagen frosne bananer henhørende under pos. ex 0811 90 95 |
||||||||||||||
|
ex 0812 |
Frugter og nødder, foreløbigt konserverede (fx med svovldioxidgas eller i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger), men ikke tilberedte til umiddelbar fortæring, undtagen bananer, foreløbigt konserverede, henhørende under pos. ex 0812 90 98 |
||||||||||||||
|
ex 0813 |
Frugter, tørrede, der ikke henhører under pos. 0801 til 0806; blandinger af nødder eller tørrede frugter henhørende under dette kapitel, undtagen blandinger udelukkende af nødder henhørende under pos. 0801 og 0802, henhørende under pos. 0813 50 31 og 0813 50 39 |
||||||||||||||
|
0814 00 00 |
Skaller af citrusfrugter eller meloner (herunder vandmeloner), friske, frosne, tørrede eller foreløbigt konserverede i saltlage, svovlsyrlingvand eller andre konserverende opløsninger |
||||||||||||||
|
0904 20 10 |
Sød peber, tørret, ikke knust eller formalet |
||||||||||||||
b) |
ex 0811 |
Frugter og nødder, også kogte i vand eller dampkogte, frosne, tilsat sukker eller andre sødemidler |
||||||||||||||
|
ex 1302 20 |
Pektinstoffer, pektinater og pektater |
||||||||||||||
|
ex 2001 |
Grøntsager, frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret med eddike eller eddikesyre, undtagen:
|
||||||||||||||
|
2002 |
Tomater, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre |
||||||||||||||
|
2003 |
Svampe og trøfler, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre |
||||||||||||||
|
ex 2004 |
Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, bortset fra sukkermajs (Zea mays var. saccharata) henhørende under pos. 2004 90 10, oliven henhørende under pos. 2004 90 30 og kartofler, tilberedt eller konserveret i form af mel eller flager, henhørende under pos. 2004 10 91 |
||||||||||||||
|
ex 2005 |
Andre grøntsager, tilberedt eller konserveret på anden måde end med eddike eller eddikesyre, ikke frosne, undtagen varer henhørende under pos. 2006, bortset fra oliven henhørende under pos. 2005 70 00, sukkermajs (Zea mays var. saccharata) henhørende under pos. 2005 80 00 og frugter af slægten Capsicum, bortset fra sød peber henhørende under pos. 2005 99 10 og kartofler, tilberedt eller konserveret i form af mel eller flager, henhørende under pos. 2005 20 10 |
||||||||||||||
|
ex 2006 00 |
Frugter, nødder, frugtskaller og andre plantedele, tilberedt med sukker (afløbne, glaserede eller kandiserede), undtagen bananer tilberedt med sukker henhørende under pos. ex 2006 00 38 og ex 2006 00 99 |
||||||||||||||
|
ex 2007 |
Syltetøj, frugtgelé, marmelade, frugt- eller nøddepuré samt frugt- eller nøddemos, fremstillet ved kogning, også tilsat sukker eller andre sødemidler, undtagen:
|
||||||||||||||
|
ex 2008 |
Frugter, nødder og andre spiselige plantedele, tilberedt eller konserveret på anden måde, også tilsat sukker, andre sødemidler eller alkohol, ikke andetsteds tariferet, undtagen:
|
||||||||||||||
|
ex 2009 |
Frugt- og grøntsagssafter (dog ikke druesaft og druemost henhørende under pos. 2009 61 og 2009 69 og banansaft henhørende under pos. 2009 80), ugærede og ikke tilsat alkohol, også tilsat sukker eller andre sødemidler |
||||||||||||||
|
ex 0910 |
Tørret timian |
||||||||||||||
|
ex 1211 |
Tørret, hel, snittet, knut eller pulveriseret basilikum, melisse, mynte, origanum vulgare (oregano/vild merian), rosmarin og salvie |
||||||||||||||
|
ex 0904 |
Peber; krydderier af slægterne Capsicum eller Pimenta, tørrede, knuste eller formalede, undtagen sød peber henhørende under pos. 0904 20 10 |
||||||||||||||
|
ex220600 |
Cider |
Ændringsforslag 332
Forslag til forordning
Bilag I — del XV — underafdeling a — KN kode 0201 — led (nye)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
0201 — Kød af hornkvæg, frosset Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet |
0201 — Kød af hornkvæg, frosset Nyretap og mellemgulv, fersk eller kølet: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 351
Forslag til forordning
Bilag I — del XXI — nr. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 333
Forslag til forordning
Bilag II — del I a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
Del Ia: Definitioner vedrørende sukkersektoren |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 334
Forslag til forordning
Bilag II — del VIII — nr. 1 — introduktion
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 335
Forslag til forordning
Bilag II — del VIII — nr. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
||||
|
»Bivoks«: naturligt fedtholdigt stof, som arbejdsbier af arten Apis mellifera udskiller af deres kirtler, og som anvendes i bygningen af honningtavler. |
||||
|
»Gelée royale«: det naturlige stof, der udskilles af svælg- og kindbakkirtlerne på arbejdsbier af arten Apis mellifera, og som er beregnet som foder for larverne og dronningen, og som ikke må tilsættes nogen andre stoffer. |
||||
|
»Propolis«: det stof, som arbejdsbier af arten Apis mellifera indsamler fra visse planter, og som blandes med deres egne sekreter (navnlig voks og spyt) med henblik på anvendelse som bindemiddel. |
||||
|
»Pollen«: et kompakt stof, der er mere eller mindre sfærisk, som følge af agglutination af blomsters mandlige kønsceller ved hjælp af nektar, spytsekretion og den mekaniske virkning af Apis melliferabiers tredje par ben, som indsamles og presses sammen til pollenklumper om bagbenene med henblik på deponering og efterfølgende lagring i stadet, og som ikke må tilsættes nogen andre stoffer. |
||||
|
»Pollen i tavler eller bibrød«: pollenklumper, som bierne har aflejret i honningtavlernes celler, og som har gennemgået en naturlig proces som følge af tilstedeværelsen af enzymer og mikroorganismer. Denne pollen kan eventuelt være dækket af honning. |
Ændringsforslag 336
Forslag til forordning
Bilag III — titel
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
BILAG III |
BILAG III |
STANDARDKVALITET FOR RIS OG SUKKER OMHANDLET I ARTIKEL 7 |
STANDARDKVALITET FOR RIS OG SUKKER OMHANDLET I ARTIKEL 7 OG ARTIKEL 101 g |
Ændringsforslag 337
Forslag til forordning
Bilag III a (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG IIIa
EU-HANDELSKLASSESKEMAER FOR SLAGTEKROPPE, JF. ARTIKEL 7
A: EU-handelsklasseskema for slagtekroppe af voksent kvæg
I. Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1. |
»Slagtekroppe«: hele kroppe af slagtekvæg efter afblødning, udtagelse af organer og afhudning |
2. |
»Halve slagtekroppe«: varer fremkommet ved symmetrisk midtflækning gennem samtlige hals-, bryst-, lænde- og bækkenhvirvler af slagtekroppe som nævnt i punkt 1. |
II. Kategori
Slagtekroppe af voksent kvæg inddeles i følgende kategorier:
A: Slagtekroppe af unge ikke-kastrerede handyr på under to år
B: Slagtekroppe af andre ikke-kastrerede handyr
C: Slagtekroppe af kastrerede handyr
D: Slagtekroppe af hundyr, der allerede har kælvet
E: Slagtekroppe af andre hundyr.
III. Klassificering
Klassificeringen af slagtekroppe foretages ved successivt at bedømme:
1. |
Kropsbygning defineret som følger:
Slagtekroppenes profiler specielt de værdifulde dele (lår, ryg og bov)
|
2. |
Fedningsgrad defineret som følger:
Tykkelsen af slagtekroppens ydre talgdække og talgdækket på indersiden af brysthulen
Medlemsstaterne kan opdele hver af klasserne i skemaerne i punkt 1 og 2 i højst tre undergrupper. |
IV. Præsentation
Slagtekroppe og halve slagtekroppe præsenteres:
1. |
uden hoved og uden underben; hovedet skal være afskåret fra kroppen i nakkeleddet, og underbenene skal være afskåret mellem carpus og metacarpus eller mellem tarsus og metatarsus |
2. |
uden de organer, der sidder placeret i bryst- og bughule, med eller uden nyrer, nyretalg og bækkentalg |
3. |
uden kønsorganer med dermed forbundne muskler og uden yver eller yverfedt. |
V. Klassificering og identificering
Slagterier, der er autoriseret i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004, træffer foranstaltninger til at sikre, at alle hele eller halve slagtekroppe af voksent kvæg, der er slagtet på sådanne slagterier og sundhedsmærket som fastlagt i artikel 5, stk. 2, samt bilag I, afsnit I, kapitel III, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004, klassificeres og identificeres i overensstemmelse med EU-handelsklasseskemaet.
Inden identificering ved mærkning kan medlemsstaterne give tilladelse til, at de hele eller halve slagtekroppe afpudses for fedt, såfremt fedningsgraden berettiger hertil.
B: EU-handelsklasseskema til klassificering af svinekroppe
I. Definition
»Slagtekroppe«: hele eller midtflækkede kroppe af slagtede svin efter afblødning og udtagelse af indvolde.
II. Klassificering
Slagtekroppe inddeles i klasser på grundlag af deres indhold af magert kød og klassificeres i overensstemmelse hermed:
Classes |
Magert kød i procent af slagtet vægt |
S |
60 eller derover (9) |
E |
55 eller derover |
U |
50 eller derover, men under 55 |
R |
45 eller derover, men under 50 |
O |
40 eller derover, men under 45 |
P |
Under 40 |
III. Præsentation
Slagtekroppe præsenteres uden tunge, børster, klove, kønsorganer, flomme, nyrer og mellemgulv.
IV. Indhold af magert kød
1. |
Indholdet af magert kød bestemmes ved hjælp af klassificeringsmetoder, der er godkendt af Kommissionen. Kun statistisk afprøvede metoder, der er baseret på fysisk måling af en eller flere anatomiske dele af svinekroppen, kan godkendes. Godkendelsen af klassificeringsmetoderne er betinget af overholdelsen af en maksimumstolerance for statistiske fejl ved bestemmelsen. |
2. |
Den handelsmæssige værdi af slagtekroppene må dog ikke bestemmes alene ud fra deres anslåede indhold af magert kød. |
V. Identificering af slagtekroppe
Medmindre Kommissionen har fastsat andet, skal klassificerede slagtekroppe identificeres ved mærkning i overensstemmelse med EU-handelsklasseskemaet.
C: EU-handelsklasseskema for fårekroppe
I. Definition
For udtrykkene »slagtekroppe« og »halve slagtekroppe« finder definitionerne i punkt A.I anvendelse.
II. Kategori
Slagtekroppe inddeles i følgende kategorier:
A: fårekroppe under tolv måneder
B: andre fårekroppe.
III. Klassificering
1. |
Slagtekroppene klassificeres ved anvendelse af bestemmelserne i punkt A.III med de fornødne Ændringsforslager. Ordet »lår« i punkt A.III.1 og i 3. og 4. række i skemaet under punkt A.III.2. erstattes dog med ordet »bagfjerding«. |
2. |
Kommissionen kan som en undtagelse fra punkt 1 for lam på under 13 kg slagtet vægt vedtage gennemførelsesretsakter, der giver medlemsstaterne tilladelse til at anvende følgende klassificeringskriterier:
Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 162, stk. 2 eller 3. |
IV. Præsentation
Slagtekroppe og halve slagtekroppe præsenteres uden hoved (afskåret i nakkeleddet), underben (afskåret mellem carpus og metacarpus eller mellem tarsus og metatarsus), hale (afskåret mellem sjette og syvende halehvirvel), yver, kønsorganer, lever og plucks. Nyrer og nyretalg indgår i slagtekroppene.
V. Identificering af slagtekroppe
Klassificerede slagtekroppe og halve slagtekroppe skal identificeres ved mærkning i overensstemmelse med EU-handelsklasseskemaet.
Ændringsforslag 338
Forslag til forordning
Bilag III b (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG IIIb
NATIONALE OG REGIONALE KVOTER FOR PRODUKTION AF SUKKER, ISOGLUKOSE OG INULINSIRUP, JF. ARTIKEL 101h
(tons) |
|||
Medlemsstat eller region (1) |
Sukker (2) |
Isoglukose (3) |
Inulinsirup (4) |
Belgien |
676 235,0 |
114 580,2 |
0 |
Bulgarien |
0 |
89 198,0 |
|
Tjekkiet |
372 459,3 |
|
|
Danmark |
372 383,0 |
|
|
Tyskland |
2 898 255,7 |
56 638,2 |
|
Irland |
0 |
|
|
Grækenland |
158 702,0 |
0 |
|
Spanien |
498 480,2 |
53 810,2 |
|
Frankrig (hovedlandet) |
3 004 811,15 |
|
0 |
De franske oversøiske departementer |
432 220,05 |
|
|
Italien |
508 379,0 |
32 492,5 |
|
Letland |
0 |
|
|
Litauen |
90 252,0 |
|
|
Ungarn |
105 420,0 |
250 265,8 |
|
Nederlandene |
804 888,0 |
0 |
0 |
Østrig |
351 027,4 |
|
|
Polen |
1 405 608,1 |
42 861,4 |
|
Portugal (hovedlandet) |
0 |
12 500,0 |
|
Portugal (den autonome region Azorerne) |
9 953,0 |
|
|
Rumænien |
104 688,8 |
0 |
|
Slovenien |
0 |
|
|
Slovakiet |
112 319,5 |
68 094,5 |
|
Finland |
80 999,0 |
0 |
|
Sverige |
293 186,0 |
|
|
Det Forenede Kongerige |
1 056 474,0 |
0 |
|
Kroatien |
p.m. |
p.m. |
p.m. |
ALT |
13 336 741,2 |
720 440,8 |
0 |
Ændringsforslag 339
Forslag til forordning
Bilag III c (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG IIIc
NÆRMERE BESTEMMELSER FOR OVERFØRSEL AF SUKKER- OG ISOGLUKOSEKVOTER, JF. ARTIKEL 101k
I
I dette bilag forstås ved:
a) |
»sammenlægning af virksomheder«: sammenslutning af to eller flere virksomheder til én virksomhed |
b) |
»afhændelse af en virksomhed«: overdragelse eller overtagelse af formuegoderne i en virksomhed, som har fået tildelt kvoter, til fordel for én eller flere virksomheder |
c) |
»afhændelse af en fabrik«: overdragelse af ejendomsretten til et teknisk anlæg, der omfatter alle de installationer, der er nødvendige for at fremstille det pågældende produkt, til én eller flere virksomheder, som helt eller delvis overtager den overdragende virksomheds produktion |
d) |
»leje af en fabrik«: lejemål — vedrørende en teknisk enhed, der omfatter hele det anlæg, der er nødvendigt for at kunne fremstille sukker, med henblik på drift heraf — der er indgået for mindst tre på hinanden følgende produktionsår, og som parterne forpligter sig til ikke at opsige inden udløbet af det tredje produktionsår, med en virksomhed, der er etableret i samme medlemsstat, som den pågældende fabrik er beliggende i, hvis den virksomhed, der lejer nævnte fabrik, efter lejemålets start kan betragtes som en virksomhed, der for hele dens produktions vedkommende udelukkende producerer sukker. |
II
1. |
Ved sammenlægning eller overdragelse af sukkerproducerende virksomheder og ved overdragelse af sukkerfabrikker justeres kvoten således, jf. dog nr. 2:
|
2. |
Hvis en del af de sukkerroe- eller sukkerrørsavlere, som direkte berøres af de transaktioner, der er omhandlet i nr. 1, udtrykkeligt tilkendegiver, at de ønsker at levere deres sukkerroer eller sukkerrør til en sukkerproducerende virksomhed, der ikke er part i sådanne transaktioner, kan medlemsstaten foretage tildelingen på basis af den produktion, der overtages af den virksomhed, som de pågældende ønsker at levere deres sukkerroer eller sukkerrør til. |
3. |
Ved lukning under andre omstændigheder end dem, der er omhandlet i nr. 1, af:
Medlemsstaten kan tildele den del af kvoterne, der er omfattet i en sådan lukning, til én eller flere sukkerproducerende virksomheder. I det tilfælde, der er omhandlet i litra b) i foregående afsnit, kan medlemsstaten, hvis nogle af de berørte producenter udtrykkeligt tilkendegiver, at de ønsker at levere deres sukkerroer eller sukkerrør til en given sukkerproducerende virksomhed, tildele den del af kvoterne, der svarer til de pågældende mængder sukkerroer eller sukkerrør, til den virksomhed, som de pågældende ønsker at levere til. |
4. |
Hvis undtagelsesbestemmelsen i forordningens artikel 101, stk. 5, anvendes, kan den pågældende medlemsstat kræve, at de sukkerroeavlere og sukkervirksomheder, der berøres af nævnte undtagelse, i deres brancheaftaler indsætter særlige klausuler, der giver medlemsstaten mulighed for at anvende nr. 2 og 3 i denne afdeling. |
5. |
I tilfælde af leje af en fabrik, der tilhører en sukkerproducerende virksomhed, kan medlemsstaten nedsætte kvoten for den virksomhed, der udlejer fabrikken, og tildele den virksomhed, der lejer fabrikken med henblik på sukkerproduktion, den kvotedel, som svarer til nedsættelsen.
Hvis lejemålet ophæves inden for den periode på tre produktionsår, der er omhandlet i punkt I, litra d), annullerer medlemsstaten kvotejusteringen i henhold til første afsnit med tilbagevirkende kraft fra den dato, som lejemålet gjaldt fra. Ophæves lejemålet på grund af force majeure, er medlemsstaten dog ikke forpligtet til at annullere justeringen. |
6. |
Hvis en sukkerproducerende virksomhed ikke længere kan opfylde sine forpligtelser i henhold til EU-lovgivningen over for de pågældende sukkerroe- eller sukkerrørsavlere, og den pågældende medlemsstats myndigheder har fastslået dette, kan medlemsstaten for ét eller flere produktionsår overføre den del af de kvoter, det drejer sig om, til én eller flere sukkerproducerende virksomheder i forhold til den overtagne produktion. |
7. |
Hvis en medlemsstat giver en sukkerproducerende virksomhed pris- og afsætningsgarantier med henblik på fremstilling af ethylalkohol af sukkerroer, kan den efter aftale med virksomheden og de berørte sukkerroeavlere overføre alle eller en del af sukkerkvoterne til én eller flere andre virksomheder for ét eller flere produktionsår. |
III
I tilfælde af sammenlægning eller overdragelse af isoglukoseproducerende virksomheder eller overdragelse af en isoglukoseproducerende fabrik kan medlemsstaten tildele de pågældende produktionskvoter for isoglukose til én eller flere andre virksomheder, uanset om sådanne virksomheder har en kvote.
IV
Foranstaltninger, der træffes i henhold til afdeling II og III, må kun gennemføres, hvis:
a) |
der tages hensyn til alle berørte parters interesser |
b) |
den pågældende medlemsstat mener, at foranstaltningerne sandsynligvis vil forbedre strukturen i sukkerroe- og sukkerrørssektoren og den sukkerproducerende sektor |
c) |
de vedrører virksomheder, der er etableret i samme område, som der er fastsat kvoter for i bilag III b. |
V
Hvis sammenlægningen eller overdragelsen finder sted mellem den 1. oktober og den 30. april det følgende år, gælder de foranstaltninger, der er omhandlet i afdeling II og III, fra det igangværende produktionsår.
Hvis sammenlægningen eller overdragelsen finder sted mellem den 1. maj og den 30. september samme år, gælder de foranstaltninger, der er omhandlet i afdeling II og III, fra det følgende produktionsår.
VI
Hvis afdeling II og III anvendes, giver medlemsstaterne senest 15 dage efter udløbet af de perioder, der er omhandlet i afdeling V, Kommissionen meddelelse om de justerede kvoter.
Ændringsforslag 340
Forslag til forordning
Bilag III d (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG IIId
Købsbetingelser for sukkerroer, jf. artikel 101
PUNKT I
I dette bilag forstås ved de »kontraherende parter«:
a) |
sukkervirksomheder (i det følgende benævnt »fabrikanter«) |
b) |
sukkerroesælgere (i det følgende benævnt »sælgere«). |
PUNKT II
1. |
Leveringskontrakter indgås skriftligt for en bestemt mængde kvotesukkerroer. |
2. |
I leveringskontrakten fastsættes det, hvorvidt og i givet fald på hvilke betingelser der kan leveres yderligere mængder sukkerroer. |
PUNKT III
1. |
I leveringskontrakten fastsættes købsprisen for de mængder sukkerroer, der er omhandlet i artikel 101, stk. 2 a, litra a) og evt. litra b) i nærværende forordning. For de mængder, der er omhandlet i artikel 101, stk. 2 a, litra a), må sådanne priser ikke være lavere end den minimumspris for kvotesukkerroer, der er omhandlet i artikel 101 g, stk. 1. |
2. |
Der fastsættes i leveringskontrakten et bestemt sukkerindhold for sukkerroer. Leveringskontrakten skal indeholde en omregningstabel, som viser de forskellige sukkerindhold og de koefficienter, der anvendes ved omregning af de leverede sukkerroemængder til mængder med det sukkerindhold, der er fastsat i leveringskontrakten.
Omregningstabellen baseres på de udbyttesatser, der svarer til de forskellige sukkerindhold. |
3. |
Hvis en sælger har indgået en leveringskontrakt med en fabrikant om levering af sukkerroer som omhandlet i artikel 101, stk. 2a, litra a), betragtes alle leverancer fra den pågældende sælger, omregnet i henhold til nr. 2 i dette punkt, som leverancer som omhandlet i artikel 101, stk. 2a, litra a), op til den mængde sukkerroer, der er angivet i leveringskontrakten. |
4. |
Fabrikanter, der fremstiller en mindre sukkermængde end den mængde kvotesukkerroer, som de før såningen har indgået leveringskontrakt om i henhold til artikel 101, stk. 2a, litra a), skal fordele den sukkerroemængde, som svarer til en eventuel yderligere produktion op til kvoten, mellem de sælgere, med hvem de før såningen har indgået leveringskontrakter som omhandlet i artikel 101, stk. 2a, litra a).
Denne bestemmelse kan fraviges ved brancheaftaler. |
PUNKT IV
1. |
Det fastsættes i leveringskontrakten, hvor længe der normalt skal leveres sukkerroer, og hvordan leverancerne skal fordeles tidsmæssigt. |
2. |
De bestemmelser, der er nævnt i nr. 1, er de samme som dem, der var gældende for det foregående produktionsår, idet der tages hensyn til størrelsen af den faktiske produktion. Disse bestemmelser kan fraviges ved brancheaftaler. |
PUNKT V
1. |
I leveringskontrakten fastsættes der opsamlingssteder for sukkerroer. |
2. |
Hvor sælgere og fabrikanter allerede havde indgået en leveringskontrakt for det foregående produktionsår, forbliver de opsamlingssteder, som de aftalte for leverancerne i det pågældende produktionsår, de samme. Denne bestemmelse kan fraviges ved brancheaftaler. |
3. |
Det fastsættes i leveringskontrakten, at omkostningerne til læsning og til transport fra opsamlingsstederne afholdes af fabrikanten, medmindre der er indgået særlige aftaler på basis af lokale regler eller kutymer gældende før det foregående produktionsår. |
4. |
For Danmark, Grækenland, Spanien, Irland, Portugal, Finland og Det Forenede Kongerige, hvor sukkerroerne leveres frit fabrik, gælder dog, at det i leveringskontrakten skal fastsættes, at fabrikanten skal bære en del af læsnings- og transportomkostningerne, ligesom det skal fastsættes, hvor stor en procentdel eller hvor stort et beløb det drejer sig om. |
PUNKT VI
1. |
I leveringskontrakten fastsættes der overtagelsessteder for sukkerroer. |
2. |
Hvor sælgere og fabrikanter allerede havde indgået en leveringskontrakt for det foregående produktionsår, forbliver de overtagelsessteder, som de aftalte for leverancerne i det pågældende produktionsår, de samme. Denne bestemmelse kan fraviges ved brancheaftaler. |
PUNKT VII
1. |
Det fastsættes i leveringskontrakten, at sukkerindholdet skal beregnes ved polarisationsmetoden. Der udtages en prøve af sukkerroerne ved overtagelsen. |
2. |
Det kan ved brancheaftale være fastsat, at prøver skal udtages på et andet tidspunkt. I så fald fastsættes det i leveringskontrakten, at der skal foretages en regulering for at udligne en eventuel formindskelse af sukkerindholdet i perioden mellem overtagelsen og prøveudtagningen. |
PUNKT VIII
Det fastsættes i leveringskontrakten, at bruttovægt, tara og sukkerindhold skal bestemmes på én af følgende måder:
a) |
i fællesskab af fabrikanten og sukkerroeavlernes brancheorganisation, hvis dette er fastsat ved brancheaftale |
b) |
af fabrikanten under tilsyn af sukkerroeavlernes brancheorganisation |
c) |
af fabrikanten under tilsyn af en sagkyndig, der er anerkendt af den pågældende medlemsstat, forudsat at sælgeren bærer omkostningerne. |
PUNKT IX
1. |
Det fastsættes i leveringskontrakten, at fabrikanten for den samlede leverede mængde sukkerroer skal gøre mindst én af følgende ting:
Hvis en del af eller hele den leverede mængde sukkerroer underkastes forskellig behandling, fastsættes det i leveringskontrakten, at fabrikanten skal overholde mindst to af forpligtelserne i første afsnit. |
2. |
Der kan ved brancheaftale være fastsat et andet leveringsstadium for pulp end det, der er omhandlet i nr. 1, litra a), b) og c). |
PUNKT X
1. |
Der fastsættes i leveringskontrakterne frister for betaling af eventuelle forskud og for betaling af købsprisen for sukkerroer. |
2. |
De frister, der er omhandlet i nr. 1, er dem, der var gældende i det foregående produktionsår. Denne bestemmelse kan fraviges ved brancheaftaler. |
PUNKT XI
Hvis der i en leveringskontrakt er fastsat bestemmelser for anliggender, der er omhandlet i dette bilag, eller hvis en leveringskontrakt indeholder bestemmelser for andre anliggender, må sådanne bestemmelser og disses virkninger ikke være i strid med dette bilag.
PUNKT XII
1. |
De i bilag II, del Ia, punkt 11, i nærværende forordning nævnte brancheaftaler indeholder voldgiftsbestemmelser. |
2. |
Hvis der i en brancheaftale på EF-plan, regionalt plan eller lokalt plan er fastsat bestemmelser for anliggender, der er omhandlet i denne forordning, eller hvis en brancheaftale indeholder bestemmelser for andre anliggender, må sådanne bestemmelser og disses virkninger ikke være i strid med dette bilag. |
3. |
Ved aftaler som omhandlet i nr. 2 fastsættes navnlig:
|
PUNKT XIII
Hvis det ikke ved brancheaftale er fastsat, hvordan de mængder sukkerroer, som fabrikanten før såningen tilbyder at købe til fremstilling af sukker inden for kvoten, bør fordeles mellem sælgerne, kan den pågældende medlemsstat selv fastsætte regler for en sådan fordeling.
Ved sådanne regler kan traditionelle sælgere af sukkerroer til kooperativer også få tildelt leveringsrettigheder ud over dem, de ville få, hvis de var medlemmer af sådanne kooperativer.
Ændringsforslag 341
Forslag til forordning
Bilag VI — del II — nr. 17 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
Betegnelsen »crémant« angives på etiketterne til mousserende kvalitetsvin sammen med navnet på den underliggende geografiske enhed for det afgrænsede område af den beskyttede oprindelsesbetegnelse eller den geografiske betegnelse i det pågældende tredjeland. |
||
|
Hverken afsnit 1, litra a), eller afsnit 2 finder anvendelse på producenter med varemærker, der indeholder ordet »crémant«, og som blev registreret før den 1. marts 1986. |
Ændringsforslag 342
Forslag til forordning
Bilag VI — del III — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
Følgende er udelukkende forbeholdt mejeriprodukter: |
Følgende er udelukkende forbeholdt mejeriprodukter: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
Ændringsforslag 343
Forslag til forordning
Bilag VI — del V- afdeling II
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Medlemsstaterne kan dog fastsætte lidt andre temperaturkrav for den minimumstid, der er nødvendig, og kun for så vidt det er nødvendigt for at lette opskæringen og håndteringen på fabrikken under fremstilling af tilberedninger baseret på fersk fjerkrækød |
Medlemsstaterne kan dog fastsætte lidt andre temperaturkrav for den minimumstid, der er nødvendig, og kun for så vidt det er nødvendigt for at lette opskæringen og håndteringen på fabrikken under fremstilling af tilberedninger baseret på fersk fjerkrækød |
||||
|
|
||||
|
Fjerkrækød udbydes til salg i én af følgende former: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 344
Forslag til forordning
Bilag VI — del V a (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
Del Va. Æg fra høns af arten Gallus gallus
I. Anvendelsesområde
1) |
Denne del gælder afsætning i Unionen af æg produceret i Unionen, importeret fra tredjelande eller bestemt til eksport fra Unionen. |
2) |
Medlemsstaterne kan undtage æg fra kravene i denne del af bilaget bortset fra punkt III, nr. 3, hvis producenten sælger æggene direkte til den endelige forbruger:
Når der træffes beslutning om en sådan undtagelse, kan den enkelte producent vælge, om han vil gøre brug af den eller ej. Når undtagelsen finder anvendelse, må der ikke anvendes kvalitetskriterier eller vægtsortering. Medlemsstaten kan fastsætte definitionen af begreberne »lokalt offentligt marked«, »dørsalg« og »produktionsregion« i henhold til national lovgivning. |
II. Kvalitets- og vægtsortering
1) |
Æg inddeles i følgende kvalitetsklasser:
|
2. |
Klasse A-æg sorteres også efter vægt. Sortering efter vægt kræves dog ikke for æg, der leveres til virksomheder i fødevareindustrien og nonfoodindustrier. |
3. |
Klasse B-æg må kun leveres til virksomheder i fødevareindustrien og nonfoodindustrier. |
III. Mærkning af æg
1. |
Klasse A-æg mærkes med producentkoden.
Klasse B-æg mærkes med producentkoden og/eller med en anden angivelse. Medlemsstaterne kan undtage klasse B-æg fra dette krav, når disse æg udelukkende forhandles på deres område. |
2. |
Mærkningen af æg i overensstemmelse med stk. 1 skal foregå på produktionsstedet eller på det første pakkeri, som æggene leveres til. |
3. |
Æg, som producenten sælger til den endelige forbruger på et lokalt offentligt marked i produktionsregionen i den pågældende medlemsstat, mærkes i overensstemmelse med stk. 1.
Medlemsstaterne kan dog undtage producenter med op til 50 æglæggende høner fra dette krav, såfremt producentens navn og adresse er angivet på salgsstedet. |
Ændringsforslag 345
Forslag til forordning
Bilag VI — del VI
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||
Del VI. Smørbare fedtstoffer |
Del VI. Smørbare fedtstoffer |
||||||
|
|
||||||
De produkter, der er omhandlet i artikel 60, må i uforarbejdet stand ikke leveres eller overdrages til den endelige forbruger, hverken direkte eller indirekte gennem restauranter, hospitaler, kantiner eller lignende, medmindre produkterne opfylder kravene i bilaget. |
De produkter, der er omhandlet i artikel 60, må i uforarbejdet stand ikke leveres eller overdrages til den endelige forbruger, hverken direkte eller indirekte gennem restauranter, hospitaler, kantiner eller lignende, medmindre produkterne opfylder kravene i bilaget. |
||||||
Varebetegnelserne for disse produkter er anført i denne del. |
Varebetegnelserne for disse produkter er anført i denne del. |
||||||
Følgende varebetegnelser er forbeholdt de produkter, der er defineret heri, og som har følgende KN-koder og et fedtindhold på mindst 10 vægtprocent, men under 90 vægtprocent: |
Følgende varebetegnelser er forbeholdt de produkter, der er defineret heri, og som har følgende KN-koder og et fedtindhold på mindst 10 vægtprocent, men under 90 vægtprocent: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
Indholdet af fedt uden tilsat salt skal være mindst to tredjedele af tørstoffet. |
Indholdet af fedt uden tilsat salt skal være mindst to tredjedele af tørstoffet. |
||||||
Disse varebetegnelser gælder dog kun for produkter, der har en fast konsistens ved en temperatur på 20 oC, og som er smørbare. |
Disse varebetegnelser gælder dog kun for produkter, der har en fast konsistens ved en temperatur på 20 oC, og som er smørbare. |
||||||
Definitionerne gælder ikke for: |
Definitionerne gælder ikke for: |
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
||||||
|
|
Ændringsforslag 346
Forslag til forordning
Bilag VII
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
BILAG VII |
BILAG VII |
||||
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OMHANDLET I ARTIKEL 62 |
ØNOLOGISKE FREMGANGSMÅDER OMHANDLET I ARTIKEL 62 |
||||
Del I |
Del I |
||||
Tilsætning, syring og afsyring i visse vindyrkningszoner |
Tilsætning, syring og afsyring i visse vindyrkningszoner |
||||
[…] |
[…] |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 347
Forslag til forordning
Bilag VII a (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG VIIa
FAKULTATIVE FORBEHOLDTE UDTRYK
Produktkategori (henvisning til klassificeringen i den kombinerede nomenklatur) |
Fakultativt forbeholdt udtryk |
Retsakt, som fastsætter angivelsen og anvendelsesbetingelserne |
fjerkrækød (KN 0207, KN 0210) |
fodret med |
Artikel 11 i forordning (EF) nr. 543/2008 |
|
ekstensivt staldopdræt |
|
|
fritgående |
|
|
frilands |
|
|
slagtealder |
|
|
opfedningsperiodens længde |
|
æg (CN 0407) |
friske |
Artikel 12 i forordning (EF) nr. 589/2008 |
|
ekstra eller ekstra friske |
Artikel 14 i forordning (EF) nr. 589/2008 |
|
angivelse af de æglæggende høners foder |
Artikel 15 i forordning (EF) nr. 589/2008 |
honning (CN 0409) |
blomsteroprindelse eller vegetabilsk oprindelse |
Direktiv 2001/110/EF, artikel 2 |
|
regional oprindelse |
|
|
topografisk oprindelse |
|
|
specifikke kvalitetskriterier |
|
olivenolie (CN 1509) |
første koldpresning |
Artikel 5 i forordning (EF) nr. 1019/2002 |
|
koldekstraktion |
|
|
syreindhold |
|
|
skarp |
|
|
frugtagtig moden eller grøn |
|
|
bitter |
|
|
intens |
|
|
middel |
|
|
let |
|
|
afbalanceret |
|
|
mild olie |
|
mælk og mejeriprodukter (CN 04) |
traditionelt smør |
Bilag VI, del VI til forordning (EU) (forordning om en fælles markedsordning) |
smørbare fedtstoffer (KN 0405 og ex 2106, KN ex 1517, KN ex 1517 og ex 2106) |
fedtreduceret |
Bilag VI, del VI til forordning (EU) (forordning om en fælles markedsordning) |
|
let |
|
|
lavt fedtindhold |
|
Ændringsforslag 348
Forslag til forordning
Bilag VII b (nyt)
Kommissionens forslag
Ændringsforslag
BILAG VIIb
IMPORTTOLD FOR RIS, JF. ARTIKEL 121B og 121D
1. |
Importtold for afskallet ris (hinderis)
|
2. |
Importtold for sleben ris
|
Ændringsforslag 349
Forslag til forordning
Bilag VII c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
BILAG VIIc |
|
BASMATI-RIS, JF. ARTIKEL 121d |
|
Basmati 217 |
|
Basmati 370 |
|
Basmati 386 |
|
Kernel (Basmati) |
|
Pusa Basmati |
|
Ranbir Basmati |
|
Super Basmati |
|
Taraori Basmati (HBC-19) |
|
Type-3 (Dehradun) |
(1) Endnu ikke offentliggjort i EUT.
(3) EUT L 94 af 30.3.2012, s. 38.
(4) EFT L 1 af 4.1.2003, s. 1. Med virkning fra den 1. december 2009 er EF-traktatens artikel 81 og 87 blevet til henholdsvis artikel 101 og 102 i TEUF.
(5) EUT C 35 af 9.2.2012, s. 1.
(6) EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.
(7) EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.
(8) Et år efter denne forordnings ikrafttræden.
(9) [Medlemsstaterne kan for svin, der er slagtet på deres område, indføre en separat klasse for magert kød på 60 % eller derover med betegnelsen S.]
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/542 |
P7_TA(2013)0086
Afgørelse om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)
Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 2013 om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (COM(2011)0627/3 — C7-0340/2011 — COM(2012)0553 — C7-0313/2012 — 2011/0282(COD) — 2013/2530(RSP))
(2016/C 036/41)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til forslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 70, stk. 2, og artikel 70 a, |
der henviser til, at den finansieringsramme, der er præciseret i det lovgivningsmæssige forslag, kun er vejledende for den lovgivende myndighed, og ikke kan fastsættes endeligt, før der er indgået aftale om forslaget til forordning, om den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020,
træffer afgørelse om at indlede interinstitutionelle forhandlinger på grundlag af følgende mandat:
MANDAT
Ændringsforslag 1
Forslag til forordning
Henvisning 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og 43 , |
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2 , |
Begrundelse
Præcisering: Der bør anvendes samme retsgrundlag for alle retsakter i reformpakken.
Ændringsforslag 2
Forslag til forordning
Betragtning 8
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 3
Forslag til forordning
Betragtning 12
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 4
Forslag til forordning
Betragtning 13
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Programændringer er ikke af rent teknisk karakter.
Ændringsforslag 5
Forslag til forordning
Betragtning 16
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 6
Forslag til forordning
Betragtning 19
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 7
Forslag til forordning
Betragtning 21
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 8
Forslag til forordning
Betragtning 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 9
Forslag til forordning
Betragtning 27
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 10
Forslag til forordning
Betragtning 28
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 11
Forslag til forordning
Betragtning 30
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Se det tilsvarende ændringsforslag til artikel 30.
Ændringsforslag 12
Forslag til forordning
Betragtning 33
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 13
Forslag til forordning
Betragtning 37
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 14
Forslag til forordning
Betragtning 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Traditionel og lokal viden og lokalsamfundsbaseret innovation udgør tilsammen et omfattende felt med akkumuleret praktisk viden og videnskabende kapacitet, som der er brug for, hvis bæredygtigheds- og udviklingsmålene skal nås. Undersøgelser af muligheden for synergier gennem samarbejde med lokale udviklingsaktører skal følgelig ske i tråd med de i FN's konvention om biologisk mangfoldighed og FN's erklæring om oprindelige folks rettigheder fastlagte principper om beskyttelse af oprindelige folks og lokalsamfunds traditionelle viden og metoder.
Ændringsforslag 15
Forslag til forordning
Betragtning 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 16
Forslag til forordning
Betragtning 50
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 17
Forslag til forordning
Betragtning 51
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 18
Forslag til forordning
Betragtning 52
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 19
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 20
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra f
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 21
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra j a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Begrundelse
Der bør tages hensyn til overgangsregioner i tråd med ændringsforslaget til artikel 65 om bidrag fra fonden.
Ændringsforslag 22
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra l
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 23
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra l a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 143
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra m a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 24
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra o
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 25
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra r
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 26
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra s
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 27
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra t
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
For at fremme en holistisk tilgang til udviklingen af korte forsyningskæder og direkte imødekomme landdistriktssamfundenes behov bør definitionen af korte forsyningskæder henvise specifikt til markedsføringskanaler som f.eks. direkte salg, lokale markeder og lokalsamfundsstøttet landbrug som et middel for landbrugere og producenter til at markedsføre fødevarer af høj kvalitet.
Ændringsforslag 28
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra u
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 29
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra x a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 30
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — litra x b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 31
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] finder også anvendelse i nærværende forordning. |
Ændringsforslag 32
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Med hensyn til definitionen af ung landbruger i stk. 1, litra u) , beføjes Kommissionen til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90, for så vidt angår betingelserne for, at juridiske personer kan betragtes som unge landbrugere, herunder fastsættelse af en henstandsperiode for erhvervelse af faglige kvalifikationer. |
2. Med hensyn til unge landbrugere og små bedrifter tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90, for så vidt angår betingelserne for, at juridiske personer kan betragtes som unge landbrugere eller som landbrugere med små bedrifter , herunder fastsættelse af en henstandsperiode for erhvervelse af faglige kvalifikationer , idet der tages hensyn til de særlige omstændigheder i hver enkelt medlemsstat . |
Ændringsforslag 33
Forslag til forordning
Artikel 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
ELFUL bidrager til Europa 2020-strategien ved at fremme en bæredygtig udvikling af landdistrikterne i hele EU som supplement til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik (i det følgende benævnt »den fælles landbrugspolitik«), samhørighedspolitikken og den fælles fiskeripolitik. Den bidrager til en mere territorial og miljømæssigt afbalanceret, klimavenlig, resistent og innovativ landbrugssektor i Unionen. |
ELFUL bidrager til Europa 2020-strategien inden for rammerne af en europæisk strategi for udvikling af landdistrikter ved at fremme en bæredygtig udvikling af landdistrikterne i hele EU som supplement til andre instrumenter i den fælles landbrugspolitik (i det følgende benævnt »den fælles landbrugspolitik«), samordnet med og i tillæg til samhørighedspolitikken og den fælles fiskeripolitik. Den bidrager til udviklingen af en mere territorialt og miljømæssigt afbalanceret, klimavenlig, resistent , konkurrencedygtig, produktiv og innovativ landbrugs- og skovbrugssektor i Unionen og til udviklingen af vigtige landdistrikter . |
Begrundelse
Da målene for ELFUL i artikel 4 og 5 også vedrører foranstaltninger rettet mod landdistrikter uden for landbrugssektoren, bør målet for ELFUL formuleres på en mere inklusiv måde.
Ændringsforslag 34
Forslag til forordning
Artikel 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Inden for de overordnede rammer af den fælles landbrugspolitik bidrager støtte til udvikling af landdistrikterne til at opfylde følgende mål: |
Inden for de overordnede rammer af den fælles landbrugspolitik bidrager støtte til udvikling af landdistrikterne til at opfylde følgende mål: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 35
Forslag til forordning
Artikel 5
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Virkeliggørelsen af målene for udvikling af landdistrikterne, som bidrager til Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, forfølges gennem følgende seks EU-prioriteter for udvikling af landdistrikterne, der refererer til de relevante tematiske mål i FSR: |
Virkeliggørelsen af målene for udvikling af landdistrikterne, som bidrager til Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, forfølges gennem følgende seks EU-prioriteter for udvikling af landdistrikterne, der refererer til de relevante tematiske mål i FSR: |
||||
1) fremme af vidensoverførsel og innovation inden for landbrug, skovbrug og landdistrikter med fokus på følgende områder: |
1) fremme af vidensoverførsel og innovation inden for landbrug, skovbrug og landdistrikter med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2) styrkelse af konkurrenceevnen for alle typer landbrug og forøgelse af bedrifternes levedygtighed med fokus på følgende områder: |
2) styrkelse af bedrifternes levedygtighed og konkurrenceevnen for alle typer landbrug og skovbrug samt for fødevaresektoren med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3) fremme af fødevarekædens organisation og risikostyring i landbruget med fokus på følgende områder: |
3) fremme af fødevarekædens organisation og risikostyring i landbruget med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
4) genopretning, bevarelse og forbedring af økosystemer, som er afhængige af landbruget og skovbruget, med fokus på følgende områder: |
4) genopretning, bevarelse og forbedring af økosystemer, som påvirkes af landbruget og skovbruget, med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
5) fremme af ressourceeffektivitet og støtte til overgangen til en klimaresistent lavemissionsøkonomi i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren med fokus på følgende områder: |
5) fremme af ressourceeffektivitet og støtte til overgangen til en klimaresistent lavemissionsøkonomi i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
6) fremme af social integration, fattigdomsbekæmpelse og økonomisk udvikling i landdistrikterne med fokus på følgende områder: |
6) fremme af social integration, fattigdomsbekæmpelse og økonomisk udvikling i landdistrikterne med fokus på følgende områder: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Alle prioriteterne skal bidrage til de tværgående mål for innovation, miljø og modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer. |
Alle prioriteterne skal bidrage til de tværgående mål for innovation, miljø og modvirkning af og tilpasning til klimaforandringer. |
Ændringsforslag 36
Forslag til forordning
Artikel 6 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Der skal også være sammenhæng mellem ELFUL-støtten og de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget. |
1. Der skal også være sammenhæng mellem ELFUL-støtten og de foranstaltninger, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget eller andre af Unionens finansielle instrumenter . |
Ændringsforslag 173
Forslag til forordning
Artikel 6 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 6a |
|
Sammenhæng i udviklingspolitikken |
|
Reformen skal sikre, at der i den fælles landbrugspolitik i overensstemmelse med artikel 208 i TEUF tages højde for målsætningerne om udviklingssamarbejde, herunder de af FN og andre internationale organisationer godkendte målsætninger. Foranstaltninger i medfør af denne forordning må ikke bringe fødevareproduktionskapaciteten og den langsigtede fødevaresikkerhed for udviklingslandene i fare, navnlig de mindst udviklede lande (LCD'erne), og de skal bidrage til at opfylde EU's forpligtelser vedrørende modvirkning af klimaÆndringsforslagerne. I forbindelse med fremme af bæredygtigt landbrug baserer EU sin indsats på konklusionerne fra International Assessment of Agricultural Knowledge, Science and Technology for Development (IAASTD). |
Ændringsforslag 37
Forslag til forordning
Artikel 7
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. ELFUL's indsats i medlemsstaterne foregår via landdistriktudviklingsprogrammer. Med disse programmer gennemføres en strategi med henblik på at opfylde EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne gennem en række foranstaltninger, der er fastlagt i afsnit III, og til hvis gennemførelse der vil blive ansøgt om støtte fra ELFUL. |
1. ELFUL's indsats i medlemsstaterne foregår via landdistriktudviklingsprogrammer. Med disse programmer gennemføres en strategi med henblik på at opfylde EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne gennem en række foranstaltninger, der er fastlagt i afsnit III, og til hvis gennemførelse der vil blive ansøgt om støtte fra ELFUL. |
2. En medlemsstat kan enten forelægge et samlet program for hele sit område eller et sæt regionale programmer. |
2. En medlemsstat kan forelægge et samlet program for hele sit område eller et sæt regionale programmer eller begge dele . Foranstaltninger, der gennemføres på nationalt plan, må ikke gennemføres via regionale programmer. |
3. Medlemsstater med regionale programmer kan også forelægge en national ramme til godkendelse med fælles elementer for disse programmer uden separate budgetbevillinger. |
3. Medlemsstater med regionale programmer kan også forelægge en national ramme til godkendelse med fælles elementer for disse programmer uden separate budgetbevillinger. |
Ændringsforslag 38
Forslag til forordning
Artikel 8
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Medlemsstaterne kan i deres programmer for udvikling af landdistrikterne inkludere tematiske delprogrammer, som bidrager til EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne, og som har til formål at opfylde specifikke identificerede behov , navnlig vedrørende : |
1. Med henblik på at bidrage til at nå prioriteterne for udvikling af landdistrikterne kan medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne inkludere tematiske delprogrammer, som opfylder specifikke behov . Sådanne tematiske delprogrammer kan blandt andet vedrøre : |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
En vejledende liste over foranstaltninger og typer af operationer af særlig relevans for hvert tematisk delprogram er anført i bilag III. |
En vejledende liste over foranstaltninger og typer af operationer af særlig relevans for hvert tematisk delprogram er anført i bilag III. |
||||
2. Tematiske delprogrammer kan også imødegå specifikke behov i forbindelse med omstruktureringen af landbrugssektoren med en betydelig indvirkning på udviklingen i et bestemt landdistrikt. |
2. Tematiske delprogrammer kan også imødegå specifikke behov i forbindelse med omstruktureringen af landbrugssektoren med en betydelig indvirkning på udviklingen i et bestemt landdistrikt eller andre specifikke behov, som medlemsstaten konstaterer . |
||||
3. De støttesatser, der er fastsat i bilag I, kan forhøjes med 10 procentpoint for operationer, der støttes inden for rammerne af tematiske delprogrammer vedrørende små bedrifter og korte forsyningskæder. Når det drejer sig om unge landbrugere og bjergområder, kan de maksimale støttesatser forhøjes i overensstemmelse med bilag I. Den maksimale samlede støttesats må imidlertid ikke overstige 90 %. |
3. De støttesatser, der er fastsat i bilag I, kan forhøjes med 10 procentpoint for operationer, der støttes inden for rammerne af tematiske delprogrammer vedrørende små bedrifter og korte forsyningskæder. Når det drejer sig om bl.a. unge landbrugere og bjergområder, kan de maksimale støttesatser forhøjes i overensstemmelse med bilag I. Den maksimale samlede støttesats må imidlertid ikke overstige 90 %. |
Ændringsforslag 39
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra c — afsnit 2 — nr. vii
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 40
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Forhåndsbetingelserne for programmer for udvikling af landdistrikterne bør ikke vedrøre områder, der ikke er omfattet af politikken for udvikling af landdistrikter, men kun bruges til en vurdering af de betingelser, der er direkte forbundet med programforanstaltningerne.
Ændringsforslag 41
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra f
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 42
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra g
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 43
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra j
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
For at sikre en klar forbindelse mellem politiske målsætninger for udviklingen af landdistrikterne og beviser i programmeringsdokumenterne, der berettiger specifikke målsætninger, hvor intervention er påkrævet, er det nødvendigt at fastholde et fokus på politiske målsætninger i programmets outputforanstaltninger.
Ændringsforslag 44
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 1 — litra m
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 45
Forslag til forordning
Artikel 9 — stk. 2 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
For at sikre en klar forbindelse mellem politiske målsætninger for udviklingen af landdistrikterne og beviser i programmeringsdokumenterne, der berettiger specifikke målsætninger, hvor intervention er påkrævet, er det nødvendigt at fastholde et fokus på politiske målsætninger i programmets outputforanstaltninger.
Ændringsforslag 46
Forslag til forordning
Artikel 10
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Foruden de forhåndsbetingelser, der er omhandlet i bilag IV, gælder de generelle forhåndsbetingelser, der er fastlagt i bilag IV til forordning (EU) nr. [CSF/2012], for ELFUL. |
De forhåndsbetingelser, der er omhandlet i bilag IV, gælder for ELFUL , hvis de er relevante og kan anvendes på de specifikke mål, der søges nået via prioriteterne i programmet . |
Begrundelse
Politikken for udvikling af landdistrikter er måske ikke den bedste til at opfylde kravene på andre politikområder. Forhåndsbetingelserne bør kun være et krav i forbindelse med væsentlige prioriteter for denne politik.
Ændringsforslag 47
Forslag til forordning
Artikel 11 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Kommissionen kan godkende et program for udvikling af landdistrikter før vedtagelsen af en partnerskabsaftale med en medlemsstat, hvis den mener, at alle elementer i programmet for udvikling af landdistrikter er i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning og med de dele af partnerskabsaftalen, der vedrører ELFUL. |
Ændringsforslag 48
Forslag til forordning
Artikel 12 — stk. 1 — litra a — nr. ii
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 49
Forslag til forordning
Artikel 12 — stk. 1 — litra a — nr. iv
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 50
Forslag til forordning
Artikel 12 — stk. 1 — litra a — nr. iv a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Begrundelse
For at undgå, at en medlemsstat mister EU-midler, bør der åbnes mulighed for en omfordeling af midler mellem programmer for udvikling af landdistrikter i den pågældende medlemsstat, hvis en gennemførelsesanalyse viser, at der er risiko for automatisk frigørelse.
Ændringsforslag 51
Forslag til forordning
Artikel 12 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Den i stk. 1 nævnte godkendelse udstedes af Kommissionen senest to måneder efter modtagelse af anmodningen. |
Ændringsforslag 52
Forslag til forordning
Artikel 13 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter bestemmelser om procedurer og tidsplaner for: |
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende bestemmelser om procedurer og tidsplaner for: |
Begrundelse
Dette er ikke nogen rent teknisk afgørelse.
Ændringsforslag 53
Forslag til forordning
Artikel 13 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 91. |
udgår |
Ændringsforslag 54
Forslag til forordning
Artikel 14 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Kun de landbrugere, der er aktive landbrugere som defineret i forordning (EU) nr. …/2013 [DP], kan få gavn af foranstaltninger målrettet landbrugsbedrifter. |
Ændringsforslag 55
Forslag til forordning
Artikel 15
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter erhvervsuddannelse og kompetenceudviklingsaktioner, demonstration og information. Erhvervsuddannelse og kompetenceudviklingsaktioner kan omfatte uddannelseskurser, workshopper og coaching. |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter erhvervsuddannelse og kompetenceudviklingsaktioner, demonstration og information. Erhvervsuddannelse og kompetenceudviklingsaktioner kan omfatte uddannelseskurser, workshopper og coaching. |
Støtte kan også omfatte kortsigtede udvekslingsordninger vedrørende bedriftsforvaltning samt besøg på bedrifterne . |
Støtte kan også omfatte kortsigtede udvekslingsordninger vedrørende bedrifts- og skovforvaltning samt besøg på bedrifter og i skove . |
2. Støtte under denne foranstaltning skal være til gavn for de personer, der er beskæftiget inden for landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren, og andre økonomiske aktører, der er mikrovirksomheder eller SMV'er i landdistrikterne. |
2. Støtte under denne foranstaltning skal være til gavn for de personer, der er beskæftiget inden for landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren, og andre økonomiske aktører, der er mikrovirksomheder eller SMV'er i landdistrikterne. I forbindelse med støtte under denne foranstaltning kan SMV'er med tilknytning til landbrugs- og skovbrugssektoren prioriteres. |
Støtte gives til udbydere af uddannelse eller anden vidensoverførsel eller andre informationsforanstaltninger. |
Støtte gives til udbydere af uddannelse eller anden vidensoverførsel eller andre informationsforanstaltninger. Disse udbydere kan være offentlige organer . |
3. Støtte i henhold til denne foranstaltning ydes ikke til kurser eller praktisk uddannelse, der indgår i normale uddannelsesprogrammer eller -systemer på sekundærtrinnet eller derover. |
3. Støtte i henhold til denne foranstaltning ydes ikke til kurser eller praktisk uddannelse, der indgår i normale uddannelsesprogrammer eller -systemer på sekundærtrinnet eller derover. |
Organer, som tilbyder vidensoverførsel og informationstjenester, skal have den nødvendige kapacitet i form af personalets kvalifikationer og regelmæssig uddannelse til at udføre denne opgave. |
Organer, som tilbyder vidensoverførsel og informationstjenester, skal have den nødvendige kapacitet i form af personalets kvalifikationer og regelmæssig uddannelse til at udføre denne opgave. |
4. Udgifter, der er støtteberettigede under denne foranstaltning, skal være til tilrettelæggelse og gennemførelse af overførsel af viden eller information. I tilfælde af demonstrationsprojekter kan støtten også omfatte relevante investeringsomkostninger. Udgifter til deltagernes rejse, indkvartering og dagpenge samt omkostninger til afløsning af landbrugerne er også støtteberettigede. |
4. Udgifter, der er støtteberettigede under denne foranstaltning, skal være til tilrettelæggelse og gennemførelse af overførsel af viden eller information. I tilfælde af demonstrationsprojekter kan støtten også omfatte relevante investeringsomkostninger. Udgifter til deltagernes rejse, indkvartering og dagpenge samt omkostninger til afløsning af landbrugerne er også støtteberettigede. |
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af støtteberettigede omkostninger, mindstekravet til kvalifikationer hos organer, som tilbyder tjenesteydelser i forbindelse med vidensoverførsel, samt varigheden og indholdet af udvekslingsordninger og besøg på bedrifterne. |
5. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af støtteberettigede omkostninger, mindstekravet til kvalifikationer hos organer, som tilbyder tjenesteydelser i forbindelse med vidensoverførsel, samt varigheden og indholdet af udvekslingsordninger og besøg på bedrifterne. |
Ændringsforslag 56
Forslag til forordning
Artikel 16
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning gives for at: |
1. Støtte under denne foranstaltning gives for at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Modtageren af den støtte, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og c), er udbyderen af rådgivning eller uddannelse. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes til den myndighed eller det organ, der udvælges til at oprette bedriftsforvaltnings-, vikar- og landbrugsrådgivningstjenester samt rådgivningstjenester for skovbrugere. |
2. Modtageren af den støtte, der er omhandlet i stk. 1, litra a), c) og ca) , er udbyderen af rådgivning eller uddannelse. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes til den myndighed eller det organ, der udvælges til at oprette bedriftsforvaltnings-, vikar- og landbrugsrådgivningstjenester samt rådgivningstjenester for skovbrugere. |
||||
3. De myndigheder eller organer, som udvælges til at yde rådgivning, skal have passende ressourcer i form af regelmæssigt uddannet og kvalificeret personale, rådgivningsmæssig erfaring og pålidelighed med hensyn til de områder, de rådgiver inden for. Modtagerne udvælges gennem indkaldelser af forslag. Udvælgelsesproceduren skal være objektiv og åben for offentlige og private organer. |
3. De myndigheder eller organer, som udvælges til at yde rådgivning, skal have passende ressourcer i form af regelmæssigt uddannet og kvalificeret personale og rådgivningsmæssig erfaring og skal kunne påvise uafhængighed og pålidelighed med hensyn til de områder, de rådgiver inden for. Modtagerne udvælges gennem indkaldelser af forslag. Udvælgelsesproceduren skal være underlagt offentlig ret og være åben for både offentlige og private organer. Den skal være objektiv og udelukke ansøgere med interessekonflikter. |
||||
I forbindelse med rådgivningstjenester respekterer rådgiverne de hemmeligholdelsesforpligtelser, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. HR/2012. |
I forbindelse med rådgivningstjenester respekterer rådgiverne de hemmeligholdelsesforpligtelser, der er omhandlet i artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. …/2013 [HR]. |
||||
|
3a. Bedriftsrådgivningssystemet skal opfylde kravene i artikel 12 i forordning (EU) nr. …/2013 [HR]. Der ydes kun supplerende støtte til rådgivningstjenester, hvis medlemsstaten har oprettet et bedriftsrådgivningssystem efter artikel 12 i forordning (EU) nr. …/2013 [HR]. |
||||
4. Rådgivning til landbrugerne skal være forbundet med mindst én af EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne og skal som minimum omfatte følgende elementer: |
4. Rådgivning til landbrugerne skal være forbundet med to eller flere af EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne og skal omfatte to eller flere af følgende elementer: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Rådgivning kan også omfatte andre spørgsmål i forbindelse med økonomiske, landbrugsmæssige og miljømæssige resultater på bedriften. |
Rådgivning kan også omfatte andre spørgsmål i forbindelse med økonomiske, landbrugsmæssige og miljømæssige resultater på bedriften. |
||||
5. Rådgivning til skovbrugere skal som minimum omfatte de relevante forpligtelser i henhold til direktiv 92/43/EØF, direktiv 2009/147/EF og direktiv 2000/60/EF. Det kan også omfatte spørgsmål i tilknytning til de økonomiske og miljømæssige resultater af skovbrugsbedriften. |
5. Rådgivning til skovbrugere skal som minimum omfatte de relevante forpligtelser i henhold til direktiv 92/43/EØF, direktiv 2009/147/EF og direktiv 2000/60/EF. Det kan også omfatte spørgsmål i tilknytning til de økonomiske og miljømæssige resultater af skovbrugsbedriften. |
||||
6. Rådgivning til SMV'er kan omfatte spørgsmål i tilknytning til virksomhedens økonomiske og miljømæssige resultater. |
6. Rådgivning til SMV'er kan omfatte spørgsmål i tilknytning til virksomhedens økonomiske og miljømæssige resultater. Mikrovirksomheder og SMV'er med tilknytning til landbrugs- og skovbrugssektoren kan prioriteres. |
||||
7. Hvor det er berettiget og hensigtsmæssigt, kan rådgivningen delvis ydes i grupper under hensyntagen til situationen for den enkelte bruger af rådgivningstjenesterne. |
7. Hvor det er berettiget og hensigtsmæssigt, kan rådgivningen delvis ydes i grupper under hensyntagen til situationen for den enkelte bruger af rådgivningstjenesterne. |
||||
8. Støtte i henhold til stk. 1, litra a) og c), begrænses til det maksimale beløb, der er fastsat i bilag I. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), nedsættes gradvist over en periode på højst fem år fra oprettelsen. |
8. Støtte i henhold til stk. 1, litra a) og c), begrænses til det maksimale beløb, der er fastsat i bilag I. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), nedsættes gradvist over en periode på højst fem år fra oprettelsen. |
||||
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af minimumskvalifikationer for de myndigheder eller organer, der tilbyder rådgivning. |
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af minimumskvalifikationer for de myndigheder eller organer, der tilbyder rådgivning. |
Ændringsforslag 57
Forslag til forordning
Artikel 17
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||||||
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter ny deltagelse fra landbrugere i: |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter ny deltagelse fra landbrugere , producentsammenslutninger eller producentorganisationer i: |
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
|
||||||||||||
|
1a. Støtten kan også dække de omkostninger, som landbrugere eller producentsammenslutninger og producentorganisationer afholder i forbindelse med informations- og markedsføringsaktiviteter for produkter, der er omfattet af de kvalitetsordninger, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b). |
||||||||||||
2. Støtte udbetales som et årligt incitament, hvis niveau fastlægges ud fra de normerede omkostninger ved deltagelse i ordninger, hvortil der ydes støtte, i en periode på højst fem år. |
2. Støtte udbetales som et årligt incitament, hvis niveau fastlægges ud fra de normerede omkostninger ved deltagelse i ordninger, hvortil der ydes støtte, i en periode på højst fem år. |
||||||||||||
|
Uanset første afsnit kan der desuden ydes støtte til støttemodtagere, der har deltaget i en lignende ordning i løbet af programperioden 2007-2013, forudsat at dobbeltbetalinger udelukkes, og den samlede maksimale varighed på fem år overholdes. Støtten udbetales årligt mod fremlæggelse af dokumentation for deltagelse i ordningen. Producenten indgiver dog kun én ansøgning for en periode på fem år. |
||||||||||||
I dette stykke forstås ved »faste omkostninger«: omkostningerne ved at melde sig ind i en støttet kvalitetsordning og det årlige bidrag for at deltage i denne ordning, herunder eventuelle omkostninger ved kontrol af, om ordningens varespecifikationer overholdes. |
I dette stykke forstås ved »faste omkostninger«: omkostningerne ved at melde sig ind i en støttet kvalitetsordning og det årlige bidrag for at deltage i denne ordning, herunder eventuelle omkostninger ved kontrol af, om ordningens varespecifikationer overholdes. |
||||||||||||
3. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
3. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. Hvis der ydes støtte til producentsammenslutninger efter stk. 1a, kan medlemsstaterne fastsætte et andet maksimumsbeløb. |
||||||||||||
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende Unionens specifikke kvalitetsordninger, som er omfattet af stk. 1, litra a). |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende Unionens specifikke kvalitetsordninger, som er omfattet af stk. 1, litra a). |
Ændringsforslag 58
Forslag til forordning
Artikel 18
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter materielle og/eller immaterielle investeringer, som: |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter materielle og/eller immaterielle investeringer, som: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), ydes til landbrugsbedrifter. I tilfælde af investeringer til støtte for bedrifternes omstrukturering er det kun bedrifter, der ikke overstiger en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i programmet baseret på en SWOT-analyse, der gennemføres i relation til EU-prioriteten for udvikling af landdistrikterne vedrørende forbedring af konkurrenceevnen i alle former for landbrug og af landbrugsbedriftens levedygtighed, der er støtteberettigede. |
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), ydes til landbrugsbedrifter eller til producentsammenslutninger og -organisationer . |
||||
3. Støtte under denne foranstaltning begrænses til de maksimale støttesatser, der er fastsat i bilag I. Disse maksimale satser kan forhøjes for unge landbrugere, kollektive investeringer og integrerede projekter, der involverer støtte i henhold til mere end én foranstaltning, investeringer i områder med betydelige naturbetingede begrænsninger som omhandlet i artikel 33, stk. 3, og de foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed i overensstemmelse med de støttesatser, der er fastsat i bilag I. Den maksimale samlede støttesats må dog ikke overstige 90 %. |
3. Støtte under denne foranstaltning begrænses til de maksimale støttesatser, der er fastsat i bilag I. Disse maksimale satser kan forhøjes for unge landbrugere ; for samarbejdsprojekter mellem små landbrugere for at forbedre deres bedrifters bæredygtige produktivitet og tilskynde dem til at diversificere til alternative indtægtskilder, herunder forarbejdning; for landbrugere og grupper af landbrugere, der investerer i økologiske landbrugsproduktionssystemer; for kollektive investeringer og integrerede projekter, der involverer støtte i henhold til mere end én foranstaltning ; for investeringer i områder med betydelige naturbetingede begrænsninger som omhandlet i artikel 33, stk. 3, og for de foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed i overensstemmelse med de støttesatser, der er fastsat i bilag I. Den maksimale samlede støttesats må dog ikke overstige 90 %. |
||||
4. Stk. 3 gælder ikke for ikke-produktive investeringer, der er omhandlet i stk. 1, litra d). |
4. Stk. 3 gælder ikke for ikke-produktive investeringer, der er omhandlet i stk. 1, litra d). |
||||
|
4a. Der kan ydes støtte til investeringer, der foretages af landbrugere for at leve op til nyindførte EU-standarder for miljøbeskyttelse, folkesundhed, dyre- og plantesundhed, dyrevelfærd og sikkerhed på arbejdspladsen, der vedtages efter denne forordnings ikrafttræden. |
Ændringsforslag 59
Forslag til forordning
Artikel 19 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 60
Forslag til forordning
Artikel 19 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 61
Forslag til forordning
Artikel 20
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||||||
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter: |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), ydes til unge landbrugere. |
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), ydes til unge landbrugere. |
||||||||
Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), ydes til landbrugere eller medlemmer af landbrugshusholdningen fordelt på ikke-landbrugsmæssige aktiviteter og mikrovirksomheder og små virksomheder i landdistrikter. |
Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), ydes til landbrugere eller medlemmer af en landbrugshusholdning, der diversificerer til ikke-landbrugsmæssige aktiviteter, og til ikke-landbrugsmæssige mikrovirksomheder og små virksomheder i landdistrikter , herunder virksomheder, der er aktive inden for turisme . |
||||||||
Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. iii), ydes til de små bedrifter som defineret af medlemsstaterne. |
Støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. iii), ydes til de små bedrifter som defineret af medlemsstaterne. |
||||||||
Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes til ikke-landbrugsmæssige mikrovirksomheder og små virksomheder i landdistrikter samt til landbrugere eller medlemmer af landbrugshusholdningen. |
Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes til ikke-landbrugsmæssige mikrovirksomheder og små virksomheder i landdistrikter samt til landbrugere eller medlemmer af landbrugshusholdningen. |
||||||||
Støtte i henhold til stk. 1, litra c), ydes til landbrugere, der deltager i ordningen for små landbrugere, på tidspunktet for indgivelsen af deres støtteansøgning for mindst ét år, og som forpligter sig til permanent at overføre hele deres bedrift og de tilsvarende betalingsrettigheder til en anden landbruger. Støtten betales fra overførselsdatoen indtil den 31. december 2020. |
Støtte i henhold til stk. 1, litra c), ydes til landbrugere, der deltager i ordningen for små landbrugere, på tidspunktet for indgivelsen af deres støtteansøgning for mindst ét år, og som forpligter sig til permanent at overføre hele deres bedrift og de tilsvarende betalingsrettigheder til en anden landbruger. Støtten beregnes fra overførselsdatoen indtil den 31. december 2020. |
||||||||
|
Støtte i henhold til stk. 1, litra ca), ydes til landbrugere på betingelse af, at de: |
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
|
||||||||
|
Medlemsstaterne fastsætter yderligere kriterier for levedygtigheden af økonomiske enheder, hvortil der kan ydes støtte i henhold til stk. 1, litra ca). |
||||||||
|
2a. Når der ydes støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. ii), eller stk. 1, litra b), kan der gives forrang til ikke-landbrugsmæssige aktiviteter med tilknytning til landbrug og skovbrug samt til aktiviteter, der er udviklet af samfundsstyrede lokale partnerskaber. |
||||||||
3. Enhver fysisk eller juridisk person eller en gruppe af fysiske eller juridiske personer, uanset hvilken retlig status denne gruppe og dens medlemmer har i henhold til national ret, kan betragtes som et medlem af landbrugshusholdningen, dog ikke bedriftens arbejdstagere. Hvis et medlem af landhusholdningen er en juridisk person eller en gruppe af juridiske personer, skal medlemmet udøve en landbrugsaktivitet på bedriften på tidspunktet for indgivelsen af støtteansøgningen. |
3. Enhver fysisk eller juridisk person eller en gruppe af fysiske eller juridiske personer, uanset hvilken retlig status denne gruppe og dens medlemmer har i henhold til national ret, kan betragtes som et medlem af landbrugshusholdningen, dog ikke bedriftens arbejdstagere. Hvis et medlem af landhusholdningen er en juridisk person eller en gruppe af juridiske personer, skal medlemmet udøve en landbrugsaktivitet på bedriften på tidspunktet for indgivelsen af støtteansøgningen. |
||||||||
4. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), er betinget af, at der forelægges en forretningsplan. Gennemførelsen af forretningsplanen skal påbegyndes senest seks måneder fra datoen for beslutningen om at yde støtte. |
4. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), er betinget af, at der forelægges en forretningsplan. Gennemførelsen af forretningsplanen skal påbegyndes senest seks måneder fra datoen for beslutningen om at yde støtte. |
||||||||
Medlemsstaterne definerer øvre og nedre tærskler for landbrugsbedrifters adgang til støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 1, litra a), nr. iii). Den nedre grænse for støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), skal være betydeligt højere end den øvre tærskelværdi for støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. iii). Støtten er dog begrænset til bedrifter, der falder ind under definitionen af mikrovirksomheder og små virksomheder. |
Medlemsstaterne definerer øvre og nedre tærskler for landbrugsbedrifters adgang til støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 1, litra a), nr. iii). Den nedre grænse for støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. i), skal være betydeligt højere end den øvre tærskelværdi for støtte i henhold til stk. 1, litra a), nr. iii). Støtten er dog begrænset til bedrifter, der falder ind under definitionen af mikrovirksomheder og små virksomheder. |
||||||||
|
Støtte i henhold til stk.1, litra a), nr. i), kan også målrettes unge landbrugeres forpagtning af jord og tage form af en bankgaranti for jordforpagtningskontrakter og rentestøtte. |
||||||||
5. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), består af et fast beløb, som udbetales i mindst to rater over en periode på højst fem år. Rater kan være degressive. Betalingen af den sidste rate under stk. 1, litra a), nr. i) og ii) er betinget af, at forretningsplanen gennemføres korrekt. |
5. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), består af et fast beløb, som udbetales i mindst to rater over en periode på højst fem år. Rater kan være degressive. Betalingen af den sidste rate under stk. 1, litra a), nr. i) og ii) er betinget af, at forretningsplanen gennemføres korrekt. |
||||||||
6. Den maksimale støtte til stk. 1, litra a), er fastlagt i bilag I. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af støtten i henhold til stk. 1, litra a), nr. i) og ii), idet der også tages hensyn til den socioøkonomiske situation i programområdet. |
6. Den maksimale støtte til stk. 1, litra a), er fastlagt i bilag I. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af støtten i henhold til stk. 1, litra a), nr. i) og ii), idet der også tages hensyn til den socioøkonomiske situation i programområdet. |
||||||||
7. Støtte i henhold til stk. 1, litra c), skal svare til 120 % af den årlige betaling, som støttemodtagerne har modtaget under ordningen for små landbrugere. |
7. Støtte i henhold til stk. 1, litra c), skal svare til 120 % af den årlige betaling, som støttemodtagerne har modtaget under ordningen for små landbrugere , og beregnes for perioden fra overførselsdatoen og indtil den 31. december 2020 . Det pågældende beløb udbetales i form af en enkeltbetaling. |
||||||||
|
7a. Støtte i henhold til stk. 1, litra ca), ydes i form af en enkeltbetaling på op til det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
||||||||
8. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende minimumsindholdet af forretningsplaner og de kriterier, som medlemsstaterne skal anvende ved fastlæggelsen af de i stk. 4 omhandlede tærskler. |
8. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende minimumsindholdet af forretningsplaner og de kriterier, som medlemsstaterne skal anvende ved fastlæggelsen af de i stk. 4 omhandlede tærskler. |
Ændringsforslag 62
Forslag til forordning
Artikel 21
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter navnlig: |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter navnlig: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Investeringer i samfundsstyrede lokale udviklingsinitiativer og investeringsprojekter, som ejes og kontrolleres af lokalsamfundet, kan prioriteres. |
||||
2. Støtte under denne foranstaltning vedrører kun små infrastrukturprojekter som defineret af de enkelte medlemsstater i programmet. Programmer for udvikling af landdistrikterne kan dog foreskrive specifikke undtagelser fra denne regel for investeringer i bredbånd og vedvarende energi. I dette tilfælde skal der foreskrives klare kriterier, der sikrer komplementaritet med støtte under andre EU-instrumenter. |
2. Støtte under denne foranstaltning vedrører kun små infrastrukturprojekter som defineret af de enkelte medlemsstater i programmet. Programmer for udvikling af landdistrikterne kan dog foreskrive specifikke undtagelser fra denne regel for investeringer i bredbånd og vedvarende energi. I dette tilfælde skal der foreskrives klare kriterier, der sikrer komplementaritet med støtte under andre EU-instrumenter. |
||||
3. Investeringer i henhold til stk. 1 er berettiget til støtte, hvis de pågældende operationer gennemføres i overensstemmelse med eventuelle planer for udviklingen af kommuner i landdistrikter og deres grundlæggende tjenester, og skal være i overensstemmelse med den lokale udviklingsstrategi, hvor en sådan findes. |
3. Investeringer i henhold til stk. 1 er berettiget til støtte, hvis de pågældende operationer gennemføres i overensstemmelse med eventuelle planer for udviklingen af kommuner i landdistrikter og deres grundlæggende tjenester, og skal være i overensstemmelse med den lokale udviklingsstrategi, hvor en sådan findes. |
||||
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende definitionen af de typer af vedvarende energiinfrastruktur, der er berettigede til støtte under denne foranstaltning. |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende definitionen af de typer af vedvarende energiinfrastruktur, der er berettigede til støtte under denne foranstaltning. |
Ændringsforslag 63
Forslag til forordning
Artikel 22
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 22 |
Artikel 22 |
||||
Investeringer i udvikling af skovarealer og forbedring af skovenes levedygtighed |
Investeringer i bæredygtig udvikling af skovarealer og forbedring af skovenes levedygtighed |
||||
1. Støtten under denne foranstaltning vedrører: |
1. Støtten under denne foranstaltning vedrører: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Begrænsninger i ejerskabet af skove fastsat i artikel 36 til 40 gælder ikke for tropiske og subtropiske skove og træbevoksede arealer på Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer og de mindre øer i Det Ægæiske Hav som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 og de franske oversøiske departementer. |
2. Begrænsninger i ejerskabet af skove fastsat i artikel 23 til 27 gælder ikke for tropiske og subtropiske skove og træbevoksede arealer på Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, de mindre øer i Det Ægæiske Hav som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 2019/93 af 19. juli 1993 om særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for de mindre øer i det Ægæiske Hav, og de franske oversøiske departementer. |
||||
For bedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i programmet, er støtte betinget af forelæggelse af en skovforvaltningsplan eller et tilsvarende instrument, herunder biodiversitetsforanstaltninger, i overensstemmelse med bæredygtig skovforvaltning som defineret af ministerkonferencen om beskyttelse af skovene i Europa af 1993 (i det følgende benævnt »bæredygtig skovforvaltning«). |
For bedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i programmet, er støtte betinget af fremlæggelse af de relevante oplysninger fra en skovforvaltningsplan eller et tilsvarende instrument i overensstemmelse med bæredygtig skovforvaltning som defineret af ministerkonferencen om beskyttelse af skovene i Europa af 1993 (i det følgende benævnt »bæredygtig skovforvaltning«). |
||||
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende betingelserne for at fastslå forekomsten af en naturkatastrofe eller af skadedyr og sygdomsudbrud og fastlæggelsen af støtteberettigede former for forebyggende aktioner. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende betingelserne for at fastslå forekomsten af en naturkatastrofe eller af skadedyr og sygdomsudbrud og fastlæggelsen af støtteberettigede former for forebyggende aktioner. |
Ændringsforslag 64
Forslag til forordning
Artikel 23
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra a), ydes til private jordejere og lejere, kommuner og sammenslutninger heraf og skal dække udgifterne til etablering og en årlig præmie pr. hektar til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse, herunder tidlig og sen rengøring, i en periode på op til ti år . |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra a), ydes til private jordejere og lejere, kommuner og sammenslutninger heraf og skal dække udgifterne til etablering og en årlig præmie pr. hektar til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse, herunder tidlig og sen rengøring, i en periode på op til 15 år . |
2. Både landbrugsjord og ikke-landbrugsjord er støtteberettiget. Plantede arter tilpasses til områdets miljømæssige og klimatiske forhold og opfylder de miljømæssige minimumskrav. Der ydes ikke støtte ved tilplantning med lavskov med kort omdriftstid, juletræer eller hurtigtvoksende træer til energiproduktion. I områder, hvor skovrejsning er vanskeliggjort af alvorlige pedo-klimatiske forhold, kan der ydes støtte til plantning af andre flerårige træagtige arter, såsom buske, der er egnede til de lokale forhold. |
2. Både landbrugsjord og ikke-landbrugsjord er støtteberettiget. Plantede arter tilpasses til områdets miljømæssige og klimatiske forhold og opfylder de miljømæssige minimumskrav. Der ydes ikke støtte ved tilplantning med træer til lavskov med kort omdriftstid, juletræer eller hurtigtvoksende træer til energiproduktion. I områder, hvor skovrejsning er vanskeliggjort af alvorlige pedo-klimatiske forhold, kan der ydes støtte til plantning af andre flerårige træagtige arter, såsom buske, der er egnede til de lokale forhold. For at undgå skadelige indvirkninger på miljøet eller biodiversiteten kan medlemsstaterne udpege områder som værende uegnede til skovrejsning. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende fastsættelsen af de miljømæssige minimumskrav, der er omhandlet i stk. 2. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende fastsættelsen af de miljømæssige minimumskrav, der er omhandlet i stk. 2 , og som skal tage hensyn til diversiteten af skovøkosystemer i hele Unionen . |
Ændringsforslag 65+169
Forslag til forordning
Artikel 24
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b), ydes til private jordejere, lejere, kommuner og sammenslutninger heraf og skal dække udgifterne til etablering og en årlig præmie pr. hektar til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse i en periode på op til tre år . |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra b), ydes til private jordejere, lejere, kommuner og sammenslutninger heraf og skal dække udgifterne til etablering og en årlig præmie pr. hektar til dækning af omkostningerne ved vedligeholdelse i en periode på op til fem år . |
2. Ved »skovlandbrugssystemer« forstås arealanvendelsessystemer, hvor der dyrkes træer sammen med ekstensivt landbrug på samme areal. Maksimumsantallet af træer, der kan plantes pr. ha, fastsættes af medlemsstaterne under hensyn til lokale pedo-klimatiske forhold, træarterne og behovet for at sikre anvendelse af jorden til landbrugsformål. |
2. Ved »skovlandbrugssystemer« forstås arealanvendelsessystemer, hvor der dyrkes træer sammen med landbrug på samme areal. Medlemsstaterne fastsætter minimums- og maksimumsantallet af træer, der kan plantes eller bevares pr. ha, under hensyn til lokale pedo-klimatiske og miljømæssige forhold, træarterne og behovet for at sikre en bæredygtig anvendelse af jorden til landbrugsformål. |
3. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
3. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
Begrundelse
Skovlandbrug bør ikke være begrænset til ekstensivt landbrug.
Ændringsforslag 66
Forslag til forordning
Artikel 25
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra c), ydes til private, halvoffentlige og offentlige skovejere, kommuner, statslige skove og deres sammenslutninger og skal dække omkostninger til: |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra c), ydes til private, halvoffentlige og offentlige skovejere, kommuner, statslige skove og deres sammenslutninger og skal dække omkostninger til: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
I områder, der er udpeget som højrisikoområder, er indførelse af udstyr til forebyggelse af skovbrande en forudsætning for modtagelse af støtte. |
||||
2. I tilfælde af forebyggende foranstaltninger vedrørende skadedyr og sygdomme skal risikoen for, at der indtræffer relevante katastrofer, baseres på videnskabelige beviser og anerkendes af videnskabelige offentlige organisationer. Hvor det er relevant, skal programmet indeholde en liste over arter af organismer, som er skadelige for planter, og som kan forårsage en katastrofe. |
2. I tilfælde af forebyggende foranstaltninger vedrørende skadedyr og sygdomme skal risikoen for, at der indtræffer relevante katastrofer, baseres på videnskabelige beviser og anerkendes af videnskabelige offentlige organisationer. Hvor det er relevant, skal programmet indeholde en liste over arter af organismer, som er skadelige for planter, og som kan forårsage en katastrofe. |
||||
Støtteberettigede operationer skal være i overensstemmelse med den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne. Til bedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i programmet, er støtten betinget af forelæggelse af en skovforvaltningsplan med detaljeret angivelse af de forebyggende målsætninger. |
Støtteberettigede operationer skal være i overensstemmelse med den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne. Til bedrifter over en vis størrelse, som medlemsstaterne fastlægger i programmet, er støtten betinget af forelæggelse af en skovforvaltningsplan med detaljeret angivelse af de forebyggende målsætninger. |
||||
Skovområder klassificeret som mellemstor til stor risiko for brande i henhold til den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne, er berettiget til støtte i forbindelse med forebyggelse af skovbrande. Skovområder klassificeret som mellemstor til stor risiko for brande i henhold til den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne, er berettiget til støtte i forbindelse med forebyggelse af skovbrande. |
Skovområder klassificeret som mellemstor til stor risiko for brande i henhold til den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne, er berettiget til støtte i forbindelse med forebyggelse af skovbrande. Skovområder klassificeret som mellemstor til stor risiko for brande i henhold til den plan for beskyttelse mod skovbrande, der er fastsat af medlemsstaterne, er berettiget til støtte i forbindelse med forebyggelse af skovbrande. |
||||
3. Støtte i henhold til stk. 1, litra d), forudsætter, at de kompetente offentlige myndigheder i medlemsstaterne formelt anerkender, at en naturkatastrofe har fundet sted, og at den pågældende katastrofe eller de foranstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med direktiv 2000/29/EF med henblik på at udrydde eller kontrollere en plantesygdom eller et skadedyrsangreb, har forvoldt ødelæggelse af mindst 30 % af det relevante skovpotentiale. Denne procentdel fastlægges på grundlag af enten det gennemsnitlige eksisterende potentiale i den treårige periode umiddelbart forud for katastrofen eller på grundlag af gennemsnittet af den femårige periode, der ligger umiddelbart forud for katastrofen, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. |
3. Støtte i henhold til stk. 1, litra d), forudsætter, at de kompetente offentlige myndigheder i medlemsstaterne formelt anerkender, at en naturkatastrofe har fundet sted, og at den pågældende katastrofe eller de foranstaltninger, der vedtages i overensstemmelse med direktiv 2000/29/EF med henblik på at udrydde eller kontrollere en plantesygdom eller et skadedyrsangreb, har forvoldt betydelig ødelæggelse af det relevante skovpotentiale , idet tærsklen herfor fastsættes af medlemsstaterne . Skadens omfang fastlægges på grundlag af enten det gennemsnitlige eksisterende potentiale i den treårige periode umiddelbart forud for katastrofen eller på grundlag af gennemsnittet af den femårige periode, der ligger umiddelbart forud for katastrofen, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. |
||||
4. Der ydes ingen støtte under denne foranstaltning for tab af indkomst som følge af naturkatastrofen. |
4. Der ydes ingen støtte under denne foranstaltning for tab af indkomst som følge af naturkatastrofen. |
||||
Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning og andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter eller private forsikringsordninger undgås. |
Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning og andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter eller private forsikringsordninger undgås. |
Ændringsforslag 67
Forslag til forordning
Artikel 27
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 27 |
Artikel 27 |
Investeringer i ny skovbrugsteknologi og forarbejdning og markedsføring af skovbrugsprodukter |
Investeringer i forbedret skovbrugsteknologi og forarbejdning , mobilisering og markedsføring af skovprodukter |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra e), ydes til private skovejere, kommuner og sammenslutninger heraf samt til SMV'er til investeringer til forbedring af skovenes potentiale eller vedrørende forarbejdning og markedsføring, der øger værdien af skovprodukter. På Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. forordning (EØF) nr. 2019/93, og de franske oversøiske departementer kan der også ydes støtte til virksomheder, der ikke er SMV'er. |
1. Støtte i henhold til artikel 22, stk. 1, litra e), ydes til private skovejere, kommuner og sammenslutninger heraf samt til SMV'er til investeringer til forbedring af skovenes potentiale eller vedrørende forarbejdning , mobilisering og markedsføring, der øger værdien af skovprodukter. På Azorerne, Madeira, De Kanariske Øer, de mindre øer i Det Ægæiske Hav, jf. forordning (EØF) nr. 2019/93, og de franske oversøiske departementer kan der også ydes støtte til virksomheder, der ikke er SMV'er. |
|
Der ydes kun støtte til investeringer og teknologier, der opfylder betingelserne i forordning (EU) nr. 995/2010, og som ikke skader biodiversiteten eller andre skovøkosystemfunktioner. |
2. Investeringer til forbedring af skovenes økonomiske værdi skal være på samme niveau som skovbrugsbedriften og kan omfatte investeringer i jord- og ressourcevenlige maskiner og fremgangsmåder til høstning. |
2. Investeringer til forbedring af skovenes økonomiske værdi skal være på samme niveau som skovbrugsbedriften og kan omfatte investeringer i jord- og ressourcevenlige maskiner og fremgangsmåder til høstning. |
3. Investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale eller energikilde begrænses til alle de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle forarbejdning |
3. Investeringer i forbindelse med anvendelse af træ som råmateriale eller energikilde begrænses til alle de arbejdsprocesser, der går forud for den industrielle forarbejdning |
4. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
4. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
Ændringsforslag 68
Forslag til forordning
Artikel 28
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 28 |
Artikel 28 |
||||
Oprettelse af producentsammenslutninger |
Oprettelse af producentsammenslutninger og -organisationer |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning gives for at lette oprettelsen af producentsammenslutninger i landbrugs- og skovbrugssektoren med henblik på: |
1. Støtte under denne foranstaltning gives for at lette oprettelsen og udviklingen af producentsammenslutninger og -organisationer i landbrugs- og skovbrugssektoren med henblik på: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Støtte ydes til producentsammenslutninger, der officielt er anerkendt af medlemsstaternes kompetente myndighed på grundlag af en forretningsplan. Den begrænses til producentsammenslutninger, der falder ind under definitionen af SMV'er. |
2. Støtte ydes til producentsammenslutninger, der officielt er anerkendt af medlemsstaternes kompetente myndighed på grundlag af en forretningsplan. De i artikel 17 omhandlede producentsammenslutninger, som producerer kvalitetsprodukter, samt mikrovirksomheder kan prioriteres . Der ydes ikke støtte til producentsammenslutninger, der ikke opfylder kriterierne i definitionen af SMV'er. |
||||
Medlemsstaterne kontrollerer, at målene i virksomhedsplanen er nået inden for fem år efter anerkendelsen af producentsammenslutningen. |
Medlemsstaterne kontrollerer, at målene i virksomhedsplanen er nået inden for fem år efter anerkendelsen af producentsammenslutningen. |
||||
3. Støtten udbetales som et fast støttebeløb i årlige rater de første fem år efter datoen for producentsammenslutningens godkendelse på grundlag af dens forretningsplan. Støtten beregnes på grundlag af producentsammenslutningens årlige markedsførte produktion. Medlemsstaterne indbetaler først den sidste rate efter at have kontrolleret, at forretningsplanen er gennemført korrekt. |
3. Støtten udbetales som et fast støttebeløb i årlige rater de første fem år efter datoen for producentsammenslutningens godkendelse på grundlag af dens forretningsplan. Støtten beregnes på grundlag af producentsammenslutningens årlige markedsførte produktion. Medlemsstaterne indbetaler først den sidste rate efter at have kontrolleret, at forretningsplanen er gennemført korrekt. |
||||
I det første år kan medlemsstaterne udbetale støtte til producentsammenslutninger beregnet på grundlag af den gennemsnitlige årlige værdi af medlemmernes markedsførte produktion i løbet af de tre år, inden de sluttede sig til sammenslutningen. Hvad angår producentsammenslutningerne i skovbrugssektoren, beregnes støtten på grundlag af den gennemsnitlige produktion hos gruppens medlemmer i de sidste fem år før godkendelsen, idet den højeste og den laveste værdi ikke medregnes. |
I det første år kan medlemsstaterne udbetale støtte til producentsammenslutninger beregnet på grundlag af den gennemsnitlige årlige værdi af medlemmernes markedsførte produktion i løbet af de tre år, inden de sluttede sig til sammenslutningen. Hvad angår producentsammenslutningerne i skovbrugssektoren, beregnes støtten på grundlag af den gennemsnitlige produktion hos gruppens medlemmer i de sidste fem år før godkendelsen, idet den højeste og den laveste værdi ikke medregnes. |
||||
4. Støtten må ikke overstige de maksimumssatser og -beløb, der er fastsat i bilag I. |
4. Støtten må ikke overstige de maksimumssatser og -beløb, der er fastsat i bilag I. |
Ændringsforslag 144
Forslag til forordning
Artikel 29
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Medlemsstaterne stiller støtte under denne foranstaltning til rådighed på hele deres område i overensstemmelse med nationale, regionale eller lokale behov og prioriteter. Det er obligatorisk at medtage denne foranstaltning i programmer for udvikling af landdistrikterne. |
1. Medlemsstaterne stiller støtte under denne foranstaltning til rådighed på hele deres område i overensstemmelse med nationale, regionale eller lokale behov og prioriteter. Denne foranstaltning målrettes mod bevarelse og fremme af de nødvendige Ændringsforslager ved overgang til landbrugsmetoder, som yder et positivt bidrag til miljøet og klimaet. Det er obligatorisk at medtage denne foranstaltning i programmer for udvikling af landdistrikterne. |
2. Betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug ydes til landbrugere, grupper af landbrugere eller grupper af landbrugere og andre arealforvaltere, der frivilligt forpligter sig til at gennemføre operationer, som består af en eller flere miljø- og klimavenlige landbrugsforpligtelser på landbrugsjord. Når det er behørigt begrundet for at nå mål på miljøområdet, kan der ydes betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug til andre arealforvaltere eller grupper af andre arealforvaltere. |
2. Betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug ydes til landbrugere, grupper af landbrugere eller grupper af landbrugere og andre arealforvaltere, der frivilligt forpligter sig til at gennemføre operationer, som består af en eller flere miljø- og klimavenlige landbrugsforpligtelser på landbrugsjord eller på jord, som er egnet til landbrug. Miljøvenlige landbrugsprogrammer målrettes mod eksempler på bedste praksis (efter frontløberprincippet), bl.a. inden for jordbundsforvaltning, vandforvaltning, biodiversitet, genanvendelse af næringsstoffer og bevarelse af økosystemer, og prioriterer investeringer i disse teknikker højt. Programmerne skal søge at udbrede bedste praksis på hele det område, som er omfattet af det pågældende program. Klimaordninger kan målrettes mod at forbedre hele landbrugsbedriftens eller landbrugssystemets resultater inden for begrænsningen af drivhusgasemissioner . Når det er behørigt begrundet for at nå mål på miljøområdet, kan der ydes betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug til andre arealforvaltere eller grupper af andre arealforvaltere. |
3. Betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske standarder, der er fastsat i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EF) nr. HR/2012, og andre relevante forpligtelser, der er fastsat i kapitel 2 i afsnit III, i forordning (EU) nr. DP/2012, relevante minimumskrav til brug af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler samt andre relevante obligatoriske krav indført under national lovgivning. Alle sådanne obligatoriske krav identificeres i programmet. |
3. Betalinger for miljø- og klimavenligt landbrug ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske standarder, der er fastsat i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EF) nr. …/2013 [HR], og alle relevante forpligtelser, der er fastsat i kapitel 2 i afsnit III, i forordning (EU) nr. DP/2012, relevante minimumskrav til brug af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler samt andre relevante obligatoriske krav indført under national lovgivning. Alle sådanne obligatoriske krav identificeres i programmet. |
4. Medlemsstaterne bestræber sig på at give personer, der påtager sig at gennemføre operationer under denne foranstaltning, den viden og de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre dem, herunder ekspertrådgivning vedrørende operationer og/eller ved at betinge støtten af relevant uddannelse. |
4. Medlemsstaterne bestræber sig på at give personer, der påtager sig at gennemføre operationer under denne foranstaltning, den viden og de oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre dem, herunder ekspertrådgivning vedrørende operationer og/eller ved at betinge støtten af relevant uddannelse. |
5. Forpligtelser under denne foranstaltning skal gennemføres for en periode på fem til syv år. Hvor det er nødvendigt for at opnå eller fastholde de miljømæssige fordele, der søges opnået, kan medlemsstaterne imidlertid fastsætte en længere periode i deres programmer for udvikling af landdistrikterne for bestemte typer forpligtelser, herunder om de årlige forlængelser efter afslutningen af den indledende periode. |
5. Forpligtelser under denne foranstaltning skal gennemføres for en periode på fem til syv år. Hvor det er nødvendigt for at opnå eller fastholde de miljømæssige fordele, der søges opnået, kan medlemsstaterne imidlertid fastsætte en længere periode i deres programmer for udvikling af landdistrikterne for bestemte typer forpligtelser, herunder om de årlige forlængelser efter afslutningen af den indledende periode. For nye forpligtelser, som følger direkte efter den forpligtelse, der er blevet varetaget i den indledende periode, kan medlemsstaterne fastsætte en kortere periode i deres programmer for udvikling af landdistrikter. |
6. Betalingerne ydes på årsbasis og skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne til at drive miljø- og klimavenligt landbrug. Hvis forpligtelserne er iværksat af grupper af landbrugere , er grænseværdien 30 %. |
6. Betalingerne ydes på årsbasis og skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne til at drive miljø- og klimavenligt landbrug. Hvis forpligtelserne er en del af en kollektiv foranstaltning , er grænseværdien 30 %. |
|
Der ydes ingen støtte fra ELFUL til forpligtelser, der er omfattet af kapitel II i afsnit III i forordning (EU) nr. DP/2012. |
|
6a. I forbindelse med operationer vedrørende miljøbevaring kan medlemsstaterne i behørigt begrundede tilfælde som en undtagelse til stk. 6 yde støtte som et fast beløb eller engangsbeløb pr. enhed med hensyn til forpligtelser til at give afkald på at anvende arealer kommercielt. Sådanne støttebeløb beregnes på grundlag af de ekstra omkostninger og indkomsttab. |
7. Hvor det er påkrævet for at sikre en effektiv anvendelse af foranstaltningen, kan medlemsstaterne bruge den procedure, der er nævnt i artikel 49, stk. 3, til udvælgelse af støttemodtagere. |
7. Hvor det er påkrævet for at sikre en effektiv anvendelse af foranstaltningen, kan medlemsstaterne bruge den procedure, der er nævnt i artikel 49, stk. 3, til udvælgelse af støttemodtagere. |
8. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
8. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
Der kan ikke ydes støtte under denne foranstaltning til forpligtelser, der er omfattet af foranstaltningen for økologisk landbrug. |
Der kan ikke ydes støtte under denne foranstaltning til forpligtelser, der er omfattet af foranstaltningen for økologisk landbrug. |
9. Støtten kan med henblik på bevarelse af genetiske ressourcer i landbruget ydes til operationer, der ikke er omfattet af bestemmelserne i stk. 1-8. |
9. Støtten ydes med henblik på bevarelse og bæredygtig anvendelse og udvikling af genetiske ressourcer i landbruget til operationer, der ikke er omfattet af bestemmelserne i stk. 1-8. |
10. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende den årlige forlængelse af forpligtelserne efter operationens indledende periode, betingelser vedrørende forpligtelser til udbredelse eller alternativ forvaltning af husdyrbrug, begrænse gødning, plantebeskyttelsesmidler eller anden form for input, opdrætte lokale racer, der er i fare for at gå tabt for landbruget, eller bevare plantegenetiske ressourcer samt vedrørende definitionen af støtteberettigede operationer i henhold til stk. 9. |
10. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende den årlige forlængelse af forpligtelserne efter operationens indledende periode, betingelser vedrørende forpligtelser til udbredelse eller alternativ forvaltning af husdyrbrug, begrænse gødning, plantebeskyttelsesmidler eller anden form for input, opdrætte lokale racer, der er i fare for at gå tabt for landbruget, eller bevare plantegenetiske ressourcer samt vedrørende definitionen af støtteberettigede operationer i henhold til stk. 9. |
Ændringsforslag 70+145
Forslag til forordning
Artikel 30
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte under denne foranstaltning ydes pr. ha ULA til landbrugere eller grupper af landbrugere, der forpligter sig til på frivillig basis at overgå til eller opretholde økologiske landbrugsmetoder og metoder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007. |
1. Støtte under denne foranstaltning ydes pr. ha ULA til landbrugere eller grupper af landbrugere, der forpligter sig til på frivillig basis at overgå til eller opretholde økologiske landbrugsmetoder og metoder som defineret i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 af 28. juni 2007 om økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter . |
2. Der ydes alene støtte til forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske normer i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EU) nr. HR/2012, relevante minimumskrav til brug af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler samt andre relevante obligatoriske krav indført under national lovgivning. Alle disse krav identificeres i programmet. |
2. Der ydes alene støtte til forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske normer i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EU) nr. …/2013 [HR], de relevante forpligtelser, der er fastsat i kapitel II i afsnit III i forordning (EU) nr. DP/2012, relevante minimumskrav til brug af gødningsstoffer og plantebeskyttelsesmidler samt andre relevante obligatoriske krav indført ved national lovgivning. Alle disse krav identificeres i programmet. |
3. Forpligtelser under denne foranstaltning skal gennemføres for en periode på fem til syv år. Ydes der støtte til vedligeholdelse af økologisk landbrug, kan medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne foreskrive en årlig forlængelse efter afslutningen af den indledende periode. |
3. Forpligtelser under denne foranstaltning skal gennemføres for en periode på fem til syv år. For at fremme anvendelsen af denne foranstaltning også efter 2015 kan medlemsstaterne etablere en mekanisme for støtte til landbrugerne ved hjælp af en opfølgningsforanstaltning efter 2020. Ydes der støtte til vedligeholdelse af økologisk landbrug, kan medlemsstaterne i deres programmer for udvikling af landdistrikterne foreskrive en årlig forlængelse efter afslutningen af den indledende periode. |
4. Betalingerne ydes på årsbasis og skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne. Hvis forpligtelserne er iværksat af grupper af landbrugere, er grænseværdien 30 %. |
4. Betalingerne ydes på årsbasis og skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne. Hvis forpligtelserne er iværksat af grupper af landbrugere eller grupper af andre jordforvaltere , er grænseværdien 30 %. |
5. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
5. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
|
5a. Medlemsstaterne fastsætter i deres udviklingsprogrammer for landdistrikterne, hvordan denne foranstaltning kan kombineres med andre foranstaltninger, navnlig med foranstaltningerne i artikel 17, 18, 28, 29, 31 og 36, med henblik på at udvide økologisk landbrug og opfylde målene for miljø og økonomisk udvikling af landdistrikterne. |
Ændringsforslag 71+146
Forslag til forordning
Artikel 31
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning ydes på årsbasis pr. ha ULA eller pr. ha skov til modtagerne for at kompensere for omkostninger og indkomsttab som følge af ulemper i de pågældende områder i forbindelse med gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF, direktiv 2009/147/EF og direktiv 2000/60/EF. |
1. Støtte under denne foranstaltning ydes på årsbasis pr. ha ULA eller pr. ha skov til modtagerne for at kompensere for omkostninger og indkomsttab som følge af ulemper i de pågældende områder i forbindelse med gennemførelsen af Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (1) , Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle (2) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (3). |
||||
|
For krav af permanent art kan støtten være i form af udbetaling af et engangsbeløb pr. ha ULA eller skov til dækning af fuld kompensation. I tilfælde heraf skal kravene registreres som servitutter på den fremtidige arealudnyttelse i en national matrikelbog. I behørigt begrundede tilfælde kan støtten ydes på grundlag af andre enhedsomkostninger end enhedsomkostningerne pr. ha, f.eks. antal kilometer vandløb. |
||||
|
Støtten kan dække materielle og/eller immaterielle ikkeproduktive investeringer, der er nødvendige for at opfylde kravene i direktiv 2009/147/EF, 92/43/EØF og 2000/60/EF. |
||||
2. Der ydes støtte til landbrugerne, private skovejere og sammenslutninger af skovejere. I behørigt begrundede tilfælde kan der også ydes støtte til andre arealforvaltere. |
2. Der ydes støtte til landbrugerne, private skovejere og sammenslutninger af skovejere. I behørigt begrundede tilfælde kan der også ydes støtte til andre arealforvaltere. |
||||
3. Støtte til landbrugerne i forbindelse med direktiv 92/43/EØF og direktiv 2009/147/EF ydes kun i forbindelse med ulemper som følge af krav, der rækker videre end god landbrugs- og miljømæssig stand, som fastsat i artikel 94 og bilag II til forordning (EU) nr. HR/2012. |
3. Støtte til landbrugerne i forbindelse med direktiv 92/43/EØF og direktiv 2009/147/EF ydes kun i forbindelse med ulemper som følge af krav, der rækker videre end god landbrugs- og miljømæssig stand, som fastsat i artikel 94 og bilag II til forordning (EU) nr. …/2013 [HR] , og de relevante forpligtelser, der er fastsat i kapitel II i afsnit III i forordning (EU) nr. DP/2013 . Specifikke bestemmelser kan være omfattet af programmet for udvikling af landdistrikterne for så vidt angår tilfælde, hvor disse forpligtelser for den pågældende bedrifts vedkommende er uforenelige med målsætningerne i disse direktiver . |
||||
4. Støtte til landbrugere i forbindelse med direktiv 2000/60/EF ydes kun i forbindelse med specifikke krav, som: |
4. Støtte til landbrugere i forbindelse med direktiv 2000/60/EF ydes kun i forbindelse med specifikke krav, som: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
5. De krav, der er omhandlet i stk. 3 og 4, skal være identificeret i programmet. |
5. De krav, der er omhandlet i stk. 3 og 4, skal være identificeret i programmet. |
||||
6. Der udbetales støtte for følgende arealer: |
6. Der udbetales støtte for følgende arealer: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
7. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
7. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
||||
|
Medlemsstaterne kan i deres finansieringsplaner fremlægge særskilte budgetter for betalinger til Natura 2000-landbrugsområder, Natura 2000-skovområder og vandrammedirektivet. |
Ændringsforslag 72
Forslag til forordning
Artikel 32
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
1. Betalinger til landbrugere i bjergområder og andre områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger ydes på årsbasis pr. ha ULA for at kompensere landbrugere for omkostninger og indkomsttab som følge af hindringerne for landbrugsproduktionen i det pågældende område. |
1. Betalinger til landbrugere i bjergområder og andre områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger ydes på årsbasis pr. ha ULA for at kompensere landbrugere for omkostninger og indkomsttab som følge af hindringerne for landbrugsproduktionen i det pågældende område. |
||
Ekstraomkostninger og indkomsttab beregnes i forhold til områder, der ikke er påvirket af naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger , under hensyntagen til betalinger i henhold til afsnit III, kapitel 3, i forordning (EU) nr. DP/2012 . |
Ekstraomkostninger og indkomsttab beregnes i forhold til områder, der ikke er påvirket af naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger. Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning med andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter undgås. |
||
|
Ved beregningen af ekstraomkostninger og indkomsttab kan medlemsstaterne i behørigt begrundede tilfælde differentiere for at tage hensyn til: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
2. Betalingerne ydes til landbrugere, som forpligter sig til at drive landbrug i områder, der er udpeget i henhold til artikel 33. |
2. Betalingerne ydes til landbrugere, som forpligter sig til at drive landbrug i områder, der er udpeget i henhold til artikel 33. |
||
3. Betalingerne fastsættes på et niveau mellem det minimums- og maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
3. Betalingerne fastsættes på et niveau mellem det minimums- og maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
||
|
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne yde individuelle betalinger, der er højere end det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I, forudsat at maksimumsbeløbet i gennemsnit overholdes på programniveau. |
||
4. Medlemsstaterne sørger for gradvis nedsættelse af betalinger over et minimumsareal pr. bedrift, som skal angives i programmet. |
4. Medlemsstaterne sørger for gradvis nedsættelse af betalinger over et minimumsareal pr. bedrift, som skal angives i programmet. |
||
5. Medlemsstaterne kan yde betalinger under denne foranstaltning mellem 2014 og 2017 til landbrugere i områder, der var støtteberettigede i henhold til artikel 36, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1698/2005 i programmeringsperioden 2007-2013, men ikke længere er støtteberettigede efter den nye afgrænsning, der er omhandlet i artikel 33, stk. 3. Disse betalinger nedsættes gradvis fra 2014 til 80 % af de modtagne betalinger i 2013 og slutter i 2017 på 20 %. |
5. Medlemsstaterne kan yde betalinger under denne foranstaltning for en periode på fire år til landbrugere i områder, der var støtteberettigede i henhold til artikel 36, litra a), nr. ii), i forordning (EF) nr. 1698/2005 i programmeringsperioden 2007-2013, men ikke længere er støtteberettigede efter en ny afgrænsning, der er omhandlet i artikel 33, stk. 3. Disse betalinger nedsættes gradvis fra i det første år at udgøre 80 % af de modtagne betalinger i programperioden 2007-2013 og til i det fjerde år at udgøre 20 % heraf . |
||
6. I medlemsstater, der ikke har gennemført den afgrænsning, der er omhandlet i artikel 33, stk. 3, inden den 1. januar 2014, finder stk. 5 anvendelse på landbrugere, der modtager betalinger i områder, der var berettiget til sådanne betalinger i perioden 2007-2013. Efter afslutningen af denne afgrænsning modtager landbrugere i områder, der stadig er støtteberettigede, fuld betaling under denne foranstaltning. Landbrugere i områder, der ikke længere er støtteberettigede, skal fortsat modtage betalinger i overensstemmelse med stk. 5. |
|
Ændringsforslag 73
Forslag til forordning
Artikel 33
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Medlemsstaterne udpeger på grundlag af stk. 2, 3 og 4 områder, som er støtteberettigede i henhold til artikel 32 i følgende kategorier: |
1. Medlemsstaterne udpeger på grundlag af stk. 2, 3 og 4 områder, som er støtteberettigede i henhold til artikel 32 i følgende kategorier: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. For at komme i betragtning til betalingerne i henhold til artikel 32 skal bjergområder være kendetegnet ved en betydelig begrænsning af mulighederne for anvendelse af jorden og en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, som skyldes følgende: |
2. For at komme i betragtning til betalingerne i henhold til artikel 32 skal bjergområder være kendetegnet ved en betydelig begrænsning af mulighederne for anvendelse af jorden og en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, som skyldes følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Områder nord for den 62. breddegrad og visse tilstødende områder betragtes som bjergområder. |
Områder nord for den 62. breddegrad og visse tilstødende områder betragtes som bjergområder. |
||||
3. For at komme i betragtning til betalingerne i henhold til artikel 32 anses andre områder end bjergområder for at have betydelige naturbetingede begrænsninger, hvis mindst 66 % af ULA opfylder mindst ét af de kriterier, der er anført i bilag II, på den angivne tærskelværdi . Overholdelsen af denne betingelse sikres på det passende niveau af lokale administrative enheder (»LAU 2«-niveau). |
3. Medlemsstaterne udpeger andre områder end bjergområder , som også er berørt af betydelige naturbetingede begrænsninger, som værende berettigede til betalinger i henhold til artikel 32 . Disse områder skal være kendetegnet ved betydelige naturbetingede begrænsninger, navnlig ringe jordbonitet eller dårlige klimaforhold, og ved, at bevarelse af ekstensivt landbrug har stor betydning for arealforvaltningen. |
||||
Ved afgrænsningen af områder, der er berørt af denne bestemmelse, foretager medlemsstaterne en finjustering baseret på objektive kriterier med det formål at udelukke områder, hvor der er dokumenteret væsentlige naturbetingede begrænsninger i overensstemmelse med det første afsnit, men hvor problemet er blevet løst gennem investeringer eller økonomisk aktivitet. |
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2014 et lovgivningsforslag om obligatoriske biofysiske kriterier og tilsvarende tærskelværdier, der skal anvendes til den fremtidige afgrænsning, samt passende regler for finjusteringer og overgangsordninger. |
||||
4. Andre områder end dem, der er omhandlet i stk. 2 og 3, er støtteberettigede i henhold til artikel 32, hvis de er påvirket af særlige begrænsninger, og arealforvaltningen bør fortsættes for at bevare eller forbedre miljøet, bevare landskabet og opretholde turistpotentialet i området eller for at beskytte kysten. |
4. Andre områder end dem, der er omhandlet i stk. 2 og 3, er støtteberettigede i henhold til artikel 32, hvis de er påvirket af særlige begrænsninger, herunder meget lav befolkningstæthed, og arealforvaltningen bør fortsættes for at bevare eller forbedre miljøet, bevare landskabet og opretholde turistpotentialet i området eller for at beskytte kysten. |
||||
Områder med særlige begrænsninger omfatter landbrugsområder, der er homogene, når det gælder naturlige beskyttelsesforhold, og de må tilsammen ikke overstige 10 % af den pågældende medlemsstats areal. |
Områder med særlige begrænsninger omfatter landbrugsområder, der er homogene, når det gælder naturlige beskyttelsesforhold, og de må tilsammen ikke overstige 10 % af den pågældende medlemsstats areal. |
||||
5. Medlemsstaterne vedlægger deres programmer for udvikling af landdistrikterne: |
5. Medlemsstaterne vedlægger deres programmer for udvikling af landdistrikterne den eksisterende eller ændrede afgrænsning, jf. stk. 2 , 3 og 4. |
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 74
Forslag til forordning
Artikel 34 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Betalinger for dyrevelfærd ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske normer, som er fastsat i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EU) nr. HR/2012 og andre relevante obligatoriske krav indført under national lovgivning. Disse relevante krav identificeres i programmet. |
2. Betalinger for dyrevelfærd ydes kun for forpligtelser, der er mere vidtgående end de relevante obligatoriske normer, som er fastsat i henhold til kapitel I i afsnit VI i forordning (EU) nr. …/2013 [HR] og andre relevante obligatoriske krav indført ved national lovgivning. Disse relevante krav identificeres i programmet. |
De pågældende forpligtelser indgås for en periode på et år , som kan forlænges. |
De pågældende forpligtelser indgås for en periode på et til syv år , som kan forlænges. |
Ændringsforslag 75
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Støtte under denne foranstaltning ydes pr. ha skov til skovbrugere, kommuner og deres sammenslutninger, der på frivilligt grundlag påtager sig at gennemføre operationer, som omfatter en eller flere forpligtelser vedrørende miljøvenligt skovbrug. Organer, der forvalter statsejede skove, kan også drage fordel af støtten, hvis de er uafhængige af statens budget. |
1. Støtte under denne foranstaltning ydes pr. ha skov udelukkende til skovbrugere, kommuner og deres sammenslutninger, der på frivilligt grundlag påtager sig at gennemføre operationer, som omfatter en eller flere forpligtelser vedrørende miljøvenligt skovbrug. Organer, der forvalter statsejede skove, kan også drage fordel af støtten, hvis de er uafhængige af statens budget. |
Ændringsforslag 76
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
For skovbrugsbedrifter over en vis tærskel, som medlemsstaterne fastlægger i deres landdistriktsudviklingsprogrammer, er støtte under stk. 1 betinget af forelæggelse af en skovforvaltningsplan eller et tilsvarende instrument i overensstemmelse med bæredygtig skovforvaltning. |
udgår |
Begrundelse
Der findes allerede tilfredsstillende nationale lovbestemmelser vedrørende moderne skovforvaltning, som er uafhængige af de berørte bedrifters størrelse. Det vil blot betyde mere bureaukrati, hvis skovbrugerne skal udarbejde forvaltningsplaner.
Ændringsforslag 77
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Betalingerne skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne til at drive miljøvenligt skovbrug. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. |
3. Betalingerne skal kompensere modtagere for alle eller en del af deres ekstraomkostninger og indkomsttab som følge af de påtagne forpligtelser. Om nødvendigt kan de også dække transaktionsomkostninger til en værdi af op til 20 % af præmien for forpligtelserne til at drive miljøvenligt skovbrug. Støtten må ikke overstige det maksimumsbeløb, der er fastsat i bilag I. I klart begrundede tilfælde kan der også bevilges støtte til aftaler om ikke at bruge træer eller bevoksninger af træer i form af enkeltbetalinger eller faste beløb pr. projekt, der beregnes på grundlag af de relevante ekstraomkostninger og indkomsttab. |
Begrundelse
I skovøkosystemer er det ofte mere effektivt at yde støtte gennem flere projekter end gennem størrelsesbaseret støtte. Et ensartet fast beløb på 200,—/ha synes ikke at dække de reelle omkostninger, da skove har en lang vækstperiode.
Ændringsforslag 78
Forslag til forordning
Artikel 36
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning skal fremme samarbejdsformer, som omfatter mindst to enheder og navnlig: |
1. Støtte under denne foranstaltning skal fremme samarbejdsformer, som omfatter mindst to enheder og navnlig: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Samarbejde i henhold til stk. 1 skal navnlig omfatte følgende: |
2. Samarbejde i henhold til stk. 1 skal navnlig omfatte følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
2a. Ved tildeling af støtte kan samarbejde mellem enheder, der omfatter primærproducenter, prioriteres. |
||||
3. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes kun til nyoprettede klynger og netværk, og dem, der iværksætter en for dem ny aktivitet. |
|
||||
Støtte til foranstaltninger i henhold til stk. 2, litra b), kan også ydes til individuelle aktører, hvor denne mulighed er fastsat i programmet for udvikling af landdistrikterne. |
3. Støtte til foranstaltninger i henhold til stk. 2, litra b), kan også ydes til individuelle aktører, hvor denne mulighed er fastsat i programmet for udvikling af landdistrikterne. |
||||
4. Resultaterne af de enkelte aktørers pilotprojekter og operationer, jf. stk. 2, litra b), offentliggøres. |
4. Resultaterne af de enkelte aktørers pilotprojekter og operationer, jf. stk. 2, litra b), offentliggøres. |
||||
5. Følgende omkostninger, der er knyttet til de former for samarbejde, der henvises til i stk. 1, er berettigede til støtte under denne foranstaltning: |
5. Følgende omkostninger, der er knyttet til de former for samarbejde, der henvises til i stk. 1, er berettigede til støtte under denne foranstaltning: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
6. Når en forretningsplan eller en skovforvaltningsplan eller tilsvarende eller en udviklingsstrategi gennemføres, kan medlemsstaterne yde støtte, enten som et samlet beløb, som omfatter udgifter til samarbejde og projekter, der gennemføres, eller kun dække omkostningerne til samarbejdet og anvende midler fra andre foranstaltninger eller andre EU-fonde til projektets gennemførelse. |
6. Når en forretningsplan eller en skovforvaltningsplan eller tilsvarende eller en udviklingsstrategi gennemføres, kan medlemsstaterne yde støtte, enten som et samlet beløb, som omfatter udgifter til samarbejde og projekter, der gennemføres, eller kun dække omkostningerne til samarbejdet og anvende midler fra andre foranstaltninger eller andre EU-fonde til projektets gennemførelse. |
||||
7. Samarbejde mellem aktører beliggende i forskellige regioner eller medlemsstater skal også være støtteberettiget. |
7. Samarbejde mellem aktører beliggende i forskellige regioner eller medlemsstater samt samarbejde med aktører fra udviklingslande skal også være støtteberettiget. |
||||
8. Støtte begrænses til en periode på op til syv år, undtagen for kollektive miljøforanstaltninger i behørigt begrundede tilfælde. |
8. Støtte begrænses til en periode på op til syv år, undtagen for kollektive miljøforanstaltninger i behørigt begrundede tilfælde. |
||||
9. Samarbejde under denne foranstaltning kan kombineres med projekter, der støttes af andre EU-midler end ELFUL inden for det samme område. Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning med andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter undgås. |
9. Samarbejde under denne foranstaltning kan kombineres med projekter, der støttes af andre EU-midler end ELFUL inden for det samme område. Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning med andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter undgås. |
||||
10. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af karakteristika for pilotprojekter, klynger, netværk, korte forsyningskæder og lokale markeder, der vil være støtteberettigede, samt vedrørende betingelserne for tildeling af støtte til de typer operationer , der er opført i stk. 2. |
10. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende yderligere specificering af karakteristika for pilotprojekter, klynger, netværk, korte forsyningskæder og lokale markeder, der vil være støtteberettigede, samt vedrørende betingelserne for tildeling af støtte til de typer samarbejde , der er opført i stk. 2. |
Ændringsforslag 79
Forslag til forordning
Artikel 37
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter: |
1. Støtte under denne foranstaltning omfatter: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra b) og litra c), er »gensidig fond« en ordning, som medlemsstaten har godkendt i henhold til sin nationale ret, og som giver de tilsluttede landbrugere mulighed for at forsikre sig selv, hvorved der ydes kompensation til de tilsluttede landbrugere, der rammes af økonomiske tab forårsaget af udbrud af en dyre- eller plantesygdom eller en miljøhændelse eller er udsat for et voldsomt fald i deres indkomst. |
2. Med henblik på anvendelsen af stk. 1, litra b) og litra c), er »gensidig fond« en ordning, som medlemsstaten har godkendt i henhold til sin nationale ret, og som giver de tilsluttede landbrugere mulighed for at forsikre sig selv, hvorved der ydes kompensation til de tilsluttede landbrugere, der rammes af økonomiske tab forårsaget af udbrud af en dyre- eller plantesygdom , skadelige organismer, en miljøhændelse eller ugunstige vejrforhold eller er udsat for et voldsomt fald i deres indkomst. |
||||
3. Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning med andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter eller private forsikringsordninger undgås. Direkte indkomststøtte, som modtages under Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (i det følgende benævnt »EGF«), tages også i betragtning ved vurderingen af landbrugeres indkomstniveauer. |
3. Medlemsstaterne sikrer, at overkompensation som følge af kombinationen af denne foranstaltning med andre nationale støtteinstrumenter eller EU-støtteinstrumenter eller private forsikringsordninger undgås. |
||||
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende minimums- og maksimumsløbetiden for de kommercielle lån til gensidige fonde, der er omhandlet i artikel 39, stk. 3, litra b), og artikel 40, stk. 4. |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende minimums- og maksimumsløbetiden for de kommercielle lån til gensidige fonde, der er omhandlet i artikel 39, stk. 3, litra b), og artikel 40, stk. 4. |
||||
|
Kommissionen foretager en midtvejsundersøgelse af gennemførelsen af risikostyringsforanstaltningen og forelægger efterfølgende en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet. Om fornødent ledsages rapporten af passende lovgivningsmæssige forslag, der tager sigte på at forbedre gennemførelsen af risikostyringsforanstaltningen. |
Ændringsforslag 80
Forslag til forordning
Artikel 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
1. Der kan kun ydes støtte i henhold til artikel 37, stk. 1, litra a), for forsikringskontrakter, der dækker ugunstige vejrforhold, en dyre- eller plantesygdom eller et skadedyrsangreb eller en foranstaltning vedtaget i overensstemmelse med direktiv 2009/29/EF med henblik på at udrydde eller kontrollere en plantesygdom eller et skadedyrsangreb, der tilintetgør mere end 30 % af landbrugerens gennemsnitlige årlige produktion i den foregående treårsperiode eller af et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes . |
1. Der kan kun ydes støtte i henhold til artikel 37, stk. 1, litra a), for forsikringskontrakter, der dækker ugunstige vejrforhold, en dyre- eller plantesygdom eller et skadedyrsangreb, eller for en foranstaltning vedtaget i overensstemmelse med direktiv 2009/29/EF med henblik på at udrydde eller kontrollere en plantesygdom eller et skadedyrsangreb, der medfører en reduktion af den årlige produktion på mere end 30 % i sammenligning med landbrugerens gennemsnitlige årlige produktion . Den gennemsnitlige årlige produktion beregnes ved at tage tallene for de foregående tre år eller de foregående fem år og ikke medregne de højeste og laveste tal, eller, i behørigt begrundede undtagelsestilfælde, ved at tage tallene for et bestemt år inden for de foregående fem år . |
||
|
Målingen af tabets omfang kan også tilpasses efter de enkelte produkttypers særlige karakteristika ved at anvende |
||
|
|
||
|
|
||
2. Ugunstige vejrforhold eller udbrud af en dyre- eller plantesygdom eller et skadedyrsangreb skal være officielt anerkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. |
2. Ugunstige vejrforhold eller udbrud af en dyre- eller plantesygdom eller et skadedyrsangreb skal være officielt anerkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. |
||
Medlemsstaterne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, på forhånd fastsætte kriterier for, hvordan en sådan formel anerkendelse anses for givet. |
Medlemsstaterne kan, hvor det er hensigtsmæssigt, på forhånd fastsætte kriterier for, hvordan en sådan formel anerkendelse anses for givet. |
||
3. Betalingerne fra forsikringen må ikke udligne mere end de samlede udgifter til erstatning for de tab, der er nævnt i stk. 37, stk. 1, litra a), og må ikke være knyttet til noget krav om eller nogen angivelse af arten eller størrelsen af den fremtidige produktion. |
3. Betalingerne fra forsikringen må ikke udligne mere end de samlede udgifter til erstatning for de tab, der er nævnt i stk. 37, stk. 1, litra a), og må ikke være knyttet til noget krav om eller nogen angivelse af arten eller størrelsen af den fremtidige produktion. |
||
Medlemsstaterne kan begrænse størrelsen af den præmie, der er berettiget til støtte, ved at anvende passende lofter. |
Medlemsstaterne kan begrænse størrelsen af den præmie, der er berettiget til støtte, ved at anvende passende lofter. |
||
4. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
4. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
Ændringsforslag 81
Forslag til forordning
Artikel 39
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 39 |
Artikel 39 |
||||
Gensidige fonde i forbindelse med dyre- og plantesygdomme og miljøhændelser |
Gensidige fonde i forbindelse med dyre- og plantesygdomme , skadelige organismer, miljøhændelser og ugunstige vejrforhold |
||||
1. For at være berettiget til støtte skal den pågældende gensidige fond: |
1. For at være berettiget til støtte skal den pågældende gensidige fond: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Medlemsstaterne fastsætter regler for oprettelse og forvaltning af de gensidige fonde, navnlig for udbetaling af kompensation til landbrugere i tilfælde af krise og for administration og overvågning af reglernes overholdelse. |
2. Medlemsstaterne fastsætter regler for oprettelse og forvaltning af de gensidige fonde, navnlig for udbetaling af kompensation til landbrugere i tilfælde af krise og for administration og overvågning af reglernes overholdelse. Medlemsstaterne kan beslutte at supplere gensidige fonde med forsikringssystemer. |
||||
|
Landbrugerne er kun berettigede til at få udbetalt kompensation, hvis de har truffet alle nødvendige forholdsregler med henblik på at gøre deres bedrift mere modstandsdygtig over for miljøforringelse, dyre- og plantesygdomme, skadelige organismer og hændelser i forbindelse med klimaforandringer. |
||||
3. De finansielle bidrag, der er nævnt i artikel 37, stk. 1, litra b), må kun vedrøre: |
3. De finansielle bidrag, der er nævnt i artikel 37, stk. 1, litra b), må kun vedrøre: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Der ydes ikke bidrag af offentlige midler til startkapital. |
Der ydes ikke bidrag af offentlige midler til startkapital. |
||||
4. Der kan kun ydes finansiel kompensation i henhold til artikel 37, stk. 1, litra b), for dyresygdomme, der er opført på listen over dyresygdomme, som Verdensorganisationen for Dyresundhed har udarbejdet, og/eller i bilaget til beslutning 90/424/EØF. |
4. Der kan ydes finansiel kompensation i henhold til artikel 37, stk. 1, litra b), for dyresygdomme, der er opført på listen over dyresygdomme, som Verdensorganisationen for Dyresundhed har udarbejdet, eller i bilaget til beslutning 90/424/EØF og for sygdomme hos bier . |
||||
5. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
5. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
||||
Medlemsstaterne kan begrænse de omkostninger, der er berettiget til støtte, ved at fastsætte: |
Medlemsstaterne kan begrænse de omkostninger, der er berettiget til støtte, ved at fastsætte: |
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 82
Forslag til forordning
Artikel 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Støtte i henhold til artikel 37, stk. 1, litra c), må kun ydes, hvis faldet i indtægter overstiger 30 % af de gennemsnitlige årlige indtægter for den enkelte landbruger i den foregående treårsperiode eller af et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. Indkomst i artikel 37, stk. 1, litra c), henviser til summen af indtægter, som landbrugeren modtager fra markedet, herunder enhver form for offentlig støtte, med fradrag af råvareomkostninger. Betalinger fra den gensidige fond til landbrugerne må ikke udligne mere end 70 % af indkomsttabet. |
1. Støtte i henhold til artikel 37, stk. 1, litra c), må kun ydes, hvis faldet i indtægter overstiger 30 % af de gennemsnitlige årlige indtægter for den enkelte landbruger i den foregående treårsperiode eller af et treårsgennemsnit baseret på den foregående femårsperiode, idet det bedste og det dårligste år ikke medregnes. Indkomst i artikel 37, stk. 1, litra c), henviser til summen af indtægter, som landbrugeren modtager fra markedet, herunder enhver form for offentlig støtte, med fradrag af råvareomkostninger. Betalinger fra den gensidige fond eller forsikringer til landbrugerne må ikke udligne mere end 70 % af indkomsttabet. |
||||
2. For at være berettiget til støtte skal den pågældende gensidige fond: |
2. For at være berettiget til støtte skal den pågældende gensidige fond: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Medlemsstaterne fastsætter regler for oprettelse og forvaltning af de gensidige fonde, navnlig for udbetaling af kompensation til landbrugere i tilfælde af krise og for administration og overvågning af reglernes overholdelse. |
3. Medlemsstaterne fastsætter regler for oprettelse og forvaltning af de gensidige fonde, navnlig for udbetaling af kompensation til landbrugere i tilfælde af krise og for administration og overvågning af reglernes overholdelse. |
||||
4. De finansielle bidrag, der er nævnt i artikel 37, stk. 1, litra c), kan kun vedrøre de beløb, som den gensidige fond har betalt som finansiel kompensation til landbrugerne. Desuden kan det finansielle bidrag vedrøre renter på kommercielle lån, som den gensidige fond har optaget for at betale finansiel kompensation til landbrugere i tilfælde af krise. |
De finansielle bidrag, der er nævnt i artikel 37, stk. 1, litra c), ydes kun til forsikringer, der dækker de i stk. 1 omhandlede indkomsttab, eller vedrører, som et alternativ hertil, kun de beløb, som den gensidige fond har betalt som finansiel kompensation til landbrugerne. Desuden kan det finansielle bidrag vedrøre renter på kommercielle lån, som den gensidige fond har optaget for at betale finansiel kompensation til landbrugere i tilfælde af krise. |
||||
Der ydes ikke bidrag af offentlige midler til startkapital. |
Der ydes ikke bidrag af offentlige midler til startkapital. |
||||
5. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
5. Støtten må ikke overstige den øvre grænse, der er fastsat i bilag I. |
Ændringsforslag 83
Forslag til forordning
Artikel 41 — stk. 1 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Artikel 34 nævner også transaktionsomkostninger, hvorfor disse bør medtages her sammen med transaktionsomkostningerne for andre foranstaltninger.
Ændringsforslag 84
Forslag til forordning
Artikel 42 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
1. Foruden de opgaver, der er omhandlet i artikel 30 i forordning (EU) nr. [CSF/2012], kan lokale aktionsgrupper også udføre yderligere opgaver, som forvaltningsmyndigheden og/eller betalingsorganet uddelegerer til dem. |
1. Foruden de opgaver, der er omhandlet i artikel 30 i forordning (EU) nr. …/2013 [CSF], kan lokale aktionsgrupper også: |
||
|
|
||
|
|
Begrundelse
Vi foreslår, at lokale aktionsgrupper får adgang til at stå for en uafhængig gennemførelse af projekter inden for rammerne af en lokal udviklingsstrategi af bred territorial rækkevidde, med deltagelse af partnere fra det område, der er omfattet af den lokale udviklingsstrategi. I henhold til de nugældende regler spiller de lokale aktionsgrupper en indskrænket rolle ved at fungere som et mellemled, når der foretages økonomiske overførsler, og som inspirationskilde. Det ser ud til, at muligheden for at gennemføre flagskibsprojekter som led i en strategi kunne skabe en væsentlig merværdi. Desuden viser erfaringerne fra Polen, at der er en vældig efterspørgsel efter små projekter af kort varighed. Desværre opgiver mange ansøgere på forhånd i en situation, hvor de skal følge den sædvanlige administrative procedure. Takket være dette ændringsforslag ville disse partnere kun have kontakt til en lokal aktionsgruppe, og de ville ikke behøve at følge den komplicerede administrative procedure.
Ændringsforslag 85
Forslag til forordning
Artikel 43 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 86
Forslag til forordning
Artikel 43 — stk. 1 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 87
Forslag til forordning
Artikel 44 — stk.1 — litra a — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Kravet om udviklingsvenlig politikkohærens går videre end »gør ikke skade«-princippet, hvilket betyder, at eventuelle synergieffekter af EU's interne politikker for så vidt angår udviklingsmål bør undersøges. I Kommissionens meddelelse og Rådets konklusioner vedrørende en rammepolitik for fødevaresikkerhed fremhæves det, at det er nødvendigt at inddrage centrale interessentgrupper, f.eks. samfundsudviklingsgrupper, landbrugsorganisationer og kvindeorganisationer i fastlæggelsen af politikker for udviklingen af landdistrikter og landbrug. Dette kunne også støttes gennem transnationale udvekslinger i forbindelse med Leaderprojekter.
Ændringsforslag 88
Forslag til forordning
Artikel 44 — stk. 2 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 89
Forslag til forordning
Artikel 45 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Omkostninger til animering af det område, der er omhandlet i artikel 31, litra d), i forordning (EU) nr. [CSF/2012], er de omkostninger, der skal dække aktioner til at informere om den lokale udviklingsstrategi samt projektudviklingsopgaver . |
2. Omkostninger til animering af det område, der er omhandlet i artikel 31, litra d), i forordning (EU) nr. …/2013[CSF], er de omkostninger, der opstår for at lette udvekslingen mellem interesserede parter, informere om og fremme den lokale udviklingsstrategi og hjælpe potentielle støttemodtagere med at udvikle projekter og udarbejde ansøgninger . |
Ændringsforslag 90
Forslag til forordning
Artikel 46
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. For at investeringsoperationer kan være berettiget til støtte fra ELFUL skal der forudgående foretages en vurdering af den forventede miljøbelastning i overensstemmelse med den lovgivning, der er specifik for den type investering , hvor investeringen kan forventes at have negative virkninger på miljøet . |
1. Medlemsstaterne kan gøre investeringsoperationers støtteberettigelse betinget af en forudgående vurdering af den forventede miljøbelastning i overensstemmelse med den nationale lovgivning og EU-lovgivning , der er specifik for den type investering. Medlemsstaterne kan prioritere investeringer, som: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. De støtteberettigede udgifter skal begrænses til: |
2. De støtteberettigede udgifter skal begrænses til: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. I forbindelse med kunstvanding er det kun investeringer, som medfører en nedsættelse af det hidtidige vandforbrug med mindst 25 %, der betragtes som støtteberettigede udgifter. Undtagelsesvis kan investeringer i nye kunstvandingsanlæg i de medlemsstater, der tiltrådte EU efter 2004, betragtes som støtteberettigede udgifter i tilfælde, hvor en miljøanalyse giver bevis for, at den pågældende investering er bæredygtig og ikke har nogen negativ miljøpåvirkning. |
3. I forbindelse med kunstvanding betragtes nye investeringer, herunder i modernisering af eksisterende systemer med henblik på forbedring af vandforbrugseffektiviteten og energieffektiviteten, som støtteberettigede udgifter. I områder, hvor der er udarbejdet vandområdeplaner med hertil knyttede gennemførelsesprogrammer i henhold til direktiv 2000/60/EF, betragtes disse investeringer kun som støtteberettigede, hvis de er i overensstemmelse med sådanne planers miljømål. |
||||
4. Ved investeringer i landbrug er køb af rettigheder til landbrugsproduktion, betalingsrettigheder, dyr, etårige planter og udplantning heraf ikke støtteberettiget. I tilfælde af genopretning af landbrugets produktionspotentiale efter skader som følge af naturkatastrofer, jf. artikel 19, stk. 1, litra b), kan udgifter til køb af dyr dog være støtteberettigede udgifter. |
4. Ved investeringer i landbrug er køb af rettigheder til landbrugsproduktion, betalingsrettigheder, dyr, etårige planter og udplantning heraf ikke støtteberettiget. I tilfælde af genopretning af landbrugets produktionspotentiale efter skader som følge af naturkatastrofer, jf. artikel 19, stk. 1, litra b), kan udgifter til køb af dyr dog være støtteberettigede udgifter. |
||||
5. Modtagere af investeringsrelateret støtte kan anmode om udbetaling af et forskud på op til 50 % af den offentlige støtte i relation til investeringen fra de kompetente betalingsorganer, hvis denne mulighed indgår i programmet for udvikling af landdistrikterne. |
5. Modtagere af investeringsrelateret støtte kan anmode om udbetaling af et forskud på op til 50 % af den offentlige støtte i relation til investeringen fra de kompetente betalingsorganer, hvis denne mulighed indgår i programmet for udvikling af landdistrikterne. |
||||
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende betingelserne for, at andre omkostninger i forbindelse med leasingkontrakter, brugt udstyr og simple genanskaffelsesinvesteringer kan betragtes som støtteberettigede udgifter. |
6. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende betingelserne for, at andre omkostninger i forbindelse med leasingkontrakter, brugt udstyr og simple genanskaffelsesinvesteringer kan betragtes som støtteberettigede udgifter. |
Ændringsforslag 91
Forslag til forordning
Artikel 49 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Forvaltningsmyndigheden for programmet for udvikling af landdistrikterne fastlægger kriterier for udvælgelse af operationer under alle foranstaltninger efter samråd med overvågningsudvalget. Formålet med udvælgelseskriterier er at sikre ligebehandling af ansøgerne, bedre udnyttelse af de finansielle midler og målretning af foranstaltninger i overensstemmelse med EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne. Ved fastlæggelsen af udvælgelseskriterier tages proportionalitetsprincippet i betragtning i forbindelse med små tilskud . |
1. Forvaltningsmyndigheden for programmet for udvikling af landdistrikterne fastlægger kriterier for udvælgelse af operationer under alle foranstaltninger efter samråd med overvågningsudvalget. Formålet med udvælgelseskriterierne er at sikre , at foranstaltninger målrettet landbrugsbedrifter udelukkende finder anvendelse på aktive landbrugere som defineret i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] . Formålet med disse kriterier er desuden at sikre en bedre udnyttelse af de finansielle midler og målretning af foranstaltninger i overensstemmelse med EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne. Ved fastlæggelsen og anvendelsen af disse kriterier tages proportionalitetsprincippet i betragtning. |
Begrundelse
Kun aktive landbrugere som defineret i den foreslåede forordning om direkte betalinger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik bør nyde godt af støtte gennem foranstaltninger målrettet landbrugsbedrifter. Hvis denne skelnen foretages inden for søjle 1, må den også foretages inden for søjle 2.
Ændringsforslag 92
Forslag til forordning
Artikel 50 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
I denne forordning defineres »landdistrikt« af forvaltningsmyndigheden på programniveau. |
I denne forordning defineres »landdistrikt« af forvaltningsmyndigheden på programniveau. For så vidt, at det er sagligt begrundet, kan forvaltningsmyndigheden også udpege forskellige specifikke områder inden for en given foranstaltning. |
Ændringsforslag 93
Forslag til forordning
Artikel 51 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Et beløb på 30 mio. EUR skal trækkes fra den tildeling, der er nævnt i stk. 1, og anvendes til at finansiere den pris for innovativt, lokalt samarbejde, som er omhandlet i artikel 56. |
udgår |
Ændringsforslag 94
Forslag til forordning
Artikel 51 — stk. 3 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. På medlemsstaternes initiativ kan op til 4 % af det samlede beløb for hvert program for udvikling af landdistrikterne afsættes til de opgaver, der er omhandlet i artikel 52 i forordning (EU) nr. [CSF/2012], samt omkostninger i forbindelse med forberedende arbejde for afgrænsning af områder med naturbetingede begrænsninger, jf. artikel 33, stk. 3. |
3. På medlemsstaternes initiativ kan op til 4 % af det samlede beløb for hvert program for udvikling af landdistrikterne afsættes til de opgaver, der er omhandlet i artikel 52 i forordning (EU) nr. …/2013[CSF], samt omkostninger i forbindelse med forberedende arbejde for afgrænsning af områder med naturbetingede og andre specifikke begrænsninger, jf. artikel 33. |
Ændringsforslag 95
Forslag til forordning
Artikel 52 — stk. 2 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 96
Forslag til forordning
Artikel 52 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter den organisatoriske struktur og drift af det europæiske netværk for udvikling af landdistrikterne. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 91. |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende den organisatoriske struktur og drift af det europæiske netværk for udvikling af landdistrikterne. |
Begrundelse
Dette er ikke nogen rent teknisk afgørelse.
Ændringsforslag 97
Forslag til forordning
Artikel 53
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Et EIP-netværk iværksættes for at støtte EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed som omhandlet i artikel 61 i overensstemmelse med artikel 51, stk. 1. Det skal muliggøre netværkssamarbejde mellem operationelle grupper, rådgivningstjenester og forskere. |
1. Et EIP-netværk iværksættes for at støtte EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed som omhandlet i artikel 61 i overensstemmelse med artikel 51, stk. 1. Det skal muliggøre netværkssamarbejde mellem operationelle grupper, rådgivningstjenester og forskere. |
||||
2. EIP-netværket har til opgave at: |
2. EIP-netværket har til opgave at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter EIP-netværkets organisatoriske struktur og drift. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i 91. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende EIP-netværkets organisatoriske struktur og drift. |
Ændringsforslag 98
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter den organisatoriske struktur og driften af det europæiske evalueringsnetværk for udvikling af landdistrikterne. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 91. |
3. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende den organisatoriske struktur og drift af det europæiske evalueringsnetværk for udvikling af landdistrikterne. |
Begrundelse
Dette er ikke nogen rent teknisk afgørelse.
Ændringsforslag 99
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 2 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 100
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 2 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 101
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 3 — litra b — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 102
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 3 — litra b — nr. iii
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 103
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk.3 — litra b — nr. v
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 104
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk.3 — litra b — nr. vi
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 105
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk.3 — litra b — nr. vii
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 106
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk.3 — litra b — nr. vii a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 107
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 3 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 108
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Kommissionen vedtager ved hjælp af gennemførelsesretsakter regler for oprettelse og drift af nationale landdistriktsnetværk. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 91. |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende oprettelse og drift af nationale landdistriktsnetværk. |
Begrundelse
Dette er ikke nogen rent teknisk afgørelse.
Ændringsforslag 109
Forslag til forordning
Artikel 56
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 56 |
udgår |
Pris for innovativt lokalt samarbejde i landdistrikter |
|
De midler, der er nævnt i artikel 51, stk. 2, anvendes til finansiering af tildelingen af en pris til samarbejdsprojekter, der involverer mindst to enheder i forskellige medlemsstater, som gennemfører et innovativt, lokalt koncept. |
|
Ændringsforslag 110
Forslag til forordning
Artikel 57
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 57 |
udgår |
Indkaldelse af forslag |
|
1. Begyndende senest i 2015 og derefter hvert år iværksætter Kommissionen en indkaldelse af forslag med henblik på tildeling af prisen, jf. artikel 56. Den sidste indkaldelse af forslag iværksættes senest i 2019. |
|
2. I indkaldelsen af forslag angives et tema for forslag, som skal være knyttet til en af EU-prioriteterne for udvikling af landdistrikterne. Temaet skal også kunne gennemføres via samarbejde på tværnationalt plan. |
|
3. Indkaldelsen af forslag skal være åben for både lokale aktionsgrupper og individuelle enheder, som samarbejder om det konkrete projekt. |
|
Ændringsforslag 111
Forslag til forordning
Artikel 58
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 58 |
udgår |
Udvælgelsesprocedure |
|
1. Ansøgninger om prisen indgives af ansøgere i alle medlemsstater til det respektive nationale landdistriktsnetværk, som er ansvarligt for forhåndsudvælgelsen af ansøgninger. |
|
2. Nationale landdistriktsnetværk nedsætter ud fra deres egne medlemmer et forhåndsudvælgelsesråd bestående af uafhængige eksperter med henblik på at forhåndsudvælge ansøgninger. Forhåndsudvælgelse af ansøgninger skal ske på grundlag af udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, der er fastsat i indkaldelsen af forslag. Hvert nationalt landdistriktsnetværk forhåndsudvælger højst 10 ansøgninger og fremsender dem til Kommissionen. |
|
3. Kommissionen er ansvarlig for at udvælge 50 vindende projekter blandt udvalgte ansøgninger i alle medlemsstaterne. Kommissionen nedsætter en ad hoc-styregruppe bestående af uafhængige eksperter. Styregruppen forbereder udvælgelsen af de vindende ansøgninger på grundlag af de udelukkelses-, udvælgelses- og tildelingskriterier, der er fastsat i indkaldelsen af forslag. |
|
4. Kommissionen træffer ved hjælp af en gennemførelsesretsakt afgørelse om listen over projekter, som tildeles prisen. |
|
Ændringsforslag 112
Forslag til forordning
Artikel 59
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 59 |
udgår |
Finansiel pris — betingelser og betaling |
|
1. For at projekter kan modtage prisen, må den tid, der kræves for at afslutte dem, ikke overstige to år regnet fra datoen for vedtagelse af den gennemførelsesretsakt, hvorunder prisen tildeles. Tidsrammen for projektets gennemførelse fastlægges i ansøgningen. |
|
2. Prisen tildeles i form af et engangsbeløb. Beløbet fastsættes af Kommissionen ved hjælp af en gennemførelsesretsakt i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i indkaldelsen af forslag og under hensyntagen til de anslåede omkostninger til gennemførelsen af projektet, der er anført i ansøgningen. Den maksimale pris pr. projekt må ikke overstige 100 000 EUR. |
|
3. Medlemsstaterne udbetaler prisen til vindende ansøgere efter at have kontrolleret, at projektet er afsluttet. Udgifterne godtgøres af EU til medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelserne i afdeling 4, kapitel II, afsnit IV, i forordning (EU) nr. HR/2012. Medlemsstaterne kan beslutte at betale prisbeløbet helt eller delvist til de vindende ansøgere, inden de har kontrolleret, at projektet er afsluttet, men de bærer i så fald ansvaret for udgifterne, indtil afslutningen af projektet er verificeret. |
|
Ændringsforslag 113
Forslag til forordning
Artikel 60
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 60 |
udgår |
Regler for styregruppens procedure, tidsplaner og oprettelse |
|
Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter nærmere bestemmelser om proceduren og tidsplanen for udvælgelse af projekter og regler om nedsættelse af styregruppen af uafhængige eksperter, jf. artikel 58, stk. 3. Sådanne gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 91. |
|
Ændringsforslag 114
Forslag til forordning
Afsnit IV
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed |
EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed |
Ændringsforslag 115
Forslag til forordning
Artikel 61
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Formålet med EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed er at: |
1. Formålet med EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed er at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed søger at nå sine mål ved at: |
2. EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed søger at nå sine mål ved at: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. ELFUL bidrager til målene for EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed gennem støtte, jf. artikel 36, i de operationelle grupper under EIP, der er omhandlet i artikel 62, og EIP-netværket, der er omhandlet i artikel 53. |
3. ELFUL bidrager til målene for EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed gennem støtte, jf. artikel 36, i de operationelle grupper under EIP, der er omhandlet i artikel 62, og EIP-netværket, der er omhandlet i artikel 53. |
Ændringsforslag 116
Forslag til forordning
Artikel 62
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Operationelle grupper under EIP udgør en del af EIP for landbrugets produktivitet og bæredygtighed. De oprettes af interesserede aktører, såsom landbrugere, forskere, rådgivere og de involverede virksomheder i landbrugs- og fødevaresektoren. |
1. Operationelle grupper under EIP udgør en del af EIP for landbrugets produktion, økonomiske levedygtighed og bæredygtighed. De oprettes af interesserede aktører, såsom landbrugere, forskere, rådgivere og de involverede virksomheder i landbrugs- og fødevaresektoren. Oprettelsen af en operationel gruppe sker ved fælles overenskomst mellem interesserede parter, der repræsenterer et bredt spektrum af interesser på tværs af områderne landbrug, landdistriktsudvikling og forskning. Operationelle grupper oprettes ikke af en enkelt interesseret part eller af en gruppe af interesserede parter, der kun repræsenterer ét sæt interesser. Operationelle grupper kan operere inden for en medlemsstats grænser og have medlemmer i mere end én medlemsstat og i tredjelande. |
2. Operationelle grupper under EIP etablerer interne procedurer til at sikre gennemsigtighed i deres drift og undgå interessekonflikter. |
2. Operationelle grupper under EIP etablerer interne procedurer til at sikre gennemsigtighed i deres drift og undgå interessekonflikter. |
Ændringsforslag 117
Forslag til forordning
Artikel 63
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Operationelle grupper under EIP udarbejder en plan, der indeholder følgende: |
1. Operationelle grupper under EIP udarbejder en plan, der indeholder følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
2. Ved gennemførelsen af deres innovative projekter skal de operationelle grupper: |
2. Ved gennemførelsen af deres innovative projekter skal de operationelle grupper: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Operationelle grupper formidler resultaterne af deres projekt, navnlig gennem EIP-netværket. |
3. Operationelle grupper formidler resultaterne af deres projekt, navnlig gennem EIP-netværket. |
Ændringsforslag 118
Forslag til forordning
Artikel 64
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
1. EU's samlede støttebeløb til udvikling af landdistrikterne i henhold til denne forordning for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 og den årlige fordeling og det minimumsbeløb, der er forbeholdt mindre udviklede regioner, deraf fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet efter forslag fra Kommissionen i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme for perioden 2014 til 2020 og den interinstitutionelle aftale om samarbejde om budgetmæssige spørgsmål og om forsvarlig økonomisk forvaltning i samme periode. |
1. EU's samlede støttebeløb til udvikling af landdistrikterne i henhold til denne forordning for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 og den årlige fordeling og det minimumsbeløb, der er forbeholdt mindre udviklede regioner, deraf fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet efter forslag fra Kommissionen i overensstemmelse med den flerårige finansielle ramme for perioden 2014 til 2020 og den interinstitutionelle aftale om samarbejde om budgetmæssige spørgsmål og om forsvarlig økonomisk forvaltning i samme periode. |
||
2. 0,25 % af de i stk. 1 nævnte midler afsættes til Kommissionen til teknisk bistand, jf. artikel 51, stk. 1. |
2. 0,25 % af de i stk. 1 nævnte midler afsættes til Kommissionen til teknisk bistand, jf. artikel 51, stk. 1. |
||
3. Med henblik på programmering og efterfølgende opførelse i EU's almindelige budget indekseres de beløb, der er omhandlet i stk. 1, med 2 % årligt. |
3. Med henblik på programmering og efterfølgende opførelse i EU's almindelige budget indekseres de beløb, der er omhandlet i stk. 1, med 2 % årligt. |
||
4. Kommissionen foretager ved hjælp af en gennemførelsesretsakt en årlig fordeling pr. medlemsstat af de i stk. 1 nævnte beløb efter fradrag af det beløb, der er angivet i stk. 2, og under hensyntagen til den overførsel af midler, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) nr. DP/2012. Ved den årlige fordeling tager Kommissionen hensyn til: |
4. Den årlige fordeling pr. medlemsstat af de i stk. 1 nævnte beløb efter fradrag af det beløb, der er angivet i stk. 2, og under hensyntagen til den overførsel af midler, der er omhandlet i artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] , er fastsat i bilag Ia . |
||
|
|
||
|
|
||
|
4a. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 om ændring, i givet fald, af bilag Ia med henblik på at medtage de midler, der overføres til ELFUL i medfør af artikel 7, stk. 2, og artikel 14 i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] . |
||
5. Ud over de i stk. 4 omhandlede beløb omfatter den gennemførelsesretsakt, der er nævnt i samme stykke, også de midler, der overføres til ELFUL ved anvendelse af artikel 7, stk. 2, og artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. DP/2012, såvel som de midler, der overføres til ELFUL ved anvendelse af artikel 10b og 136 i Rådets forordning (EF) nr. 73/2009* for kalenderåret 2013. |
|
||
6. I forbindelse med tildelingen af den resultatreserve, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2, i forordning (EU) nr. [CSF/2012], skal de disponible formålsbestemte indtægter, der er indsamlet i henhold til artikel 45 i forordning (EU) nr. HR/2012 for ELFUL, føjes til de beløb, der er omhandlet i artikel 18 i forordning (EU) nr. [CSF/2012]. Den tildeles medlemsstaterne proportionelt med deres andel af det samlede støttebeløb fra ELFUL. |
6. Disponible formålsbestemte indtægter, der er indsamlet i henhold til artikel 45 i forordning (EU) nr. …/2013 [HR]for ELFUL, tildeles medlemsstaterne proportionelt med deres andel af det samlede støttebeløb fra ELFUL. |
||
|
(Kommissionens tekst i artikel 64, stk. 5, er erstattet med tekst fra COM(2012)0553)) |
Ændringsforslag 119
Forslag til forordning
Artikel 65
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. I beslutningen om godkendelse af et program for udvikling af landdistrikterne fastsættes det maksimale bidrag fra ELFUL til programmet. I de relevante tilfælde angives bevillingerne til de mindre udviklede regioner klart i beslutningen. |
1. I beslutningen om godkendelse af et program for udvikling af landdistrikterne fastsættes det maksimale bidrag fra ELFUL til programmet. I de relevante tilfælde angives bevillingerne til de mindre udviklede regioner klart i beslutningen. |
||||
2. ELFUL's bidrag beregnes på grundlag af de støtteberettigede offentlige udgifter. |
2. ELFUL's bidrag beregnes på grundlag af de støtteberettigede offentlige udgifter. |
||||
3. I programmerne for udvikling af landdistrikterne fastsættes en enkelt bidragssats fra ELFUL for alle foranstaltninger. Når det er relevant, fastsættes der en særskilt ELFUL-bidragssats for de mindre udviklede regioner, regionerne i den yderste periferi og de mindre øer i Det Ægæiske Hav i den betydning, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2019/93. Den maksimale ELFUL-bidragssats udgør: |
3. I programmerne for udvikling af landdistrikterne fastsættes en enkelt bidragssats fra ELFUL for alle foranstaltninger. Når det er relevant, fastsættes der en særskilt ELFUL-bidragssats for de mindre udviklede regioner, regionerne i den yderste periferi og de mindre øer i Det Ægæiske Hav i den betydning, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2019/93. Den maksimale ELFUL-bidragssats udgør: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
Minimumssatsen for ELFUL's bidrag udgør 20 %. |
Minimumssatsen for ELFUL's bidrag udgør 20 %. |
||||
4. Uanset stk. 3 udgør det maksimale bidrag fra ELFUL: |
4. Uanset stk. 3 udgør det maksimale bidrag fra ELFUL: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
Uanset stk. 3, litra b), kan medlemsstaterne for at sikre sammenhæng med niveauet for andre FSR-fondes medfinansieringssatser for overgangsregioner øge det maksimale ELFUL-bidrag til foranstaltninger omfattet af flerfondstilgangen i programmer, der gennemføres i overgangsregioner som defineret i artikel 82, stk. 2, i forordning (EU) nr. …/2013 [FSR]. |
||||
|
Uanset stk. 3 kan de midler, der overføres til ELFUL i medfør af artikel 14 i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] være genstand for en ELFUL-bidragssats på 95 %, hvis en medlemsstat opfylder en af følgende betingelser: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
4a. Midler hidrørende fra anvendelsen af artikel 14, stk. 1a, i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] er forbeholdt foranstaltninger truffet i medfør af artikel 29. |
||||
5. Mindst 5 % og for Kroatiens vedkommende 2,5 % af ELFUL's samlede bidrag til programmet for udvikling af landdistrikterne er forbeholdt Leader. |
5. Mindst 5 % og for Kroatiens vedkommende 2,5 % af ELFUL's samlede bidrag til programmet for udvikling af landdistrikterne er forbeholdt Leader. |
||||
|
5a. Mindst 25 % af ELFUL’s samlede bidrag til programmet for udvikling af landdistrikterne er forbeholdt foranstaltninger truffet i medfør af artikel 29 og 30. |
||||
6. Udgifter, der medfinansieres af ELFUL, medfinansieres ikke af bidrag fra strukturfondene, Samhørighedsfonden eller noget andet EU-finansieringsinstrument. |
6. Udgifter, der medfinansieres af ELFUL, medfinansieres ikke af bidrag fra strukturfondene, Samhørighedsfonden eller noget andet EU-finansieringsinstrument. Dette begrænser eller forhindrer ikke en programlægning, som på sammenhængende og integreret vis kombinerer den støtte fra forskellige FSR-fonde, der måtte være nødvendig for at nå de tematiske mål i artikel 9 i forordning (EU) nr. …/2013 [CSF]. |
||||
|
6a. Det nationale bidrag til støtteberettigede offentlige udgifter kan erstattes af ikkekommercielle private bidrag. |
||||
7. Offentlige udgifter til støtte til virksomheder må ikke overskride de støttegrænser, der er fastsat for statsstøtte, medmindre andet er fastsat i denne forordning. |
7. Offentlige udgifter til støtte til virksomheder må ikke overskride de støttegrænser, der er fastsat for statsstøtte, medmindre andet er fastsat i denne forordning. |
||||
|
(Kommissionens tekst i artikel 65, stk. 5, er erstattet med tekst fra COM(2012)0553)) |
Ændringsforslag 120
Forslag til forordning
Artikel 66
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 66 |
udgår |
Støtte til operationer med et væsentligt bidrag til innovation |
|
De midler, der overføres til ELFUL i medfør af artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. DP/2012, forbeholdes operationer, som yder et væsentligt bidrag til innovation, der er relevant for landbrugets produktivitet og bæredygtighed, herunder afbødning af og tilpasning til klimaforandringer. |
|
Ændringsforslag 121
Forslag til forordning
Artikel 67 — stk. 2 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Udgifter kan kun komme i betragtning til et bidrag fra ELFUL, hvis de er påløbet i forbindelse med operationer, som der er truffet beslutning om af det pågældende programs forvaltningsmyndighed eller under dennes ansvar, og i henhold til de af den kompetente myndighed fastsatte udvælgelseskriterier. |
2. Udgifter kan kun komme i betragtning til et bidrag fra ELFUL, hvis de er påløbet i forbindelse med operationer, som der er truffet beslutning om af det pågældende programs forvaltningsmyndighed eller under dennes ansvar, og i henhold til de af den kompetente myndighed fastsatte udvælgelseskriterier , med undtagelse for forslag, der fremlægges i overgangsperioden mellem to programmer for at undgå enhver afbrydelse, der kan være til hinder for investeringer . |
Ændringsforslag 181
Forslag til forordning
Artikel 67 — stk. 4 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
4a. For så vidt angår udgifter er momsbeløb støtteberettigede, når de ikke kan blive tilbagebetalt i henhold til national momslovgivning. |
Ændringsforslag 122
Forslag til forordning
Artikel 69 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Hvor der ydes støtte på grundlag af standardomkostninger eller ekstraomkostninger og indkomsttab, sørger medlemsstaterne for, at de relevante beregninger er tilstrækkelige og nøjagtige og fastlagt på forhånd på grundlag af en rimelig, retfærdig og kontrollerbar beregning. I denne henseende skal et organ, som er uafhængigt af de myndigheder, der er ansvarlige for beregningen, og som besidder den rigtige ekspertise, fremlægge en attest, der bekræfter, at beregningerne er korrekte og nøjagtige. Denne attest indgår i programmet for udvikling af landdistrikterne. |
2. Hvor der ydes støtte på grundlag af standardomkostninger eller ekstraomkostninger og indkomsttab, sørger medlemsstaterne for, at de relevante beregninger er tilstrækkelige og nøjagtige og fastlagt på forhånd på grundlag af en rimelig, retfærdig og kontrollerbar beregning. I denne henseende skal et organ, som er uafhængigt af de myndigheder, der er ansvarlige for beregningen, og som besidder den rigtige ekspertise, fremlægge en attest, der bekræfter, at beregningerne er korrekte og nøjagtige. Denne attest indgår i programmet for udvikling af landdistrikterne. Inden Kommissionen godkender programmer, sikrer den, at alle relevante elementer er medtaget i beregningerne, at de vigtigste antagelser er rimelige, og at vigtigste parametre er hensigtsmæssige. |
Begrundelse
Denne ændring afspejler de problemer med fastsættelsen af støttebeløbene, som Revisionsretten har konstateret (se punkt 97 i særberetning nr. 7/2011).
Ændringsforslag 183
Forslag til forordning
Artikel 70 — stk. — 1 (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
-1. Støttemodtagere, herunder lokale aktionsgrupper, kan anmode om udbetaling af et forskud på op til 50 % af den offentlige støtte, såfremt denne mulighed er medtaget i programmet for udvikling af landdistrikter. |
Ændringsforslag 123
Forslag til forordning
Artikel 73 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Kvartalsvise rapporter er forbundet med en enorm administrativ byrde, hvilket strider mod alle de bestræbelser, der gøres med henblik på en forenkling.
Ændringsforslag 124
Forslag til forordning
Artikel 73 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3a. Hvis en medlemsstat har mere end ét program, kan der udpeges et koordineringsorgan, som skal have til opgave i det mindste at sikre en sammenhængende forvaltning af støttemidlerne og at fungere som forbindelsesled mellem Kommissionen og de nationale forvaltningsmyndigheder. |
Begrundelse
Som foreslået i betragtning 5 i forordning 1290/2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik, er det vigtigt at anerkende behovet for et organ, der koordinerer betalingsorganerne.
Ændringsforslag 125
Forslag til forordning
Artikel 75 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Begrundelse
Den oprindelige ordlyd er for præskriptiv.
Ændringsforslag 126
Forslag til forordning
Artikel 76 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Der fastsættes en liste over fælles indikatorer vedrørende udgangssituationen og den økonomiske gennemførelse, outputtet, resultaterne og virkningerne af programmet og for hvert program i det overvågnings- og evalueringssystem, der er fastsat i artikel 74, for at muliggøre aggregering af data på EU-plan. |
1. Der fastsættes en liste over fælles indikatorer vedrørende udgangssituationen og den økonomiske gennemførelse, outputtet og resultaterne af programmet og for hvert program i det overvågnings- og evalueringssystem, der er fastsat i artikel 74, for at muliggøre aggregering af data på EU-plan. |
Ændringsforslag 127
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Modtagere af støtte under foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne og lokale aktionsgrupper forpligter sig til at give forvaltningsmyndigheden og/eller udpegede evalueringseksperter eller andre organer, der udpeges til at udføre opgaver på deres vegne, alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge og evaluere programmet, navnlig med hensyn til at opfylde bestemte mål og prioriteter. |
Modtagere af støtte under foranstaltningerne til udvikling af landdistrikterne og lokale aktionsgrupper forpligter sig til at give forvaltningsmyndigheden og/eller udpegede evalueringseksperter eller andre organer, der udpeges til at udføre opgaver på deres vegne, alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge og evaluere programmet, navnlig med hensyn til at opfylde bestemte mål og prioriteter , og sikrer, at den i den nationale lovgivning og EU-lovgivningen fastlagte ret til fortrolighed og til beskyttelse af personoplysninger overholdes . |
Ændringsforslag 128
Forslag til forordning
Artikel 81 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 129
Forslag til forordning
Artikel 82 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Senest den 31. maj 2016 og senest den 31. maj hvert efterfølgende år til og med 2023 forelægger medlemsstaten Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om gennemførelsen af programmet for udvikling af landdistrikterne i det foregående kalenderår. Den rapport, der forlægges i 2016, skal omfatte kalenderårene 2014 og 2015. |
1. Senest den 30. juni 2016 og senest den 30. juni hvert efterfølgende år til og med 2022 forelægger medlemsstaten Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om gennemførelsen af programmet for udvikling af landdistrikterne i det foregående kalenderår. Medlemsstaten forelægger den endelige gennemførelsesrapport senest den 31. december 2023. Den rapport, der forlægges i 2016, skal omfatte kalenderårene 2014 og 2015 |
Ændringsforslag 130
Forslag til forordning
Artikel 85
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
I 2023 udarbejder medlemsstaterne en efterfølgende evalueringsrapport for hvert af deres programmer for udvikling af landdistrikterne. Denne rapport fremsendes til Kommissionen senest den 31. december 2023. |
I 2023 udarbejder medlemsstaterne en efterfølgende evalueringsrapport for hvert af deres programmer for udvikling af landdistrikterne. Denne rapport skal være færdig senest den 31. december 2023. |
Ændringsforslag 131
Forslag til forordning
Artikel 88 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Hvis artikel 107, 108 og 109 i TEUF finder anvendelse, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 90 vedrørende bestemmelser om fritagelse af alle foranstaltninger i medfør af denne forordning, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 42 i TEUF, fra statsstøttereglerne. |
Ændringsforslag 132
Forslag til forordning
Artikel 89 — overskrift
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Supplerende national finansiering |
Supplerende national finansiering og støtte, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 42 i TEUF |
Ændringsforslag 133
Forslag til forordning
Artikel 89 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Indbetalinger fra medlemsstaterne i forbindelse med operationer, der ikke falder ind under anvendelsesområdet for traktatens artikel 42, til udviklingen af landdistrikterne, der ydes EU-støtte til, anmeldes af medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning som en del af den programmering, der er nævnt i artikel 7. Ved vurderingen af disse betalinger anvender Kommissionen analogt hermed de kriterier, der er opstillet for anvendelsen af traktatens artikel 107. Den pågældende medlemsstat må ikke gennemføre den påtænkte supplerende finansiering til udvikling af landdistrikterne, før den er godkendt. |
Indbetalinger fra medlemsstaterne i forbindelse med operationer, der falder ind under anvendelsesområdet for artikel 42 i TEUF, og som har til formål at bidrage yderligere til at finansiere udviklingen af landdistrikterne, der ydes EU-støtte til, og indbetalinger fra medlemsstaterne i forbindelse med operationer, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 42 i TEUF, anmeldes af medlemsstaterne og godkendes af Kommissionen i overensstemmelse med denne forordning som en del af den programmering, der er nævnt i artikel 7. Ved vurderingen af disse betalinger anvender Kommissionen analogt hermed de kriterier, der er opstillet for anvendelsen af artikel 107 i TEUF. Den pågældende medlemsstat må ikke gennemføre den påtænkte supplerende finansiering til udvikling af landdistrikterne, før den er godkendt. |
Ændringsforslag 134
Forslag til forordning
Artikel 90 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. denne forordning, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra datoen for ikrafttrædelsen af denne forordning. |
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. denne forordning, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra ikrafttrædelsen af denne forordning. Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. |
Begrundelse
Europa-Parlamentet bør aktivt bekræfte delegationen af beføjelser til Kommissionen og bør i tvivlstilfælde ikke skulle kæmpe for at genvinde sine egne lovgivningsmæssige beføjelser.
Ændringsforslag 135
Forslag til forordning
BILAG I — artikel 18 — stk. 3
Kommissionens forslag
18, stk. 3 |
Investeringer i fysiske aktiver |
|
Landbrugssektoren |
||
|
|
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
||
|
|
65 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
||
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
||
|
|
|
Ovenstående satser kan forhøjes med 20 %, forudsat, at den maksimale kombinerede støtte ikke overstiger 90 % for: |
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
Forarbejdning og afsætning af bilag I-produkter: |
||
|
|
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
||
|
|
65 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
||
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
||
|
|
|
Ovenstående satser kan forhøjes med 20 %, forudsat, at den maksimale kombinerede støtte ikke overstiger 90 % for støttede operationer i EIP |
Ændringsforslag
18, stk. 3 |
Investeringer i fysiske aktiver |
|
Landbrugssektoren |
||
|
|
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
||
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
||
|
|
|
Ovenstående satser kan forhøjes med 20 %, forudsat, at den maksimale kombinerede støtte ikke overstiger 90 % for: |
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
|
||
|
|
|
Forarbejdning og afsætning af bilag I-produkter: |
||
|
|
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
||
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
||
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
||
|
|
|
Ovenstående satser kan forhøjes med 20 %, forudsat, at den maksimale kombinerede støtte ikke overstiger 90 % for støttede operationer i EIP og for kollektive investeringer og integrerede projekter |
Ændringsforslag 136
Forslag til forordning
BILAG I — artikel 24 — stk. 3
Kommissionens forslag
24, stk. 3 |
Etablering af skovlandbrugssystemer |
80 % |
Af de støtteberettigede investeringer til etablering af skovlandbrugssystemer |
Ændringsforslag
24, stk. 3 |
Etablering af skovlandbrugssystemer |
100 % |
Af de støtteberettigede investeringer til etablering af skovlandbrugssystemer |
Ændringsforslag 137
Forslag til forordning
BILAG I — artikel 27 — stk. 5
Kommissionens forslag
27, stk. 5 |
Investeringer i ny skovbrugsteknologi og forarbejdning og markedsføring af skovbrugsprodukter |
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
|
|
65 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
Ændringsforslag
27, stk. 5 |
Investeringer i ny skovbrugsteknologi og forarbejdning og markedsføring af skovbrugsprodukter |
50 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i mindre udviklede regioner |
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i fjernområder |
|
|
75 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i de mindre øer i Det Ægæiske Hav |
|
|
40 % |
Af beløbet for de støtteberettigede investeringer i andre regioner |
Ændringsforslag 138
Forslag til forordning
BILAG I — artikel 32 — stk. 3
Kommissionens forslag
Art. 32, stk.3 |
Betalinger til områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger |
25 |
Minimum pr. ha pr. år |
|
|
250(*) |
Maksimum pr. ha pr. år |
|
|
300 (*) |
Maksimum pr. ha pr. år i bjergområder, jf. artikel 46, stk. 2 |
Ændringsforslag
Art. 32, stk. 3 |
Betalinger til områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger |
25 |
Minimum pr. ha pr. år |
|
|
250(*) |
Maksimum pr. ha pr. år |
|
|
450 (*) |
Maksimum pr. ha pr. år i bjergområder, jf. artikel 46, stk. 2 |
Ændringsforslag 139
Forslag til forordning
Bilag I a
Ændringsforslag
BILAG Ia
De i artikel 64 omhandlede nationale rammebeløb
(mio. EUR) |
|||||||
|
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
Belgien |
73 838 |
73 838 |
73 838 |
73 838 |
73 838 |
73 838 |
73 838 |
Bulgarien |
400 215 |
400 215 |
400 215 |
400 215 |
400 215 |
400 215 |
400 215 |
Tjekkiet |
432 820 |
432 820 |
432 820 |
432 820 |
432 820 |
432 820 |
432 820 |
Danmark |
87 536 |
87 536 |
87 536 |
87 536 |
87 536 |
87 536 |
87 536 |
Tyskland |
1 355 922 |
1 355 922 |
1 355 922 |
1 355 922 |
1 355 922 |
1 355 922 |
1 355 922 |
Estland |
109 623 |
109 623 |
109 623 |
109 623 |
109 623 |
109 623 |
109 623 |
Irland |
377 842 |
377 842 |
377 842 |
377 842 |
377 842 |
377 842 |
377 842 |
Grækenland |
595 667 |
595 667 |
595 667 |
595 667 |
595 667 |
595 667 |
595 667 |
Spanien |
1 219 781 |
1 219 781 |
1 219 781 |
1 219 781 |
1 219 781 |
1 219 781 |
1 219 781 |
Frankrig |
1 148 806 |
1 148 806 |
1 148 806 |
1 148 806 |
1 148 806 |
1 148 806 |
1 148 806 |
Italien |
1 361 055 |
1 361 055 |
1 361 055 |
1 361 055 |
1 361 055 |
1 361 055 |
1 361 055 |
Cypern |
24 926 |
24 926 |
24 926 |
24 926 |
24 926 |
24 926 |
24 926 |
Letland |
159 703 |
159 703 |
159 703 |
159 703 |
159 703 |
159 703 |
159 703 |
Litauen |
267 461 |
267 461 |
267 461 |
267 461 |
267 461 |
267 461 |
267 461 |
Luxembourg |
14 383 |
14 383 |
14 383 |
14 383 |
14 383 |
14 383 |
14 383 |
Ungarn |
584 679 |
584 679 |
584 679 |
584 679 |
584 679 |
584 679 |
584 679 |
Malta |
11 762 |
11 762 |
11 762 |
11 762 |
11 762 |
11 762 |
11 762 |
Nederlandene |
89 850 |
89 850 |
89 850 |
89 850 |
89 850 |
89 850 |
89 850 |
Østrig |
609 744 |
609 744 |
609 744 |
609 744 |
609 744 |
609 744 |
609 744 |
Polen |
2 029 504 |
2 029 504 |
2 029 504 |
2 029 504 |
2 029 504 |
2 029 504 |
2 029 504 |
Portugal |
614 811 |
614 811 |
614 811 |
614 811 |
614 811 |
614 811 |
614 811 |
Rumænien |
1 435 645 |
1 435 645 |
1 435 645 |
1 435 645 |
1 435 645 |
1 435 645 |
1 435 645 |
Slovenien |
138 743 |
138 743 |
138 743 |
138 743 |
138 743 |
138 743 |
138 743 |
Slovakiet |
302 467 |
302 467 |
302 467 |
302 467 |
302 467 |
302 467 |
302 467 |
Finland |
326 416 |
326 416 |
326 416 |
326 416 |
326 416 |
326 416 |
326 416 |
Sverige |
291 736 |
291 736 |
291 736 |
291 736 |
291 736 |
291 736 |
291 736 |
Det Forenede Kongerige |
362 465 |
362 465 |
362 465 |
362 465 |
362 465 |
362 465 |
362 465 |
Ændringsforslag 140
Forslag til forordning
Bilag II
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
bilaget udgår |
Ændringsforslag 141
Forslag til forordning
Bilag III — tematisk delprogram 1 — punkt 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Offentlig-private partnerskaber til fremme af generationsskifte |
Begrundelse
Et af de største problemer, unge landbrugere står over for ved begyndelsen af deres arbejdsliv i landbruget, er de udgifter og administrative komplikationer, der er forbundet med at overtage en landbrugsbedrift fra den ældre generation. Disse forskellige faktorer vanskeliggør et generationsskifte og er en medvirkende årsag til, at gennemsnitsalderen for landbrugere i EU ligger over 50 år. Den vejledende liste over foranstaltninger og operationer af særlig relevans for tematiske delprogrammer bør omfatte offentlig-private partnerskaber til fremme af generationsskifte for at tage højde for dette forhold, når der udformes instrumenter til udvikling af landdistrikter på nationalt plan.
Ændringsforslag 142
Forslag til forordning
Bilag V — del 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 17 Kvalitetsordninger for landbrugsvarer og fødevarer |
Artikel 17 Kvalitetsordninger for landbrugsvarer og fødevarer |
Artikel 32-33 Betalinger til områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger |
Artikel 32-33 Betalinger til områder med naturbetingede eller andre specifikke begrænsninger |
|
Artikel 34 Dyrevelfærd |
Begrundelse
Landbrugere, der i forbindelse med deres produktion sørger godt for dyrenes velfærd, er lydhøre over for forbrugernes ønsker og kan opnå en høj pris for deres produkter, hvorved de forbedrer deres konkurrenceevne. Sådanne landbrugere må støttes for at hjælpe dem til at omstille sig til denne type produktionssystemer.
(1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
(2) EUT L 20 af 26.1.2010, s. 7.
(3) EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1.
(4) EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1.
(5) EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1.
29.1.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 36/631 |
P7_TA(2013)0087
Afgørelse om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik
Europa-Parlamentets afgørelse af 13. marts 2013 om indledning af og mandat til interinstitutionelle forhandlinger om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik (COM(2011)0628/2 — C7-0341/2011 — COM(2012)0551 — C7-0312/2012 — 2011/0288(COD) — 2013/2531(RSP))
(2016/C 036/42)
Europa-Parlamentet,
— |
der henviser til forslag fra Udvalget om Landbrug og Udvikling af Landdistrikter, |
— |
der henviser til forretningsordenens artikel 70, stk. 2, og artikel 70a, |
der henviser til, at den finansieringsramme, der er præciseret i det lovgivningsmæssige forslag, kun er vejledende for den lovgivende myndighed, og ikke kan fastsættes endeligt, før der er indgået aftale om forslaget til forordning, om den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020,
træffer afgørelse om at indlede interinstitutionelle forhandlinger på grundlag af følgende mandat:
MANDAT
Ændringsforslag 1
Forslag til forordning
Betragtning 1 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 2
Forslag til forordning
Betragtning 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
||||
|
(Disse to ændringsforslag, der ændrer »sanktioner« til »administrative sanktioner« og »permanente græsarealer« til »permanente græsarealer og græsningsarealer«, finder anvendelse i hele teksten, hvis de vedtages, skal der foretages ændringer i hele teksten.) |
Ændringsforslag 3
Forslag til forordning
Betragtning 5 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 4
Forslag til forordning
Betragtning 9 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 5
Forslag til forordning
Betragtning 10
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 6
Forslag til forordning
Betragtning 11
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 7
Forslag til forordning
Betragtning 12
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 8
Forslag til forordning
Betragtning 13
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 9
Forslag til forordning
Betragtning 14
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 10
Forslag til forordning
Betragtning 23
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 11
Forslag til forordning
Betragtning 27
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 12
Forslag til forordning
Betragtning 30
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 13
Forslag til forordning
Betragtning 31
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 14
Forslag til forordning
Betragtning 36
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 15
Forslag til forordning
Betragtning 37
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 16
Forslag til forordning
Betragtning 37 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 17
Forslag til forordning
Betragtning 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 18
Forslag til forordning
Betragtning 38 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 19
Forslag til forordning
Betragtning 38 b (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 20
Forslag til forordning
Betragtning 41
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 21
Forslag til forordning
Betragtning 44
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 22
Forslag til forordning
Betragtning 50
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 23
Forslag til forordning
Betragtning 53
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 24
Forslag til forordning
Betragtning 54
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 26
Forslag til forordning
Betragtning 56
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 27
Forslag til forordning
Betragtning 57
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 28
Forslag til forordning
Betragtning 60
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 29
Forslag til forordning
Betragtning 68
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 30
Forslag til forordning
Betragtning 70c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 31
Forslag til forordning
Betragtning 70d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 32
Forslag til forordning
Betragtning 70f
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 33
Forslag til forordning
Betragtning 70 g
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 34
Forslag til forordning
Betragtning 70h
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 35
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. De definitioner på »landbruger«, »landbrugsaktivitet«, »landbrugsareal« og »bedrift« , der er fastlagt i artikel 4 i forordning (EU) xxx/xxx[DP], finder anvendelse i nærværende forordning, medmindre andet er bestemt i nærværende forordning . |
1. De definitioner på »landbruger«, »landbrugsaktivitet« og »landbrugsareal« der er fastlagt i artikel 4 i forordning (EU) …/2013 [DP], finder anvendelse i nærværende forordning. |
Ændringsforslag 36
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — afsnit 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Undtagen med hensyn til afsnit VI finder definitionen af »bedrift«, som er fastlagt i artikel 4 i forordning (EU) nr. …/2013 [DP], anvendelse i nærværende forordning. |
Ændringsforslag 37
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 1 — afsnit 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
I denne forordning forstås ved »sektorlandbrugslovgivning«: enhver gældende retsakt, der er vedtaget som led i den fælles landbrugspolitik på grundlag af artikel 43 i TEUF, samt i påkommende tilfælde enhver delegeret retsakt eller gennemførelsesretsakt, der er vedtaget på grundlag af disse retsakter. |
Ændringsforslag 38
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 2 — litra e a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 39
Forslag til forordning
Artikel 2 — stk. 2 — litra f
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 40
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Betalingsorganer er særlige tjenester eller organer i medlemsstaterne, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol af udgifter, som er omhandlet i artikel 4, stk. 1, og artikel 5. |
1. Betalingsorganer er tjenester eller organer i medlemsstaterne, som er ansvarlige for forvaltning og kontrol af samtlige udgifter, som er omhandlet i både artikel 4, stk. 1, og artikel 5. |
Ændringsforslag 41
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 2 — afsnit 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Kommissionen foretager en risikobaseret evaluering af dokumentationen fra medlemsstaterne i henhold til artikel 102 og vurderer systemernes funktionsmåde for at konstatere, at forvaltnings- og kontrolorganerne opfylder kravene til national godkendelse. |
Ændringsforslag 42
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 3 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 43
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 3 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 44
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 4 — afsnit 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Hvis der godkendes mere end ét betalingsorgan, udpeger medlemsstaten et organ, i det følgende benævnt »koordineringsorganet«, som det pålægger følgende opgaver: |
4. Hvis der som følge af en medlemsstats forfatningsmæssige forhold godkendes mere end ét betalingsorgan, udvælger medlemsstaten et organ, i det følgende benævnt »koordineringsorganet«, som det pålægger følgende opgaver: |
Ændringsforslag 45
Forslag til forordning
Artikel 7 — stk. 5
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
5. Opfylder et godkendt betalingsorgan ikke eller ikke længere en eller flere af de godkendelseskriterier, der henvises til i stk. 2, tilbagekalder medlemsstaten sin godkendelse, medmindre betalingsorganet foretager de fornødne tilpasninger inden for en frist, der fastsættes under hensyntagen til problemets alvor. |
5. Opfylder et godkendt betalingsorgan ikke eller ikke længere et eller flere af de godkendelseskriterier, der er omhandlet i stk. 2, tilbagekalder medlemsstaten på eget initiativ eller efter anmodning fra Kommissionen godkendelsen, medmindre betalingsorganet foretager de fornødne tilpasninger inden for en frist, der fastsættes under hensyntagen til problemets alvor. |
Ændringsforslag 46
Forslag til forordning
Artikel 8 — stk. 1 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 47
Forslag til forordning
Artikel 8 — stk. 1 — litra c a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 48
Forslag til forordning
Artikel 8 — stk. 2 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 49
Forslag til forordning
Artikel 9
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Certificeringsorganet er et offentligt eller privat revisionsorgan , som er udpeget af medlemsstaten, og som giver en udtalelse om forvaltningserklæringen omfattende betalingsorganets årsregnskabers fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed, det interne kontrolsystems korrekte funktionsmåde, de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed samt respekten for princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning . |
1. Certificeringsorganet er et offentligt eller privat revisionsorgan. Er det et privat revisionsorgan, udvælges det af medlemsstaten ved offentligt udbud. Certificeringsorganet giver en udtalelse, der er udfærdiget i overensstemmelse med internationalt accepterede revisionsnormer , omfattende betalingsorganets årsregnskabers fuldstændighed, nøjagtighed og pålidelighed og de etablerede kontrolsystemers korrekte funktionsmåde samt de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed. Det skal bl.a. fremgå af denne udtalelse, hvorvidt undersøgelsen har givet anledning til tvivl om de påstande, der er fremsat i forvaltningserklæringen i artikel 7, stk. 3, litra b). |
Det fungerer uafhængigt af både det pågældende betalingsorgan og den myndighed, som godkendte dette organ. |
Det fungerer uafhængigt af både det pågældende betalingsorgan og den myndighed, som godkendte dette organ. |
2. Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter regler vedrørende certificeringsorganernes status, de specifikke opgaver, herunder kontrol, som de skal udføre, samt de certifikater og rapporter, der sammen med de ledsagende dokumenter skal udarbejdes af disse organer . Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
2. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende regler om certificeringsorganernes status og de specifikke opgaver, herunder kontrol, der skal struktureres på den mest effektive måde og så vidt muligt under anvendelse af integrerede stikprøver med henblik på at minimere de administrative byrder for landbrugere og medlemsstater. |
|
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, hvori der fastlægges regler vedrørende de certifikater og rapporter, som certificeringsorganerne skal udarbejde, samt for de ledsagende dokumenter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
Ændringsforslag 50
Forslag til forordning
Artikel 12
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Medlemsstaterne opretter et system til rådgivning af modtagere om areal- og bedriftsforvaltning ( i det følgende benævnt »bedriftsrådgivningssystem«), der iværksættes af en eller flere udpegede organer. De udpegede organer kan være offentlige eller private. |
1. Medlemsstaterne opretter et system til rådgivning af modtagere om arealplanlægning, bedriftsforvaltning og bedriftsrisikoforvaltning (»bedriftsrådgivningssystem«), der iværksættes af et eller flere udvalgte organer. De udvalgte organer kan være offentlige og/eller private. |
||||
2. Bedriftsrådgivningssystemet dækker mindst: |
2. Bedriftsrådgivningssystemet dækker mindst: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Bedriftsrådgivningssystemet kan også dække navnlig: |
3. Bedriftsrådgivningssystemet kan også dække bl.a. følgende: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 51
Forslag til forordning
Artikel 13 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Medlemsstaterne sørger for, at rådgiverne inden for bedriftsrådgivningssystemet er passende kvalificerede og regelmæssigt modtager efteruddannelse. |
1. Medlemsstaterne sørger for, at rådgiverne inden for bedriftsrådgivningssystemet er passende kvalificerede og regelmæssigt følger efteruddannelse. |
Ændringsforslag 52
Forslag til forordning
Artikel 13 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Den kompetente nationale myndighed giver modtageren den relevante liste over udpegede organer i givet fald ved hjælp af elektroniske midler. |
3. Den nationale myndighed giver den potentielle modtager den relevante liste over udvalgte organer, primært ved hjælp af elektroniske midler. |
Ændringsforslag 53
Forslag til forordning
Artikel 14
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
Modtagere kan, uanset om de modtager støtte under den fælles landbrugspolitik, herunder udvikling af landdistrikterne, eller ikke, benytte bedriftsrådgivningssystemet på frivilligt grundlag. |
Modtagere kan, uanset om de modtager støtte under den fælles landbrugspolitik, herunder udvikling af landdistrikterne, eller ikke, benytte bedriftsrådgivningssystemet på frivilligt grundlag. |
||
Medlemsstaterne kan dog efter objektive kriterier fastsætte, hvilke kategorier af modtagere der har prioriteret adgang til bedriftsrådgivningssystemet . Medlemsstaterne sørger dog for, at landbrugere, hvis adgang til andre rådgivningssystemer end bedriftsrådgivningssystemet er mest begrænset , bliver prioriteret. |
Medlemsstaterne kan dog efter miljømæssige, økonomiske og sociale kriterier fastsætte, hvilke kategorier af modtagere der skal have prioriteret adgang til bedriftsrådgivningssystemet , hvilket bl.a. kan indbefatte: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
Bedriftsrådgivningssystemet skal sikre, at modtagere har adgang til en rådgivning, som er nyttig for deres bedrifts specifikke situation. |
Bedriftsrådgivningssystemet skal sikre, at modtagere har adgang til en rådgivning, som er nyttig for deres bedrifts specifikke situation. |
Ændringsforslag 54
Forslag til forordning
Artikel 15 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage regler om ensartet gennemførelse af bedriftsrådgivningssystemet. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
udgår |
Ændringsforslag 55
Forslag til forordning
Artikel 16 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. I tilfælde af at det i Unionens lovgivning er fastsat, at der skal fratrækkes beløb fra de i stk. 1 omhandlede beløb, fastsætter Kommissionen ved gennemførelsesretsakter , hvilken nettobalance der er til rådighed for EGFL-udgifterne på grundlag af de i den pågældende lovgivning omhandlede data. |
2. I tilfælde af at det i Unionens lovgivning er fastsat, at der skal fratrækkes beløb fra de i stk. 1 omhandlede beløb, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 111, der fastsætter , hvilken nettobalance der er til rådighed for EGFL-udgifterne på grundlag af de i den pågældende lovgivning omhandlede data. |
Ændringsforslag 56
Forslag til forordning
Artikel 22 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Formålet med de foranstaltninger, der finansieres i henhold til artikel 6, litra c), er at give Kommissionen midler til at forvalte Unionens landbrugsmarkeder i global sammenhæng, at sørge for agroøkonomisk overvågning af landbrugsjord og af afgrødernes tilstand, for at der kan opstilles prognoser, særlig over udbyttet og landbrugsproduktionen, at lette adgangen til sådanne prognoser i en international kontekst, f.eks. initiativer koordineret af FN-organisationer eller andre internationale organer, at bidrage til åbenhed på verdensmarkederne og at sikre teknologisk opfølgning af det agrometeorologiske system. |
Formålet med de foranstaltninger, der finansieres i henhold til artikel 6, litra c), er at give Kommissionen midler til at forvalte Unionens landbrugsmarkeder i global sammenhæng, at sørge for agroøkonomisk og agroøkologisk overvågning af landbrugsjord og skovarealer og af landbrugets ressourcegrundlags og afgrødernes tilstand, for at der kan opstilles prognoser; for eksempel over udbyttet, ressourceeffektiviteten og landbrugsproduktionen på lang sigt, at lette adgangen til sådanne prognoser i en international kontekst, f.eks. initiativer koordineret af FN-organisationer eller andre internationale organer, at bidrage til åbenhed på verdensmarkederne og at sikre opfølgning af det agrometeorologiske system. |
Ændringsforslag 57
Forslag til forordning
Artikel 22 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De foranstaltninger, der finansieres i medfør af artikel 6, litra c), vedrører indsamling eller køb af data, der er nødvendige for at gennemføre og overvåge den fælles landbrugspolitik, herunder satellitdata og meteorologiske data, oprettelse af en infrastruktur for rumlige data og et websted, gennemførelse af specifikke undersøgelser af klimatiske forhold og opdatering af agrometeorologiske og økonometriske modeller. Disse aktioner gennemføres om nødvendigt i samarbejde med nationale laboratorier og organer. |
De foranstaltninger, der finansieres i medfør af artikel 6, litra c), vedrører indsamling eller køb af data, der er nødvendige for at gennemføre og overvåge den fælles landbrugspolitik, herunder satellitdata og meteorologiske data, oprettelse af en infrastruktur for rumlige data og et websted, gennemførelse af specifikke undersøgelser af klimatiske forhold, overvågning af jordens sundhedstilstand og funktionalitet og opdatering af agrometeorologiske og økonometriske modeller. Disse aktioner gennemføres om nødvendigt i samarbejde med nationale laboratorier og organer. |
Ændringsforslag 58
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Efter et forslag fra Kommissionen, som forelægges senest den 31. marts i det kalenderår, for hvilket de tilpasninger, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse, fastsætter Rådet disse tilpasninger senest den 30. juni i samme kalenderår. |
2. Efter et forslag fra Kommissionen, som forelægges senest den 31. marts i det kalenderår, for hvilket de tilpasninger, der er nævnt i stk. 1, finder anvendelse, fastsætter Europa-Parlamentet og Rådet disse tilpasninger senest den 30. juni i samme kalenderår. |
Ændringsforslag 59
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Hvis tilpasningssatsen ikke er blevet fastsat senest den 30. juni i et år, fastsætter Kommissionen den ved en gennemførelsesretsakt og underretter øjeblikkeligt Rådet. En sådan gennemførelsesretsakt vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 112, stk. 2. |
3. Hvis tilpasningssatsen ikke er blevet fastsat senest den 30. juni i et år, fastsætter Kommissionen den ved en gennemførelsesretsakt og underretter øjeblikkeligt Europa-Parlamentet og Rådet. En sådan gennemførelsesretsakt vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 112, stk. 2. |
Ændringsforslag 60
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 4
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Senest den 1. december kan Rådet efter forslag fra Kommissionen på grundlag af nye elementer, den er kommet i besiddelse af, tilpasse tilpasningssatsen for direkte betalinger i overensstemmelse med stk. 2 eller 3. |
4. Senest den 1. december kan Kommissionen, hvis der fremkommer nye væsentlige elementer, efter at afgørelsen i stk. 2 og 3 er truffet på grundlag af disse oplysninger, uden at anvende en af de procedurer, der omhandles i artikel 112, stk. 2 og stk. 3, vedtage gennemførelsesretsakter, der tilpasser tilpasningssatsen for direkte betalinger i overensstemmelse med stk. 2 eller 3. |
Ændringsforslag 61
Forslag til forordning
Artikel 25 — stk. 6
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
6. Inden denne artikel anvendes, skal der først tages hensyn til det beløb, som budgetmyndigheden har tilladt til reserven til kriser i landbrugssektoren, som der henvises til i punkt 14 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning. |
6. Inden forslaget, der er omhandlet i stk. 2, forelægges, afgør Kommissionen, hvorvidt betingelserne for anvendelsen af reserven til kriser i landbrugssektoren, som der henvises til i punkt 14 i den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning, er opfyldt, og forelægger i givet fald Kommissionen et forslag herom . |
Ændringsforslag 62
Forslag til forordning
Artikel 26 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Hvis det ved opstillingen af budgetforslaget for regnskabsår N viser sig, at der er risiko for, at det i artikel 16, omhandlede beløb for regnskabsår N bliver overskredet, foreslår Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet de nødvendige foranstaltninger til at sikre overholdelsen af dette beløb. |
(Vedrører ikke den danske tekst) |
Ændringsforslag 63
Forslag til forordning
Artikel 26 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Kommissionen skal på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den mener, at der er en risiko for, at det i artikel 16 omhandlede beløb bliver overskredet, og at den ikke inden for rammerne af sine beføjelser vil kunne træffe tilstrækkelige foranstaltninger til at afbøde situationen, foreslå andre foranstaltninger til at sikre, at beløbet overholdes. Disse foranstaltninger vedtages af Rådet på grundlag af traktatens artikel 43, stk. 3, eller af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af traktatens artikel 43, stk. 2. |
3. Kommissionen skal på et hvilket som helst tidspunkt, hvis den mener, at der er en risiko for, at det i artikel 16 omhandlede beløb bliver overskredet, og at den ikke inden for rammerne af sine beføjelser vil kunne træffe tilstrækkelige foranstaltninger til at afbøde situationen, foreslå andre foranstaltninger til at sikre, at beløbet overholdes. Disse foranstaltninger vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet på grundlag af traktatens artikel 43, stk. 2. |
Ændringsforslag 195+202
Forslag til forordning
Artikel 29
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Uden at dette berører retten til støtte i henhold til artikel 30, stk. 2, i forordning (EU) nr. RD/xxx, må udgifter, der finansieres under ELFUL, ikke dækkes af anden finansiering under EU-budgettet. |
Udgifter, der finansieres under ELFUL, må ikke dækkes af anden finansiering under EU-budgettet. |
Ændringsforslag 65
Forslag til forordning
Artikel 34 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Efter Kommissionens afgørelse om godkendelse af programmet udbetaler Kommissionen en foreløbig forfinansiering for hele programperioden. Denne foreløbige forfinansiering udgør 4 % af ELFUL's deltagelse i programmet. Den kan splittes op i maksimalt tre trancher afhængigt af disponible budgetmidler. Den første tranche skal udgøre 2 % af ELFUL's deltagelse i det pågældende program. |
1. Efter Kommissionens afgørelse om godkendelse af programmet for udvikling af landdistrikterne udbetaler Kommissionen en foreløbig forfinansiering for hele programperioden til medlemsstaten. Denne foreløbige forfinansiering udgør 7 % af ELFUL's deltagelse i programmet. Den kan splittes op i maksimalt tre trancher afhængigt af disponible budgetmidler. Den første tranche skal udgøre 2 % af ELFUL's deltagelse i det pågældende program. |
Ændringsforslag 66
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. De mellemliggende betalinger foretages for hvert enkelt program for udvikling af landdistrikterne. De beregnes ved anvendelse af samfinansieringssatsen for hver enkelt foranstaltning på den opståede offentlige udgift til den pågældende foranstaltning. |
1. De mellemliggende betalinger foretages for hvert enkelt program for udvikling af landdistrikterne. De beregnes ved anvendelse af samfinansieringssatsen for hver enkelt foranstaltning på den opståede offentlige udgift til den pågældende foranstaltning eller på de samlede støtteberettigede offentlige og private udgifter . |
Ændringsforslag 67
Forslag til forordning
Artikel 35 — stk. 3 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 68
Forslag til forordning
Artikel 37 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Den del af budgetforpligtelsen vedrørende et program for udvikling af landdistrikterne, som ikke er udnyttet til betaling af forfinansieringen eller til mellemliggende betalinger, eller for hvilken Kommissionen ikke senest den 31. december i det andet år efter det år, hvor budgetforpligtelsen er indgået, har fået forelagt nogen udgiftsanmeldelse vedrørende de afholdte udgifter, der opfylder de i artikel 35, stk. 3, omhandlede krav, frigør Kommissionen automatisk. |
1. Den del af budgetforpligtelsen vedrørende en medlemsstat , som ikke er udnyttet til betaling af forfinansieringen eller til mellemliggende betalinger, eller for hvilken Kommissionen ikke senest den 31. december i det andet år efter det år, hvor budgetforpligtelsen er indgået, har fået forelagt nogen udgiftsanmeldelse vedrørende de afholdte udgifter, der opfylder de i artikel 35, stk. 3, omhandlede krav, frigør Kommissionen automatisk. |
Ændringsforslag 69
Forslag til forordning
Artikel 37 — stk. 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
1a. Medlemsstater, der som følge af deres føderale/regionale statsinddeling indsender flere programmer om udvikling af landdistrikter, kan modregne de beløb, der ikke er anvendt inden den 31. december i det andet år efter året for budgetforpligtelsen for en eller flere programmer for udvikling af landdistrikter, mod beløb, der er brugt efter denne dato under andre programmer for udvikling af landdistrikter. Hvis der efter denne modregning resterer nogle beløb, der ikke er indgået forpligtelser for, skal de forholdsmæssigt udbetales til de programmer for udvikling af landdistrikter, hvor der er blevet registreret underudnyttelse. |
Ændringsforslag 70
Forslag til forordning
Artikel 37 — stk. 4 — afsnit 1 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 71
Forslag til forordning
Artikel 38
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 38 |
udgår |
Budgetforpligtelser |
|
Kommissionens afgørelse om vedtagelse af listen over projekter, som tildeles prisen for innovativt, lokalt samarbejde, jf. artikel 58, stk. 4, i forordning (EU) nr. RD/xxx er en finansieringsafgørelse i betydningen i artikel [75, stk. 2,] i forordning (EU) nr. FR/xxx. |
|
Efter vedtagelsen af den i stk. 1 omhandlede afgørelse indgår Kommissionen en budgetforpligtelse for hver medlemsstat med det samlede beløb for de priser, der tildeles projekterne i den pågældende medlemsstat inden for de rammer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. …/2013 [RD]. |
|
Ændringsforslag 72
Forslag til forordning
Artikel 39
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 39 |
udgår |
Betalinger til medlemsstaterne |
|
1. Inden for rammerne af de mellemliggende betalinger, der henvises til i artikel 35, foretager Kommissionen betalinger for at godtgøre de udgifter, som de godkendte betalingsorganer har haft i forbindelse med de i denne afdeling omhandlede priser, inden for det budget, der er til rådighed for forpligtelser for de pågældende medlemsstater. |
|
2. Enhver betaling er betinget af, at der fremsendes en udgiftsanmeldelse til Kommissionen, som er underskrevet af det godkendte betalingsorgan i overensstemmelse med artikel 102, stk. 1, litra c). |
|
3. De godkendte betalingsorganer udarbejder og sender de mellemliggende udgiftsanmeldelser vedrørende prisen for innovativt, lokalt samarbejde til Kommissionen enten direkte eller via koordineringsorganet, hvis et sådant er udpeget, med en hyppighed, der fastsættes af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter, der vedtages efter den i artikel 112, stk. 3, omhandlede undersøgelsesprocedure. |
|
Udgiftsanmeldelserne omfatter de udgifter, som betalingsorganerne har afholdt i hver af de pågældende perioder. |
|
Ændringsforslag 73
Forslag til forordning
Artikel 40
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 40 |
udgår |
Automatisk frigørelse for prisen for innovativt, lokalt samarbejde |
|
De beløb, der er omhandlet i artikel 38, stk. 2, og som ikke er udnyttet til godtgørelse af medlemsstaterne som fastlagt i artikel 39, eller for hvilken Kommissionen ikke senest den 31. december i det andet år efter det år, hvor budgetforpligtelsen er indgået, har fået forelagt nogen udgiftsanmeldelse, der opfylder de i pågældende artikel omhandlede betingelser, frigør Kommissionen automatisk. |
|
Artikel 37, stk. 3, 4 og 5, finder tilsvarende anvendelse. |
|
Ændringsforslag 74
Forslag til forordning
Artikel 42 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Hvis medlemsstaterne ikke overholder den senest mulige betalingsdato, skal de betale morarenter til modtagerne fra det nationale budget . |
2. Hvis medlemsstaterne ikke overholder den senest mulige betalingsdato, skal de betale morarenter til modtagerne. Dette stykke finder ikke anvendelse, når betalingsforsinkelsen ikke skyldes den pågældende medlemsstat. |
Ændringsforslag 196+197+198+199
Forslag til forordning
Artikel 43 — stk. 2 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter nedsætte eller suspendere de månedlige eller mellemliggende betalinger til en medlemsstat, hvis alle følgende betingelser er opfyldt: |
2. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter nedsætte eller suspendere de månedlige eller mellemliggende betalinger til en medlemsstat, hvis en eller flere nøglekomponenter i det pågældende nationale kontrolsystem ikke findes eller ikke fungerer på grund af de konstaterede manglers alvorlige eller vedvarende karakter, eller uretmæssige betalinger ikke bliver inddrevet med den fornødne omhu, og hvis en af de følgende betingelser er opfyldt: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Ændringsforslag 75
Forslag til forordning
Artikel 44 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Hvis sektorlovgivningen for landbrug kræver, at medlemsstaten inden for en nærmere fastsat frist skal fremsende oplysninger om antallet af gennemførte kontroller og resultaterne heraf, og medlemsstaten overskrider denne frist, kan Kommissionen suspendere de i artikel 18 omhandlede månedlige betalinger eller de i artikel 35 omhandlede mellemliggende betalinger, som der ikke er blevet indsendt relevante statistiske oplysninger om til tiden. |
Hvis sektorlovgivningen for landbrug kræver, at medlemsstaten inden for en nærmere fastsat frist skal fremsende oplysninger om antallet af gennemførte kontroller jf. artikel 61 og resultaterne heraf, og hvis medlemsstaten overskrider denne frist, kan Kommissionen suspendere de i artikel 18 omhandlede månedlige betalinger eller de i artikel 35 omhandlede mellemliggende betalinger, som der ikke er blevet indsendt relevante statistiske oplysninger om til tiden, forudsat at Kommissionen rettidigt inden undersøgelsesperiodens begyndelse har stillet alle de nødvendige oplysninger, formularer og forklaringer, der er nødvendige for kontrollen af de statistiske oplysninger, til rådighed. Kommissionen skal, når den gør dette, handle i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og de detaljerede bestemmelser, den har vedtaget på grundlag af artikel 48, stk. 5, under hensyntagen til forsinkelsens omfang. Kommissionen sondrer navnlig mellem situationer, hvor sen indsendelse af oplysninger udgør en risiko for gennemførelsen af den årlige dechargeprocedure, og situationer, hvor en sådan risiko ikke er til stede. Inden Kommissionen suspenderer de månedlige betalinger, underretter den skriftligt den pågældende medlemsstat herom. |
Ændringsforslag 76
Forslag til forordning
Artikel 47 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Der skal gives sammenhængende, objektive og globale oplysninger både inden for og uden for Unionen med henblik på at give et samlet billede af denne politik. |
Der skal gives sammenhængende, objektive og globale oplysninger både inden for og uden for Unionen med henblik på at give et præcist samlet billede af denne politik. |
Ændringsforslag 77
Forslag til forordning
Artikel 48 — stk. 6
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
6. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastlægge nærmere regler for den i artikel 46 fastlagte forpligtelse samt de specifikke betingelser, der gælder for de oplysninger, som skal indføres i det regnskab, der føres af betalingsorganerne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
6. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende nærmere regler for den i artikel 46 fastlagte forpligtelse samt de specifikke betingelser, der gælder for de oplysninger, som skal indføres i det regnskab, der føres af betalingsorganerne. |
Ændringsforslag 78
Forslag til forordning
Artikel 48 — stk. 6 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
6a. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende nærmere regler for medlemsstaternes betaling af morarenter til modtagerne som omhandlet i artikel 42, stk. 2. |
Ændringsforslag 79
Forslag til forordning
Artikel 48 — stk. 7 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 80
Forslag til forordning
Artikel 49 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 81
Forslag til forordning
Artikel 49 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 82
Forslag til forordning
Artikel 49 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 83
Forslag til forordning
Artikel 49 — stk. 2 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Kommissionen giver tilstrækkeligt tidligt meddelelse inden kontrollen på stedet til den pågældende medlemsstat eller til den medlemsstat, på hvis område kontrollen finder sted. Ansatte fra den pågældende medlemsstat kan deltage i en sådan kontrol. |
2. Kommissionen giver tilstrækkeligt tidligt meddelelse inden kontrollen på stedet til den pågældende medlemsstat eller til den medlemsstat, på hvis område kontrollen finder sted, og koordinerer kontroller med henblik på at reducere enhver negativ indvirkning på betalingsorganerne . Ansatte fra den pågældende medlemsstat kan deltage i en sådan kontrol. |
Ændringsforslag 84
Forslag til forordning
Artikel 50 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Medlemsstaterne stiller alle oplysninger til rådighed for Kommissionen om uregelmæssigheder og tilfælde af formodet svig , der er konstateret, og om foranstaltninger, der er truffet med henblik på inddrivelse af beløb, der er uberettiget udbetalt som følge af nævnte uregelmæssigheder og tilfælde af svig, jf. afdeling III i dette kapitel. |
3. Medlemsstaterne stiller alle oplysninger til rådighed for Kommissionen om uregelmæssigheder, der er konstateret, og om foranstaltninger, der er truffet med henblik på inddrivelse af beløb, der er uberettiget udbetalt som følge af nævnte uregelmæssigheder og tilfælde af svig, jf. afdeling III i dette kapitel. |
Ændringsforslag 85
Forslag til forordning
Artikel 51 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De godkendte betalingsorganer opbevarer bilagene vedrørende de foretagne betalinger og dokumenterne vedrørende den administrative og fysiske kontrol, der er foreskrevet i Unionens lovgivning, og stiller disse dokumenter og oplysninger til rådighed for Kommissionen. |
De godkendte betalingsorganer opbevarer bilagene vedrørende de foretagne betalinger og dokumenterne vedrørende den administrative og fysiske kontrol, der er foreskrevet i Unionens lovgivning, og stiller disse dokumenter og oplysninger til rådighed for Kommissionen. Disse bilag og dokumenter kan opbevares i elektronisk form. |
Ændringsforslag 86
Forslag til forordning
Artikel 52 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter fastlægge regler vedrørende: |
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 for at fastlægge regler vedrørende: |
Ændringsforslag 87
Forslag til forordning
Artikel 52 — stk. 1 — litra c a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 88
Forslag til forordning
Artikel 52 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
udgår |
Ændringsforslag 89
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Kommissionen anslår de beløb, der skal udelukkes, på grundlag af det regelstridige forholds konstaterede omfang. Kommissionen tager i den forbindelse hensyn til overtrædelsens art og grovhed samt til den økonomiske skade, der er påført Unionen. |
2. Kommissionen anslår de beløb, der skal udelukkes, på grundlag af det regelstridige forholds konstaterede omfang. Kommissionen tager i den forbindelse hensyn til overtrædelsens art, og den beregner de udelukkede beløb på grundlag af en vurdering af den risiko, landbrugsmidlerne er udsat for, der er opstået som følge af overtrædelsen. |
Ændringsforslag 90
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Kommissionen baserer sine finansielle korrektioner på konstaterede enkeltstående uregelmæssigheder eller på, om uregelmæssigheden er systembetinget, når den fastlægger, om der bør anvendes en ekstrapoleret eller en fast korrektion. |
|
Faste korrektioner anvendes kun, hvis det på grund af sagens omstændigheder hverken er muligt at fastslå de konstaterede uregelmæssigheders omfang eller det involverede beløb eller at ekstrapolere det beløb, der skal korrigeres. |
Ændringsforslag 91
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 3 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Inden vedtagelsen af enhver afgørelse om afvisning af finansiering skal de resultater, som Kommissionen er nået frem til ved sin efterprøvning, samt den pågældende medlemsstats svar foreligge i form af skriftlige meddelelser, hvorefter de to parter forsøger at blive enige om, hvilke konsekvenser der skal drages. |
3. Inden vedtagelsen af enhver afgørelse om afvisning af finansiering skal de resultater, som Kommissionen er nået frem til ved sin efterprøvning, samt den pågældende medlemsstats svar foreligge i form af skriftlige meddelelser, hvorefter de to parter forsøger at blive enige om, hvilke konsekvenser der skal drages. I denne forbindelse gives der medlemsstaten lejlighed til via en undersøgelse af de pågældende dokumenter at påvise, at uregelmæssighedens faktiske omfang har været mindre end det, der fremgår af Kommissionens vurdering. |
Ændringsforslag 92
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 3 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Hvis parterne ikke kan blive enige, kan medlemsstaten anmode om, at der inden for en frist på fire måneder indledes en forligsprocedure. Der udarbejdes en rapport om resultaterne af denne procedure, som meddeles Kommissionen og gennemgås af denne , inden der træffes afgørelse om afvisning af finansiering. |
Hvis parterne ikke kan blive enige, kan medlemsstaten anmode om, at der inden for en frist på fire måneder indledes en forligsprocedure. Der udarbejdes en rapport om resultaterne af denne procedure, som meddeles Kommissionen, der tager rapportens henstillinger til efterretning, inden der træffes afgørelse om afvisning af finansiering. Kommissionen anfører begrundelser, hvis den beslutter ikke at følge henstillingerne i rapporten. |
Ændringsforslag 93
Forslag til forordning
Artikel 54 — stk. 5 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 94
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter nærmere regler for gennemførelsen af : |
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111, som fastlægger målsætninger for de forskellige faser af proceduren til efterprøvning af regnskabsafslutningen, de forskellige involverede parters respektive roller og ansvarsområder samt reglerne vedrørende: |
Ændringsforslag 95
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 96
Forslag til forordning
Artikel 55 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
De i stk. 1 omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
udgår |
Ændringsforslag 97
Forslag til forordning
Artikel 56 — stk. 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. For enhver uretmæssig betaling som følge af uregelmæssigheder eller forsømmelighed anmoder medlemsstaterne modtageren om tilbagebetaling inden for ét år efter den første angivelse af , at en sådan uregelmæssighed har fundet sted, og indfører det hertil svarende beløb i betalingsorganets debitorregnskab. |
1. For enhver uretmæssig betaling som følge af uregelmæssigheder eller forsømmelighed anmoder medlemsstaterne modtageren om tilbagebetaling inden for ét år , efter at en kontrolrapport eller et tilsvarende dokument, der fastslår , at en uregelmæssighed har fundet sted, er blevet godkendt og eventuelt modtaget af betalingsorganet eller det organ, der er ansvarligt for inddrivelsen . Det hertil svarende beløb indføres samtidigt med tilbagebetalingsanmodningen i betalingsorganets debitorregnskab. |
Ændringsforslag 98
Forslag til forordning
Artikel 56 — stk. 2 — afsnit 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Hvis det imidlertid, af årsager der ikke kan tilskrives den pågældende medlemsstat, ikke er muligt at foretage inddrivelsen inden for den frist, der er anført i første afsnit, og hvis det beløb, der skal inddrives, overskrider 1 mio. EUR, kan Kommissionen efter anmodning fra medlemsstaten forlænge fristen med en periode, der højst er halvt så lang som den oprindelige frist. |
Ændringsforslag 99
Forslag til forordning
Artikel 56 — stk. 3 — afsnit 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 100
Forslag til forordning
Artikel 57 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Ved indbetalingen til Unionens budget som omhandlet i stk. 1 kan medlemsstaten tilbageholde 10 % af de inddrevne beløb som fast godtgørelse for omkostninger til inddrivelse, dog ikke i tilfælde af uregelmæssigheder eller forsømmelighed, som kan tilskrives de administrative myndigheder eller andre organer i den pågældende medlemsstat. |
Ved indbetalingen til Unionens budget som omhandlet i stk. 1 kan medlemsstaten tilbageholde 20 % af de inddrevne beløb som fast godtgørelse for omkostninger til inddrivelse, dog ikke i tilfælde af uregelmæssigheder eller forsømmelighed, som kan tilskrives de administrative myndigheder eller andre organer i den pågældende medlemsstat. |
Ændringsforslag 101
Forslag til forordning
Artikel 59
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
For at sikre en korrekt og effektiv anvendelse af bestemmelserne om inddrivelse i denne afdeling, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende særlige forpligtelser, som skal overholdes af medlemsstaterne. |
For at sikre en korrekt og effektiv anvendelse af bestemmelserne om betingelserne og procedurerne for inddrivelse af gæld og dennes morarenter i denne afdeling, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende særlige forpligtelser, som skal overholdes af medlemsstaterne. |
Ændringsforslag 102
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 103
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 1 — litra e a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 104
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Medlemsstaterne indfører effektive forvaltnings- og kontrolsystemer, der kan sikre, at lovgivningen om Unionens støtteordninger overholdes. |
2. Medlemsstaterne indfører effektive, proportionale og risikobaserede forvaltnings- og kontrolsystemer, der kan sikre, at lovgivningen om Unionens støtteordninger overholdes. |
Ændringsforslag 105
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
2a. Indførelsen af nye betalingssystemer, som efterfølgende gør det nødvendigt at indføre nye overvågnings- og sanktionssystemer i forbindelse med den grønnere komponent, skal undgås, da dette vil skabe behov for yderligere, komplicerede administrative procedurer og mere bureaukrati. |
Ændringsforslag 106
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 4 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage regler, som sigter mod at opnå en ensartet anvendelse af stk. 1 og 2 i denne artikel. |
4. For at sikre, at målene i stk. 1 og 2 i denne artikel opfyldes korrekt og effektivt, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende særlige forpligtelser, som skal overholdes af medlemsstaterne . |
Ændringsforslag 107
Forslag til forordning
Artikel 60 — stk. 4 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
udgår |
Ændringsforslag 108
Forslag til forordning
Artikel 61
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
-1. Kommissionen vedtager delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende regler for, hvilket minimumsniveau for kontrol på stedet der er nødvendigt for en effektiv og proportional risikoforvaltning. Disse regler skal præcisere, under hvilke omstændigheder medlemsstaterne skal tilpasse antallet af kontroller på stedet afhængig af graden af den iboende risiko og skal give mulighed for en begrænsning af antallet af kontroller, når fejlsatserne ligger på et acceptabelt niveau, og forvaltnings- og kontrolsystemerne fungerer korrekt. |
||
1. Det system, som medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med artikel 60, stk. 2, skal, medmindre andet er fastsat, omfatte systematisk administrativ kontrol af alle støtteansøgninger og skal suppleres af kontrol på stedet. |
1. Det system, som medlemsstaterne indfører i overensstemmelse med artikel 60, stk. 2, skal, medmindre andet er fastsat, omfatte systematisk administrativ kontrol af støtteansøgninger og betalingsanmodninger og skal suppleres af kontrol på stedet, hvis formål skal være at overvåge overholdelsen af støtteordningernes bestemmelser og graden af den iboende risiko, og hvis antal skal tilpasses i lyset af dette formål . |
||
2. I forbindelse med kontrol på stedet udvælger den ansvarlige myndighed sin stikprøve blandt samtlige ansøgere, omfattende i givet fald en tilfældigt udvalgt del og en risikobaseret del, for at opnå en repræsentativ fejlrate og samtidig også fokusere på de største fejl . |
2. I forbindelse med kontrol på stedet udvælger den ansvarlige myndighed sin stikprøve blandt samtlige ansøgere, omfattende i givet fald en tilfældigt udvalgt del og en risikobaseret del, for at opnå en repræsentativ fejlrate og samtidig også fokusere på de områder, hvor fejlrisikoen er størst . |
||
|
For at sikre, at kontrollen er proportional, er det nødvendigt at tage hensyn til faktorer såsom: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 109
Forslag til forordning
Artikel 64
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. For at sikre en korrekt og effektiv anvendelse af kontrollerne og at verifikationen af betingelserne for støtteberettigelse bliver udført på en effektiv, sammenhængene og ikke-diskriminerende måde, som beskytter Unionens finansielle interesser, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende de situationer, hvor modtagere eller deres repræsentanter forhindrer, at der bliver udført kontrol . |
1. For at sikre , at gennemførelsen af kontrollerne er korrekt og effektiv og at verifikationen af betingelserne for støtteberettigelse bliver udført på en effektiv, sammenhængene og ikke-diskriminerende måde, som beskytter Unionens finansielle interesser, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111, i særdeleshed vedrørende følgende : |
||||
2. Kommissionen fastsætter ved gennemførelsesretsakter de regler, der er nødvendige for at opnå ensartet anvendelse af dette kapitel i Unionen. Sådanne regler kan navnlig vedrøre følgende: |
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
1a. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger frister, inden for hvilke Kommissionen skal reagere på en indikation af, at medlemsstaten agter at nedsætte antallet af kontroller på stedet. |
||||
De i første afsnit omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3, eller i den tilsvarende artikel i henholdsvis forordning (EU) nr. xxx/xxx[DP], forordning (EU) nr. xxx/xxx[RD] eller forordning (EU) nr. xxx/xxx[sCMO]. |
De i første afsnit omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3, eller i den tilsvarende artikel i henholdsvis forordning (EU) nr. …/2013 [DP], forordning (EU) nr. …/2013 [RD] eller forordning (EU) nr. …/2013 [sCMO]. |
Ændringsforslag 110
Forslag til forordning
Artikel 65
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
1. Konstateres det, at en modtager ikke opfylder kriterierne for støtteberettigelse eller forpligtelserne vedrørende betingelserne for tildeling af støtte som fastsat i sektorlovgivningen for landbrug, tilbagetrækkes støtten helt eller delvis . |
1. Konstateres det, at en modtager ikke opfylder alle eller dele af kriterierne for støtteberettigelse til en bestemt støtteordning som fastsat i sektorlovgivningen for landbruget, tilbagetrækkes den tilsvarende del af støtten. |
||
|
Især i tilfælde af manglende overholdelse af kriterierne for støtteberettigelse vedrørende tællelige enheder såsom hektar land eller antal dyr tilbagetrækkes støtten helt for de enheder, for hvilke kriterierne for støtteberettigelse ikke er opfyldt. |
||
|
1a. Når støtten er knyttet til opfyldelsen af specifikke forpligtelser, og det konstateres, at en modtager ikke opfylder disse forpligtelser, tilbagetrækkes støtten helt eller delvist. |
||
2. Hvor det er fastsat i Unionens lovgivning pålægger medlemsstaterne også sanktioner i form af nedsættelse eller udelukkelse af betalingen eller en del af den tildelte eller kommende tildelte betaling, for hvilken kriterierne for støtteberettigelse er blevet opfyldt. |
2. Hvor det er fastsat i en lovgivningsmæssig retsakt i betydningen efter traktatens artikel 289, stk. 3, — og yderligere detaljer eventuelt er fastsat i delegerede retsakter — pålægger medlemsstaterne også administrative sanktioner i form af nedsættelse eller udelukkelse af betalingen eller en del af den tildelte eller kommende tildelte betaling, for hvilken kriterierne for støtteberettigelse er blevet opfyldt. |
||
Det beløb, som støtten nedsættes med, sættes i forhold til, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger eller støtteforanstaltninger i et eller flere kalenderår. |
Størrelsen af den tilbagetrækning, der er omhandlet i stk. 1a og de administrative sanktioner, der er omhandlet i stk. 2, sættes i forhold til, af hvilken art , hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse i et eller flere kalenderår fra en eller flere støtteordninger eller støtteforanstaltninger, som er berørt af den manglende overholdelse . |
||
|
2a. Gradueringen af sanktionerne baseres på følgende generelle kriterier: |
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
|
|
||
3. De beløb, der berøres af tilbagetrækningen i stk. 1 og af sanktionerne i stk. 2, inddrives fuldt ud. |
3. De beløb, der berøres af tilbagetrækningen og af de administrative sanktioner omhandlet i de foregående stykker , inddrives fuldt ud. |
Ændringsforslag 111
Forslag til forordning
Artikel 65 a (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Artikel 65a |
|
Tilbagetrækning og nedsættelse vedrørende betaling for landbrugsmetoder, der er til gavn for klimaet og miljøet |
|
Uanset bestemmelserne i artikel 65 må summen af de tilbagetrækninger og nedsættelser af støtte, der gennemføres i medfør af denne artikel som følge af manglende opfyldelse af de forpligtelser, der omhandles i afsnit III i kapitel 2 i forordning (EU) …/2013 [DP], ikke overstige den betaling, der er omtalt i nævnte kapitel. |
Ændringsforslag 112
Forslag til forordning
Artikel 66 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 113
Forslag til forordning
Artikel 66 — stk. 1 — litra g
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 114
Forslag til forordning
Artikel 66 — stk. 1 — afsnit 1 — litra i a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 115
Forslag til forordning
Artikel 66 — stk. 2 — afsnit 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 116
Forslag til forordning
Artikel 66 — stk. 2 — afsnit 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 117
Forslag til forordning
Artikel 68
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Anvendelsesområde Hver medlemsstat opretter og står for driften af et integreret administrations- og kontrolsystem (i det følgende benævnt »det integrerede system«). |
1. Anvendelsesområde Hver medlemsstat opretter og står for driften af et integreret administrations- og kontrolsystem (i det følgende benævnt »det integrerede system«). |
2. Det integrerede system anvendes på støtteordningerne i bilag I i forordning (EU) nr. xxx/xxx [DP] og på den støtte, der ydes i henhold til artikel 22, stk. 1, litra a) og b), artikel 29-32, artikel 34 og 35 i forordning xxx/xxx [RD] og i givet fald artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. CR/xxx. |
2. Det integrerede system anvendes på støtteordningerne i bilag I i forordning (EU) nr. …/2013 [DP] og på den støtte, der ydes i henhold til artikel 22, stk. 1, litra a) og b), artikel 29-32, artikel 34 og 35 i forordning EU …/2013 [RD] og i givet fald artikel 28, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. …/2013 [CR]. |
Dette kapitel anvendes dog ikke på foranstaltninger, der henvises til i artikel 29, stk. 9, i forordning (EU) nr. xxx/xxx[RD], og heller ikke på foranstaltninger under artikel 22, stk. 1, litra a) og b), i nævnte forordning, for så vidt angår etableringsomkostninger. |
Dette kapitel anvendes dog ikke på foranstaltninger, der henvises til i artikel 29, stk. 9, i forordning (EU) nr. …/2013 [RD], og heller ikke på foranstaltninger under artikel 22, stk. 1, litra a) og b), i nævnte forordning, for så vidt angår etableringsomkostninger. |
3. I det omfang det er nødvendigt, anvendes det integrerede system også til kontrol af krydsoverensstemmelse som fastlagt i afsnit VI. |
3. I det omfang det er nødvendigt, anvendes det integrerede system også til kontrol af krydsoverensstemmelse som fastlagt i afsnit VI. |
|
3a. Medlemsstaterne anvender teknologi i hensigtsmæssigt omfang, når de etablerer deres integrerede system, med henblik på at lette den administrative byrde og sikre, at kontrollen udføres på effektiv vis. |
Ændringsforslag 118
Forslag til forordning
Artikel 70 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Databasen skal især muliggøre, at der via medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages søgninger på oplysningerne for kalender- og/eller produktionsårene fra 2000. Den skal også muliggøre direkte og umiddelbar søgning på oplysningerne for mindst de foregående fem på hinanden følgende kalenderår. |
Databasen skal især muliggøre, at der via medlemsstatens kompetente myndighed kan foretages søgninger på oplysningerne for kalender- og/eller produktionsårene fra 2000. De medlemsstater, der tiltrådte Unionen i 2004, skal dog kun være forpligtede til at sikre, at der kan foretages søgning på data fra 2004. Den skal også muliggøre direkte og umiddelbar søgning på oplysningerne for mindst de foregående fem på hinanden følgende kalenderår. |
Ændringsforslag 119
Forslag til forordning
Artikel 73 — stk. 2 og stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Medlemsstaterne tilvejebringer, bl.a. ved brug af elektroniske midler, på forhånd udarbejdede skemaer baseret på arealerne fastlagt det foregående år sammen med grafisk materiale, der angiver de pågældende arealers beliggenhed. En medlemsstat kan beslutte, at støtteansøgningen kun skal omfatte de ændringer, der er indtrådt siden indgivelsen af støtteansøgningen det foregående år. For så vidt angår ordningen for mindre landbrugere, jf. afsnit V i forordning (EU) nr. DP/xxx, skal alle berørte landbrugere dog have denne mulighed. |
2. Medlemsstaterne tilvejebringer, bl.a. ved brug af elektroniske midler, på forhånd udarbejdede skemaer baseret på arealerne fastlagt det foregående år sammen med grafisk materiale, der angiver de pågældende arealers beliggenhed. En medlemsstat kan beslutte, at støtteansøgningen kun skal omfatte de ændringer, der er indtrådt siden indgivelsen af støtteansøgningen det foregående år. For så vidt angår ordningen for mindre landbrugere, jf. afsnit V i forordning (EU) nr. …/2013 [DP], skal alle berørte landbrugere dog have denne mulighed. |
|
2a. Medlemsstaterne kan beslutte, at en støtteansøgning eller betalingsanmodning, der opfylder kravene i stk. 1, forbliver gyldig i en årrække, forudsat at de berørte modtagere er forpligtede til at indberette enhver ændring af de oprindeligt indgivne oplysninger. Den flerårige ansøgning er dog betinget af en årlig bekræftelse fra støttemodtageren. |
Ændringsforslag 120
Forslag til forordning
Artikel 75
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Medlemsstaterne foretager i overensstemmelse med artikel 61 og gennem betalingsorganerne eller de af dem delegerede organer en administrativ kontrol af støtteansøgningerne for at verificere betingelserne for berettigelsen til støtten. Denne kontrol suppleres af kontrol på stedet. |
1. Medlemsstaterne foretager i overensstemmelse med artikel 61 og gennem betalingsorganerne eller de af dem delegerede organer en administrativ kontrol af støtteansøgningerne for at verificere betingelserne for berettigelsen til støtten. Denne kontrol suppleres af kontrol på stedet, som har til formål at overvåge overholdelse af betingelserne i støtteordningerne og graden af iboende risici. |
2. I forbindelse med kontrol på stedet opstiller medlemsstaterne en plan for stikprøveudtagning for landbrugsbedrifter og/eller støttemodtagere. |
2. I forbindelse med kontrol på stedet opstiller medlemsstaterne en plan for stikprøveudtagning for støttemodtagere, som består af både en stikprøvedel for at opnå en repræsentativ fejlrate og en risikobaseret del for at opnå et primært fokus på højrisikoanmodninger. |
3. Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker og GNSS-teknikker (globalt satellitbaseret navigationssystem) til udførelse af kontrol på stedet af landbrugsparceller. |
3. Medlemsstaterne kan anvende telemålingsteknikker og GNSS-teknikker (globalt satellitbaseret navigationssystem) til udførelse af kontrol på stedet af landbrugsparceller. |
4. I tilfælde af manglende opfyldelse af betingelserne for støtteberettigelse finder artikel 65 anvendelse. |
4. I tilfælde af manglende opfyldelse af betingelserne for støtteberettigelse finder artikel 65 anvendelse. |
Ændringsforslag 121
Forslag til forordning
Artikel 76
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Betalingerne under de i artikel 68, stk. 2, omhandlede støtteordninger og foranstaltninger foretages i perioden fra 1. december til 30. juni i det følgende kalenderår. Betalingerne foretages i op til to trancher inden for denne periode. |
1. Betalingerne under de i artikel 68, stk. 2, omhandlede støtteordninger og foranstaltninger foretages i perioden fra 1. december til 30. juni i det følgende kalenderår. Betalingerne foretages i op til to trancher inden for denne periode. |
Betalingerne foretages i op til to trancher inden for denne periode. |
Betalingerne foretages i op til to trancher inden for denne periode. |
Medlemsstaterne kan dog udbetale forskud på op til 50 % for direkte betalinger og 75 % for støtte, der er tildelt til udvikling af landdistrikterne som omhandlet i artikel 68, stk. 2, inden den 1. december og ikke før den 16. oktober. |
Medlemsstaterne kan dog udbetale forskud på op til 50 % for direkte betalinger og 75 % for støtte, der er tildelt til udvikling af landdistrikterne som omhandlet i artikel 68, stk. 2, inden den 1. december og ikke før den 16. oktober. |
|
Uden at det berører anvendelsen af tredje afsnit, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, som giver medlemsstaterne tilladelse til at øge procentsatserne for forskud til 80 % i regioner, hvor landbrugerne har alvorlige finansielle vanskeligheder som følge af usædvanlige forhold. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
2. De betalinger, der henvises til i stk. 1, må ikke foretages, før verifikationen af betingelserne for støtteberettigelse, som skal udføres af medlemsstaterne i henhold til artikel 75, er blevet afsluttet. |
2. De betalinger, der henvises til i stk. 1, må ikke foretages, før verifikationen af betingelserne for støtteberettigelse, som skal udføres af medlemsstaterne i henhold til artikel 75, er blevet afsluttet. |
|
2a. Uanset denne artikels stk. 2 kan medlemsstaterne under hensyntagen til risikoen for overbetaling beslutte at betale op til 50 % af de gældende betalinger, der er omhandlet i afsnit III i forordning (EU) nr. …/2013 [DP], og 75 % af den støtte, der er tildelt til udvikling af landdistrikterne som omhandlet i artikel 68, stk. 2, efter afslutningen af den administrative kontrol omhandlet i artikel 61, stk. 1. Procentsatsen er den samme for alle modtagere, der er omfattet af foranstaltningen eller operationerne. |
|
2b. Kommissionen kan på anmodning af en eller flere medlemsstater under særlige omstændigheder, og såfremt de nødvendige budgetmidler er til rådighed, give tilladelse til udbetaling af forskud inden den 16. oktober. |
Ændringsforslag 122
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra a a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 123
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra b a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 124
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra b b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 125
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra b c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 126
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra b d (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 127
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 1 — litra b e (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 128
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 2 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 129
Forslag til forordning
Artikel 77 — stk. 3 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 130
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 131
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 132
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 133
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 134
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra e
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 135
Forslag til forordning
Artikel 78 — stk. 1 — litra f
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 136
Forslag til forordning
Artikel 88 — stk. 2 — afsnit 1 — indledning
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Kommissionen vedtager om nødvendigt ved gennemførelsesretsakter de bestemmelser, der tilsigter at opnå en ensartet anvendelse af denne forordning i Unionen, navnlig med hensyn til følgende: |
2. Kommissionen vedtager om nødvendigt ved gennemførelsesretsakter de bestemmelser, der tilsigter at opnå en ensartet anvendelse af dette kapitel , navnlig med hensyn til følgende: |
Ændringsforslag 137
Forslag til forordning
Artikel 90 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
3a. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 138
Forslag til forordning
Artikel 90 — stk. 4 — afsnit 1 — litra c
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 139
Forslag til forordning
Artikel 90 — stk. 4 — afsnit 1 — litra d
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
udgår |
Ændringsforslag 140
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 2 — litra a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 141
Forslag til forordning
Artikel 91 — stk. 2 — afsnit 1 — litra b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 142
Forslag til forordning
Artikel 93 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger vil blive anset for at være en del af bilag II, når først dette direktiv er gennemført i alle medlemsstater og de forpligtelser, som direkte gælder for landbrugere, er blevet identificeret. For at tage hensyn til disse elementer tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 med henblik på at ændre bilag II inden for tolv måneder startende det øjeblik, hvor den sidste medlemsstat har givet meddelelse til Kommissionen om gennemførelsen af direktivet. |
udgår |
Ændringsforslag 144
Forslag til forordning
Artikel 93 — stk. 5
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Desuden skal, for så vidt angår 2014 og 2015, reglerne om krydsoverensstemmelse også omfatte opretholdelse af permanente græsarealer. De medlemsstater, der var medlem af Unionen pr. 1. januar 2004, sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2003, forbliver permanente græsarealer inden for fastlagte grænser. De medlemsstater, der blev medlem af Unionen i 2004 , sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer pr. 1. maj 2004, forbliver permanente græsarealer inden for fastlagte grænser. Bulgarien og Rumænien sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer pr. 1. januar 2007, forbliver permanente græsarealer inden for fastlagte grænser. |
Desuden skal, for så vidt angår 2014 og 2015, reglerne om krydsoverensstemmelse også omfatte opretholdelse af permanente græsarealer og permanente græsningsarealer . De medlemsstater, der var medlemsstater inden 1. januar 2004, sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer og permanente græsningsarealer på datoen for ansøgningerne om arealstøtte for 2003, forbliver permanente græsarealer og permanente græsningsarealer inden for fastlagte grænser. De medlemsstater, der blev medlemsstater i 2004, sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer og permanente græsningsarealer pr. 1. maj 2004, forbliver permanente græsarealer og permanente græsningsarealer inden for fastlagte grænser. Bulgarien og Rumænien sikrer, at arealer, der var permanente græsarealer og permanente græsgange og permanente græsningsarealer pr. 1. januar 2007, forbliver permanente græsarealer og permanente græsningsarealer inden for fastlagte grænser. |
|
En medlemsstat kan dog under behørigt begrundede omstændigheder fravige første afsnit, hvis den træffer forholdsregler til at hindre en betydelig nedgang i de samlede permanente græsarealer og permanente græsgange. |
Ændringsforslag 145
Forslag til forordning
Artikel 93 — stk. 8
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Endvidere vedtager Kommissionen ved gennemførelsesretsakter metoder til fastlæggelse af, hvor stor en andel af permanente græsarealer og landbrugsland der skal bevares. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende metoder til fastlæggelse af, hvor stor en andel af permanente græsarealer og landbrugsland der skal bevares. |
Ændringsforslag 146
Forslag til forordning
Artikel 94
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Medlemsstaterne sikrer, at alle landbrugsarealer, herunder arealer, der ikke længere anvendes til produktionsformål , holdes i god landbrugs- og miljømæssig stand. Medlemsstaterne fastlægger på nationalt eller regionalt plan minimumsstandarder for modtagerne for god landbrugs- og miljømæssig stand på grundlag af bilag II, idet der tages hensyn til de pågældende områders særlige karakteristika, herunder jordbunds- og klimaforhold, eksisterende landbrugssystemer, arealanvendelse, vekseldrift, landbrugspraksis og landbrugsstrukturer. Medlemsstaterne skal ikke fastlægge minimumskrav, som ikke er fastsat i bilag II. |
Medlemsstaterne sikrer, at alle landbrugsarealer holdes i god landbrugs- og miljømæssig stand. Medlemsstaterne fastlægger på nationalt eller regionalt plan minimumsstandarder for modtagerne for god landbrugs- og miljømæssig stand på grundlag af bilag II, idet der tages hensyn til de pågældende områders særlige karakteristika, herunder jordbunds- og klimaforhold, eksisterende landbrugssystemer, arealanvendelse, vekseldrift, landbrugspraksis og landbrugsstrukturer. Medlemsstaterne skal ikke fastlægge minimumskrav, som ikke er fastsat i bilag II. |
Ændringsforslag 147
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 1 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Medlemsstaterne kan anvende deres eksisterende administrations- og kontrolsystemer til at sikre, at reglerne om krydsoverensstemmelse overholdes. |
Medlemsstaterne kan anvende deres eksisterende administrations- og kontrolsystemer til at sikre, at reglerne om krydsoverensstemmelse overholdes, og opstiller en række kontrollerbare krav og standarder, der skal finde anvendelse på bedriftsplan. |
Ændringsforslag 148
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 2 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
2a. Kontrollen af krav, standarder, retsakter eller krydsoverensstemmelsesområder kan omfatte følgende faktorer: |
||
|
|
||
|
|
Ændringsforslag 149
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Medlemsstaterne foretager kontrol på stedet for at efterprøve, om en modtager overholder forpligtelserne i dette afsnit. |
3. Medlemsstaterne foretager kontrol på stedet for at efterprøve, om en modtager overholder forpligtelserne i dette afsnit. I denne forbindelse fokuserer medlemsstaterne først og fremmest på de anmodninger, der er forbundet med de største risici, jf. princippet om proportionalitet. |
Ændringsforslag 150
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 4 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
4. Kommissionen vedtager ved gennemførelsesretsakter regler om udførelsen af kontrol for at verificere, om forpligtelserne i dette afsnit er overholdt. |
4. Kommissionen tillægges beføjelse til i overensstemmelse med artikel 111 at vedtage delegerede retsakter med henblik på at fastsætte regler om udførelsen af kontrol for at verificere, om forpligtelserne i dette afsnit er overholdt. |
Ændringsforslag 151
Forslag til forordning
Artikel 96 — stk. 4 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
udgår |
Ændringsforslag 152
Forslag til forordning
Artikel 97 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. De i artikel 91 omhandlede sanktioner anvendes, når reglerne om krydsoverensstemmelse ikke er overholdt på ethvert tidspunkt i et givet kalenderår (i det følgende benævnt »det pågældende kalenderår«), og den pågældende manglende overholdelse kan tilskrives den modtager, som har indgivet støtteansøgningen eller betalingsanmodningen i det pågældende kalenderår. |
1. De i artikel 91 omhandlede sanktioner anvendes, når reglerne om krydsoverensstemmelse ikke er overholdt på ethvert tidspunkt i et givet kalenderår (i det følgende benævnt »det pågældende kalenderår«), og den pågældende manglende overholdelse direkte og entydigt kan tilskrives den modtager, som har indgivet støtteansøgningen eller betalingsanmodningen i det pågældende kalenderår. |
Ændringsforslag 153
Forslag til forordning
Artikel 97 — stk. 3 — afsnit 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Hvis en medlemsstat beslutter at gøre brug af den mulighed, der er nævnt i første afsnit, træffer den kompetente myndighed for tilfældigt udvalgte modtagere i det følgende år de foranstaltninger, der er nødvendige for at verificere, at modtageren har afhjulpet de konstaterede manglende overholdelse. Modtageren underrettes om resultatet heraf og om forpligtelsen til at træffe afhjælpende foranstaltninger. |
udgår |
Ændringsforslag 154
Forslag til forordning
Artikel 99
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. De i artikel 91 omhandlede sanktioner anvendes ved hjælp af nedsættelse eller udelukkelse af summen af de i artikel 92 anførte betalinger, som er tildelt eller skal tildeles den pågældende modtager for det pågældende kalenderår eller de pågældende år. |
1. De i artikel 91 omhandlede sanktioner anvendes ved hjælp af nedsættelse eller udelukkelse af summen af de i artikel 92 anførte betalinger, som er tildelt eller skal tildeles den pågældende modtager for det pågældende kalenderår eller de pågældende år. |
Til beregning af disse nedsættelser og udelukkelser tages der hensyn til, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og til kriterierne i stk. 2, 3 og 4. |
Til beregning af disse nedsættelser og udelukkelser tages der forholdsmæssigt passende hensyn til af hvilken art, hvor alvorlig, omfattende, varig og hyppig den konstaterede manglende overholdelse er, og til kriterierne i stk. 2, 3 og 4. |
2. I tilfælde af manglende overholdelse må nedsættelsesprocenten ikke overstige 5 % og ved gentagen manglende overholdelse 15 %. |
2. I tilfælde af manglende overholdelse må nedsættelsesprocenten ikke overstige 5 %, og ved gentagen manglende overholdelse må den ikke overstige 15 %. |
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende nogen nedsættelse, hvis den manglende overholdelse betragtes som værende af mindre alvorlig, omfattende og varig karakter. Tilfælde af manglende overholdelse, der udgør en direkte risiko for menneskers eller dyrs sundhed, kan dog ikke betragtes som mindre væsentlige. Modtageren underrettes om resultatet heraf og om forpligtelsen til at træffe afhjælpende foranstaltninger. |
I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne beslutte, at der ikke skal anvendes nogen nedsættelse, hvis den manglende overholdelse må betragtes som værende af mindre alvorlig, omfattende og varig karakter. Tilfælde af manglende overholdelse, der udgør en direkte risiko for menneskers eller dyrs sundhed, kan dog ikke betragtes som værende mindre væsentlige. |
|
Medlemsstaterne kan desuden etablere et system for tidlig varsling, der anvendes på tilfælde af første manglende overholdelse, som ikke anses for alvorlig. Hvis en medlemsstat beslutter at gøre brug af denne mulighed, sender den kompetente myndighed en første advarsel til modtageren, hvor denne underrettes om det konstaterede tilfælde og om pligten til at træffe afhjælpende foranstaltninger. Virkningen af et sådant system skal være begrænset til at holde modtageren ansvarlig for den manglende overholdelse. Advarslen skal følges op af passende kontroller inden for det følgende år for at verificere, hvorvidt der er blevet rettet op på den manglende overholdelse. Er dette sket, iværksættes ingen nedsættelse. Er det ikke sket, iværksættes nedsættelsen i henhold til første afsnit med tilbagevirkende kraft. Tilfælde af manglende overholdelse, der udgør en direkte risiko for den offentlige sundhed eller dyresundheden, skal dog altid betragtes som alvorlige. |
3. I tilfælde af forsætlig manglende overholdelse må nedsættelsesprocenten principielt ikke være mindre end 20 %, og den kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår. |
3. I tilfælde af alvorlig manglende overholdelse som følge af grov forsømmelse må nedsættelsesprocenten principielt ikke være mindre end 20 %, og den kan i yderste konsekvens resultere i fuldstændig udelukkelse fra en eller flere støtteordninger i et eller flere kalenderår. |
4. Under alle omstændigheder må det samlede beløb for nedsættelser og udelukkelser for ét kalenderår ikke overstige det samlede beløb, der henvises til i stk. 1, første afsnit. |
4. Under alle omstændigheder må det samlede beløb for nedsættelser og udelukkelser for ét kalenderår ikke overstige det samlede beløb, der henvises til i stk. 1, første afsnit. |
Ændringsforslag 155
Forslag til forordning
Artikel 101
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. For at sikre en korrekt fordeling af midlerne mellem de støtteberettigede modtagere tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 til at fastlægge et harmoniseret grundlag til beregning af sanktioner som følge af krydsoverensstemmelse, idet der tages hensyn til nedsættelser som følge af finansiel disciplin. |
1. For at sikre en korrekt fordeling af midlerne mellem de støtteberettigede modtagere tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 til at fastlægge et harmoniseret grundlag til beregning af sanktioner som følge af krydsoverensstemmelse, idet der tages hensyn til nedsættelser som følge af finansiel disciplin. |
2. For at sikre, at krydsoverensstemmelsen udføres på en effektiv, sammenhængende og ikke-diskriminerende måde, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 111 vedrørende beregningen og anvendelsen af sanktioner. |
2. For at sikre, at krydsoverensstemmelsen udføres på en effektiv, risikobaseret og forholdsmæssigt passende, sammenhængende og ikke-diskriminerende måde, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 111 vedrørende beregningen og anvendelsen af sanktioner. Disse delegerede retsakter skal navnlig indeholde regler for tilfælde, hvor administrative sanktioner ikke pålægges for manglende overholdelse, der skyldes et teknisk svigt i ordningerne for identifikation og registrering af dyr, jf. bilag II, SMR 7 og SMR 8, der ikke er resultatet af en handling eller en undladelse, som direkte kan tilskrives den pågældende modtager. |
Ændringsforslag 156
Forslag til forordning
Artikel 102 — stk. 1 — afsnit 1 — litra c — nr. v
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 157
Forslag til forordning
Artikel 102 — stk. 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
3a. Hvis medlemsstaterne er nødt til at gennemføre statistiske analyser for at opfylde deres forpligtelser under denne artikel, forsyner Kommissionen dem i god tid med alle de oplysninger, som er nødvendige. |
Ændringsforslag 158
Forslag til forordning
Artikel 106 — stk. 3
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
3. Når en direkte betaling som omhandlet i forordning (EU) nr. DP/xxx foretages til en modtager i en anden valuta end euro, omregner medlemsstaterne støttebeløbet udtrykt i euro til national valuta på basis af den sidste vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank har fastsat inden den 1. oktober forud for det regnskabsår, i løbet af hvilket støtten er tildelt. |
3. Når en direkte betaling som omhandlet i forordning (EU) nr. DP/xxx foretages til en modtager i en anden valuta end euro, omregner medlemsstaterne støttebeløbet udtrykt i euro til national valuta på basis af den seneste måneds gennemsnitlige vekselkurs, som Den Europæiske Centralbank har fastsat inden den 1. oktober forud for det regnskabsår, i løbet af hvilket støtten er tildelt. |
Ændringsforslag 159
Forslag til forordning
Artikel 107 — stk. 1 — afsnit 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
1. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter vedtage foranstaltninger for at beskytte anvendelsen af Unionens lovgivning, hvis den kan blive skadet af usædvanlig monetær praksis. Disse foranstaltninger kan om nødvendigt afvige fra eksisterende regler. |
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende foranstaltninger for at beskytte anvendelsen af Unionens lovgivning, hvis den kan blive skadet af usædvanlig monetær praksis. Disse foranstaltninger kan om nødvendigt afvige fra eksisterende regler. |
Ændringsforslag 160
Forslag til forordning
Artikel 110
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
1. Der fastlægges en fælles ramme for overvågning og evaluering med henblik på at måle resultaterne af den fælles landbrugspolitik. Den skal omfatte alle instrumenter med tilknytning til overvågning og evaluering af foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik og især af de direkte betalinger, der er omhandlet i forordning (EU) nr. DP/xxx, markedsforanstaltninger, der er omhandlet i forordning (EU) nr. CMO/xxx, foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, der er omhandlet i forordning (EU) nr. RD/xxx, og anvendelsen af krydsoverensstemmelsen, der er omhandlet i nærværende forordning. |
1. Der fastlægges en fælles ramme for overvågning og evaluering med henblik på at måle resultaterne af den fælles landbrugspolitik og især af: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
For at sikre en effektiv måling af resultater tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende indhold og opbygning af disse rammer. |
Kommissionen overvåger disse foranstaltninger på grundlag af medlemsstaternes indberetninger i overensstemmelse med denne forordnings bestemmelser. Kommissionen fastlægger en flerårig evalueringsplan med periodiske evalueringer af de specifikke instrumenter, som den vil gennemføre. |
||||
2. Indvirkningen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik måles i forhold til følgende målsætninger: |
2. Indvirkningen af de i stk. 1 omhandlede foranstaltninger under den fælles landbrugspolitik måles i forhold til følgende målsætninger: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
Kommissionen fastlægger ved gennemførelsesretsakter en række indikatorer for de målsætninger, der henvises til i første afsnit . Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
For at sikre en effektiv gennemførelse af dette stykke tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 111 vedrørende indholdet og opbygningen af overvågnings- og evalueringsrammen, herunder en række indikatorer og metoder for beregningen heraf . |
||||
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge og evaluere de pågældende foranstaltninger. Kommissionen tager hensyn til databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder, navnlig deres anvendelse i statistisk øjemed, når det er relevant. |
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge og evaluere de pågældende foranstaltninger. Disse oplysninger baseres så vidt muligt på etablerede datakilder, f.eks. informationsnettet for landøkonomisk bogføring og Eurostat. Kommissionen tager hensyn til databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder, navnlig deres anvendelse i statistisk øjemed, når det er relevant. |
||||
Kommissionen vedtager ved delegerede retsakter regler om de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende, samt om databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger regler om de oplysninger, som medlemsstaterne skal fremsende, uden at pålægge disse en urimelig administrativ byrde , samt regler om databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 112, stk. 3. |
||||
4. Kommissionen forelægger en rapport om gennemførelsen af denne artikel for Europa-Parlamentet og Rådet hvert fjerde år. Den første rapport forelægges senest den 31. december 2017. |
4. Kommissionen forelægger en rapport om gennemførelsen af denne artikel for Europa-Parlamentet og Rådet hvert fjerde år. Den første rapport forelægges senest den 31. december 2017. |
Ændringsforslag 200
Forslag til forordning
Artikel 110 a
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
Artikel 110a |
Artikel 110a |
||||
Offentliggørelse af modtagere |
Efterfølgende offentliggørelse af modtagere af midler fra EGFL- og ELFUL |
||||
1. Medlemsstaterne sørger for, at der hvert år foretages en efterfølgende offentliggørelse af modtagerne af EGFL og ELFUL. Offentliggørelsen skal indeholde: |
Medlemsstaterne sørger for, at der hvert år foretages en efterfølgende offentliggørelse af modtagerne af midler fra EGFL og ELFUL. De anvender i denne forbindelse tilsvarende artikel 21 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget. |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
De i første afsnit nævnte oplysninger gøres tilgængelige på et enkelt netsted for hver medlemsstat. De forbliver tilgængelige i to år fra datoen for deres første offentliggørelse. |
|
||||
2. Hvad angår de betalinger for foranstaltninger, som er finansieret af EGFL og ELFUL som anført i stk. 1, første afsnit, litra c), skal de beløb, som offentliggøres, svare til den samlede offentlige finansiering, både Unionens og det nationale bidrag. |
|
Ændringsforslag 162
Forslag til forordning
Artikel 110b
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 110b |
udgår |
Tærskelværdi |
|
Hvis det støttebeløb, som en modtager har fået i et givet år, er lig med eller mindre end det beløb, som er fastsat af en medlemsstat i henholdt til artikel 49 i forordning (EU) nr. DP/xxx, offentliggør den pågældende medlemsstat ikke navnet på denne modtager, som det ellers er fastsat i artikel 110a, stk. 1, første afsnit, litra a), i nærværende forordning. |
|
De beløb, som fastsættes af en medlemsstat i henhold til artikel 49 i forordning (EU) nr. DP/xxx, og som meddeles Kommissionen i medfør af denne forordning, gøres tilgængelige for Kommissionen efter de regler, som er vedtaget i henhold til artikel 110d. |
|
Hvis stk. 1 i nærværende artikel finder anvendelse, offentliggør medlemsstaterne de oplysninger, der er omhandlet i artikel 110a, stk. 1, første afsnit, litra b), c) og d), og modtageren angives ved en kode. Medlemsstaterne beslutter, hvilken form denne kode skal have. |
|
Ændringsforslag 165
Forslag til forordning
Artikel 111 — stk. 2
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
2. Den i denne forordning omhandlede delegation af beføjelser, tillægges Kommissionen på ubestemt tid fra datoen for denne forordnings ikrafttræden . |
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel … tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den … (1) . |
Ændringsforslag 166
Forslag til forordning
Artikel 111 — stk. 2 — afsnit 1a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Kommissionen aflægger rapport om de delegerede beføjelser senest ni måneder inden udløbet af perioden på fem år. Delegationen af beføjelser forlænges med samme periode, hvis Europa-Parlamentet og Rådet godkender denne forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode. Europa-Parlamentet træffer afgørelse herom med et flertal af medlemmernes stemmer, og Rådet med kvalificeret flertal. |
Ændringsforslag 167
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 1 — led 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 168
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 2 — led 7 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 169
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 2 — led 8 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 170
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 3 — led 5 b (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 171
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 3 — led 5 c (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 172
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 5 — led 1
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||||
|
|
Ændringsforslag 173
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 5 — led 1 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 174
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 5 — led 3 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
||
|
|
Ændringsforslag 175
Forslag til forordning
Bilag 1 — stk. 1 — afsnit 5 a (nyt)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Udveksling af bedste praksis, uddannelse og kapacitetsopbygning (parallelt med alle ovenfor nævnte temaer) |
Ændringsforslag 176
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Vand« — SMR1 — sidste kolonne
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 4 og 5 |
Overholdelse af handlingsprogrammet og reglerne for godt landmandskab i sårbare områder |
Ændringsforslag 180
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Jordbund og kullager« — GAEC 6
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Bevaring af jordens indhold af organiske stoffer, herunder forbud mod afbrænding af stubmarker |
Bevaring af jordens indhold af organiske stoffer ved passende metoder , herunder forbud mod afbrænding af stubmarker, undtagen af plantesundhedshensyn eller for beskæringsrester. |
Ændringsforslag 181
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Jordbund og kullager« — GAEC 7
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Beskyttelse af vådområder og kulstofrig jordbund, herunder forbud mod første pløjning |
udgår |
Ændringsforslag 184
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Landskab, minimumsniveau for vedligeholdelse« — GAEC 8
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Bevarelse af landskabstræk, herunder eventuelt hække, vandhuller, grøfter og træer i rækker, i grupper eller enkeltstående og markbræmmer og terrasser, og herunder forbud mod klipning af hække og træer i yngletid samt mulige foranstaltninger til at undgå invasive arter og skadegørere |
Bevarelse af landskabstræk, herunder eventuelt delvis naturlige levesteder , hække, vandhuller, grøfter og træer i rækker, i grupper eller enkeltstående og markbræmmer og terrasser, og herunder forbud mod klipning af hække og træer i yngletid |
Ændringsforslag 192
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Indsats mod antimikrobiel resistens (AMR)« (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Indsats mod antimikrobiel resistens (AMR) |
Ændringsforslag 193
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Indsats mod antimikrobiel resistens (AMR)« (ny) — GAEC 8c (ny)
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
|
Kommissionens handlingsplan for den voksende trussel fra antimikrobiel resistens (COM(2011)0748, 15.11.2011). Dyr, der anvendes i fødevareproduktionen: gode landbrugsmetoder for at undgå infektioner inklusive dækningsgrader, dokumentation for behandlinger inklusive profylakse, ingen anvendelse af antimikrobielle stoffer af kritisk betydning |
Ændringsforslag 194
Forslag til forordning
Bilag II — Hovedgenstand »Plantebeskyttelsesmidler« — SMR 10 — sidste kolonne
Kommissionens forslag |
Ændringsforslag |
Artikel 55, første og andet punktum |
Korrekt anvendelse af plantebeskyttelsesmidler; kun anvendelse af autoriserede midler, i de anbefalede mængder og i overensstemmelse med angivelserne på etiketten. Føring af en protokol over navnet på det anvendte produkt, dets formulering, datoen for dets anvendelse på den pågældende parcel, personen, som har anvendt det, og kvalifikationsniveauet for denne person, den anvendte mængde og anvendelsesmetoden |
(1) Datoen for denne forordnings ikrafttræden.