ISSN 1977-0871 doi:10.3000/19770871.C_2013.279.dan |
||
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279 |
|
![]() |
||
Dansk udgave |
Meddelelser og oplysninger |
56. årgang |
Informationsnummer |
Indhold |
Side |
|
II Meddelelser |
|
|
MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
|
|
Europa-Kommissionen |
|
2013/C 279/01 |
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 107 og 108 i TEUF — Tilfælde, mod hvilke Kommissionen ikke gør indsigelse ( 1 ) |
|
2013/C 279/02 |
Ingen indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag COMP/M.6607 — US Airways/American Airlines) ( 1 ) |
|
2013/C 279/03 |
Ingen indsigelse mod en anmeldt fusion (Sag COMP/M.7025 — Oiltanking/Macquarie/Chemoil Storage) ( 1 ) |
|
|
IV Oplysninger |
|
|
OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
|
|
Europa-Kommissionen |
|
2013/C 279/04 |
||
2013/C 279/05 |
Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger — afgørelse nr. S9 af 20. juni 2013 om procedurerne for refusion i forbindelse med gennemførelsen af artikel 35 og 41 i forordning (EF) nr. 883/2004 ( 2 ) |
|
2013/C 279/06 |
Afgørelse nr. R1 af 20. juni 2013 om fortolkning af artikel 85 i forordning (EF) nr. 987/2009 ( 2 ) |
|
2013/C 279/07 |
Henstilling nr. H1 af 19. juni 2013 om Gottardo-dommen, hvorefter rettigheder, som en stats egne statsborgere er omfattet af i henhold til en bilateral overenskomst om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, også skal gælde for statsborgere fra andre medlemsstater ( 2 ) |
|
|
OPLYSNINGER FRA MEDLEMSSTATERNE |
|
2013/C 279/08 |
||
2013/C 279/09 |
||
2013/C 279/10 |
||
|
|
|
(1) EØS-relevant tekst |
|
(2) Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen |
DA |
|
II Meddelelser
MEDDELELSER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER
Europa-Kommissionen
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/1 |
Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 107 og 108 i TEUF
Tilfælde, mod hvilke Kommissionen ikke gør indsigelse
(EØS-relevant tekst)
2013/C 279/01
Godkendelsesdato |
31.7.2013 |
|
Referencenummer til statsstøtte |
SA.24895 (11/NN) |
|
Medlemsstat |
Det Forenede Kongerige |
|
Region |
— |
— |
Titel (og/eller modtagerens navn) |
Public investment in wind power development projects |
|
Retsgrundlag |
— |
|
Foranstaltningstype |
Ad hoc-støtte |
Carbon Trust — CTEL |
Formål |
Miljøbeskyttelse |
|
Støtteform |
Indskydning af risikovillig kapital |
|
Rammebeløb |
Samlet budget: 10 GBP (mio.) |
|
Støtteintensitet |
51 % (og udgør kun delvist statsstøtte) |
|
Varighed |
Fra og med den 17.3.2008 |
|
Økonomisk sektor |
Produktion af elektricitet |
|
Navn og adresse på den myndighed, der yder støtten |
UK Department for Environment, Food and Rural Affairs (DEFRA) |
|
Andre oplysninger |
— |
Den autentiske udgave af denne beslutning (renset for fortrolige oplysninger) findes på:
http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm
Godkendelsesdato |
2.5.2013 |
|||||
Referencenummer til statsstøtte |
SA.31006 (13/N) |
|||||
Medlemsstat |
Belgien |
|||||
Region |
— |
— |
||||
Titel (og/eller modtagerens navn) |
State compensations to bpost for the delivery of public services over 2013-2015 |
|||||
Retsgrundlag |
— |
|||||
Foranstaltningstype |
Ad hoc-støtte |
bpost |
||||
Formål |
Tjenester af generel økonomisk interesse |
|||||
Støtteform |
Direkte støtte |
|||||
Rammebeløb |
|
|||||
Støtteintensitet |
— |
|||||
Varighed |
1.1.2013-31.12.2015 |
|||||
Økonomisk sektor |
Andre post- og kurértjenester |
|||||
Navn og adresse på den myndighed, der yder støtten |
— |
|||||
Andre oplysninger |
— |
Den autentiske udgave af denne beslutning (renset for fortrolige oplysninger) findes på:
http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm
Godkendelsesdato |
6.3.2013 |
|||||
Referencenummer til statsstøtte |
SA.34650 (12/N) |
|||||
Medlemsstat |
Spanien |
|||||
Region |
Galicia |
Artikel 107, stk. 3, litra a) |
||||
Titel (og/eller modtagerens navn) |
Ayuda a Alcoa para ahorro energético |
|||||
Retsgrundlag |
Estatuto de Autonomía of Galicia and the cooperation agreement to be concluded between the Government of Galicia and Alcoa Inespal, SA |
|||||
Foranstaltningstype |
Individuel støtte |
Alcoa Inespal, SA |
||||
Formål |
Energibesparelse, miljøbeskyttelse |
|||||
Støtteform |
Direkte støtte |
|||||
Rammebeløb |
Samlet budget: 0,85 EUR (mio.) |
|||||
Støtteintensitet |
60 % |
|||||
Varighed |
— |
|||||
Økonomisk sektor |
Fremstilling af aluminium |
|||||
Navn og adresse på den myndighed, der yder støtten |
|
|||||
Andre oplysninger |
— |
Den autentiske udgave af denne beslutning (renset for fortrolige oplysninger) findes på:
http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm
Godkendelsesdato |
31.7.2013 |
|||||||||
Referencenummer til statsstøtte |
SA.35205 (13/N) |
|||||||||
Medlemsstat |
Italien |
|||||||||
Region |
Sardegna |
Artikel 107, stk. 3, litra c) |
||||||||
Titel (og/eller modtagerens navn) |
Aiuto alla ristrutturazione concesso ad Abbanoa SpA |
|||||||||
Retsgrundlag |
Legge Regionale n. 3/2009, articolo 7, comma 12, lettera b; Legge Regionale n. 12/2011, articolo 6; Legge Regionale n. 6/2012, articolo 4, comma 32; Delibera della Giunta Regionale n. 32/91 del 24 luglio 2012 |
|||||||||
Foranstaltningstype |
Individuel støtte |
Società di gestione del servizio idrico Integrato della Sardegna Abbanoa SpA |
||||||||
Formål |
Omstrukturering af kriseramte virksomheder |
|||||||||
Støtteform |
Indskydning af risikovillig kapital, garanti |
|||||||||
Rammebeløb |
Samlet budget: 229 EUR (mio.) |
|||||||||
Støtteintensitet |
83 % |
|||||||||
Varighed |
1.10.2013-1.12.2017 |
|||||||||
Økonomisk sektor |
Vandforsyning; kloakvæsen, affaldshåndtering og rensning af jord og grundvand |
|||||||||
Navn og adresse på den myndighed, der yder støtten |
|
|||||||||
Andre oplysninger |
— |
Den autentiske udgave af denne beslutning (renset for fortrolige oplysninger) findes på:
http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm
Godkendelsesdato |
3.6.2013 |
|||||
Referencenummer til statsstøtte |
SA.35586 (12/N) |
|||||
Medlemsstat |
Sverige |
|||||
Region |
— |
— |
||||
Titel (og/eller modtagerens navn) |
Skattefrihet för vissa biobränslen vid användning som bränsle för uppvärmning |
|||||
Retsgrundlag |
7 kap. 3-4 §§ lagen (1994:1776) om skatt på energi |
|||||
Foranstaltningstype |
Støtteordning |
— |
||||
Formål |
Miljøbeskyttelse |
|||||
Støtteform |
Mindskelse af skatteprocenten |
|||||
Rammebeløb |
|
|||||
Støtteintensitet |
100 % |
|||||
Varighed |
indtil 31.12.2018 |
|||||
Økonomisk sektor |
El-, gas- og fjernvarmeforsyning |
|||||
Navn og adresse på den myndighed, der yder støtten |
|
|||||
Andre oplysninger |
— |
Den autentiske udgave af denne beslutning (renset for fortrolige oplysninger) findes på:
http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/index.cfm
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/6 |
Ingen indsigelse mod en anmeldt fusion
(Sag COMP/M.6607 — US Airways/American Airlines)
(EØS-relevant tekst)
2013/C 279/02
Den 5. august 2013 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med fællesmarkedet. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004. Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:
— |
under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
— |
i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/da/index.htm) under dokumentnummer 32013M6607. EUR-Lex giver online-adgang til EU-retten. |
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/6 |
Ingen indsigelse mod en anmeldt fusion
(Sag COMP/M.7025 — Oiltanking/Macquarie/Chemoil Storage)
(EØS-relevant tekst)
2013/C 279/03
Den 23. september 2013 besluttede Kommissionen ikke at gøre indsigelse mod ovennævnte anmeldte fusion og erklære den forenelig med fællesmarkedet. Beslutningen er truffet efter artikel 6, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 139/2004. Beslutningens fulde ordlyd foreligger kun på engelsk og vil blive offentliggjort, efter at eventuelle forretningshemmeligheder er udeladt. Den vil kunne ses:
— |
under fusioner på Kommissionens websted for konkurrence (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Dette websted giver forskellige muligheder for at finde de konkrete fusionsbeslutninger, idet de er opstillet efter bl.a. virksomhedens navn, sagsnummer, dato og sektor |
— |
i elektronisk form på EUR-Lex-webstedet (http://eur-lex.europa.eu/da/index.htm) under dokumentnummer 32013M7025. EUR-Lex giver online-adgang til EU-retten. |
IV Oplysninger
OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER
Europa-Kommissionen
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/7 |
Euroens vekselkurs (1)
26. september 2013
2013/C 279/04
1 euro =
|
Valuta |
Kurs |
USD |
amerikanske dollar |
1,3499 |
JPY |
japanske yen |
133,41 |
DKK |
danske kroner |
7,4577 |
GBP |
pund sterling |
0,84180 |
SEK |
svenske kroner |
8,6554 |
CHF |
schweiziske franc |
1,2288 |
ISK |
islandske kroner |
|
NOK |
norske kroner |
8,0625 |
BGN |
bulgarske lev |
1,9558 |
CZK |
tjekkiske koruna |
25,809 |
HUF |
ungarske forint |
299,87 |
LTL |
litauiske litas |
3,4528 |
LVL |
lettiske lats |
0,7028 |
PLN |
polske zloty |
4,2280 |
RON |
rumænske leu |
4,4660 |
TRY |
tyrkiske lira |
2,7210 |
AUD |
australske dollar |
1,4390 |
CAD |
canadiske dollar |
1,3909 |
HKD |
hongkongske dollar |
10,4673 |
NZD |
newzealandske dollar |
1,6266 |
SGD |
singaporeanske dollar |
1,6947 |
KRW |
sydkoreanske won |
1 454,27 |
ZAR |
sydafrikanske rand |
13,4725 |
CNY |
kinesiske renminbi yuan |
8,2622 |
HRK |
kroatiske kuna |
7,6130 |
IDR |
indonesiske rupiah |
15 174,79 |
MYR |
malaysiske ringgit |
4,3391 |
PHP |
filippinske pesos |
58,497 |
RUB |
russiske rubler |
43,4502 |
THB |
thailandske bath |
42,130 |
BRL |
brasilianske real |
3,0034 |
MXN |
mexicanske pesos |
17,5347 |
INR |
indiske rupee |
83,8000 |
(1) Kilde: Referencekurs offentliggjort af Den Europæiske Centralbank.
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/8 |
DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER
AFGØRELSE Nr. S9
af 20. juni 2013
om procedurerne for refusion i forbindelse med gennemførelsen af artikel 35 og 41 i forordning (EF) nr. 883/2004
(Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)
2013/C 279/05
DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER HAR —
under henvisning til artikel 72, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1), i henhold til hvilken den administrative kommission har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 (2),
under henvisning til artikel 35 og 41 i forordning (EF) nr. 883/2004,
under henvisning til artikel 66 til 68 i forordning (EF) nr. 987/2009, og
Beslutningen i sagen er truffet på de i artikel 71, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser —
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Udgifterne til de naturalydelser, der udredes af en medlemsstats institution for en anden medlemsstats institutions regning, refunderes fuldt ud. |
(2) |
Medmindre andet er aftalt, foretages refusionerne mellem institutionerne hurtigt og effektivt for at forhindre en akkumulering af fordringer, som forbliver uafregnede i lang tid. |
(3) |
En akkumulering af fordringer kan forhindre en effektiv funktion af EU's system og skade de enkeltes rettigheder. |
(4) |
I den administrative kommissions afgørelse nr. S1 er det fastsat, at institutionen på opholdsstedet skal have refunderet de udgifter til sygehjælp, som ydes på grundlag af et gyldigt europæisk sygesikringskort. |
(5) |
Alment accepteret bedste praksis vil kunne bidrage til en hurtig og effektiv afregning af refusioner mellem institutionerne. |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
A. Refusion af ydelser på grundlag af faktiske udgifter (artikel 62 i forordning (EF) nr. 987/2009)
Artikel 1
Den institution, som anmoder om refusion på grundlag af faktiske udgifter, indsender fordringen senest inden for fristen i artikel 67, stk. 1, i forordning (EF) nr. 987/2009 (i det følgende benævnt »gennemførelsesforordningen«). Den institution, som modtager en fordring, skal sikre betalingen af fordringen inden for tidsfristen i artikel 67, stk. 5, i gennemførelsesforordningen, men inden udløbet af denne frist så hurtigt, som den er i stand til det.
Artikel 2
1. Krav om refusion af ydelser, som er blevet leveret på grundlag af det europæiske sygesikringskort, et dokument, der erstatter sygesikringskortet, eller ethvert andet rettighedsdokument, kan afvises, og fordringen sendes retur til kreditorinstitutionen, hvis den f.eks.:
— |
er ufuldstændig og/eller ikke udfyldt korrekt |
— |
vedrører ydelser, som ikke er blevet leveret inden for det europæiske sygesikringskorts gyldighedsperiode eller gyldighedsperioden for det rettighedsdokument, ydelsesmodtageren har anvendt. |
2. En fordring kan ikke afvises med henvisning til, at personen ikke længere er forsikret hos den institution, der har udstedt det europæiske sygesikringskort eller rettighedsdokumentet, såfremt ydelserne blev leveret til modtageren inden udløbet af det anvendte dokuments gyldighedsperiode.
3. En institution, der er forpligtet til at refundere udgifterne til ydelser, der er leveret på grundlag af det europæiske sygesikringskort, kan anmode om, at den institution, hos hvilken personen var behørigt registreret på tidspunktet for tildelingen af ydelserne, refunderer udgifterne til disse ydelser til den første institution, eller, hvis personen ikke var berettiget til at anvende det europæiske sygesikringskort, afgør sagen med den pågældende person.
Artikel 3
Debitorinstitutionen kan ikke undersøge, om en fordring er i overensstemmelse med artikel 19 og artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 883/2004, medmindre der er en begrundet mistanke om misbrug som fastlagt af EU-Domstolens praksis (3). Debitorinstitutionen er følgelig forpligtet til at godkende de oplysninger, som fordringen bygger på, og betale fordringen. Hvis der er mistanke om misbrug, kan debitorinstitutionen af relevante årsager afvise fordringen i henhold til artikel 67, stk. 5, i gennemførelsesforordningen.
Artikel 4
Med henblik på anvendelsen af artikel 2 og 3 påhviler det kreditorinstitutionen, hvis debitorinstitutionen udtrykker tvivl om rigtigheden af de oplysninger, som ligger til grund for en fordring, at undersøge, om den var fremsat korrekt og eventuelt trække den tilbage eller beregne den på ny.
Artikel 5
En fordring, der fremsættes efter udløbet af fristen i artikel 67, stk. 1, i gennemførelsesforordningen, tages ikke i betragtning.
B. Refusion på grundlag af faste beløb (artikel 63 i gennemførelsesforordningen)
Artikel 6
Den fortegnelse, der er omtalt i artikel 64, stk. 4, i gennemførelsesforordningen, forelægges forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten ved udgangen af det år, der følger efter referenceåret, og de fordringer, der baseres på denne fortegnelse, forelægges det samme organ så hurtigt som muligt efter offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende af de årligt fastsatte beløb pr. person, men inden for tidsfristen i artikel 67, stk. 2, i gennemførelsesforordningen.
Artikel 7
Kreditorinstitutionen skal så vidt muligt samtidigt fremsætte alle de fordringer, som vedrører et bestemt kalenderår, samtidigt over for debitorinstitutionen.
Artikel 8
Debitorinstitutionen, som modtager et krav om refusion, der er fastsat på grundlag af faste beløb, skal sikre betalingen af fordringen inden for tidsfristen i artikel 67, stk. 5, i gennemførelsesforordningen, men inden udløbet af denne frist, så hurtigt som den er i stand til det.
Artikel 9
En fordring, der fremsættes efter udløbet af fristen i artikel 67, stk. 2, i gennemførelsesforordningen, tages ikke i betragtning.
Artikel 10
En fordring, der fastsættes på grundlag af faste beløb, kan afvises og returneres til kreditorinstitutionen, hvis den f.eks.
— |
er ufuldstændig og/eller ikke udfyldt korrekt |
— |
henviser til en tidsperiode, som ikke er omfattet af registrering på grundlag af et gyldigt rettighedsdokument. |
Artikel 11
Hvis debitorinstitutionen udtrykker tvivl om rigtigheden af de oplysninger, som ligger til grund for en fordring, påhviler det kreditorinstitutionen at undersøge, om fakturaen var udstedt korrekt og eventuelt trække den tilbage og beregne den på ny.
C. Betaling af fordringer (artikel 67 i gennemførelsesforordningen)
Artikel 12
1. I overensstemmelse med artikel 67, stk. 5, i gennemførelsesforordningen kan der ikke gøres indsigelser vedrørende en fordring efter 18 måneder efter udgangen af den måned, hvor den blev forelagt forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten.
2. Hvis forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten ikke har svaret på en indsigelse eller fremlagt den dokumentation, som der anmodes om, inden for 12 måneder efter udgangen af den måned, hvor forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten modtog indsigelsen, anses indsigelsen for at være godkendt af kreditormedlemsstaten, og fordringen eller de relevante dele af fordringen kan afvises.
D. Morarenter og acontobetalinger (artikel 68 i gennemførelsesforordningen)
Artikel 13
I tilfælde af en acontobetaling i henhold til artikel 68 i gennemførelsesforordningen fastsættes det beløb, der skal betales, separat for fordringer på grundlag af faktiske udgifter (artikel 67, stk. 1, i gennemførelsesforordningen) og fordringer på grundlag af faste beløb (artikel 67, stk. 2, i gennemførelsesforordningen).
Artikel 14
1. En acontobetaling i henhold til artikel 68, stk. 1, i gennemførelsesforordningen skal udgøre mindst 90 % af den samlede fordring som oprindelig fremsat af forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten.
2. Hvis kreditormedlemsstaten har fremsat en generel erklæring om, at den godkender acontobetalinger, anses sådanne betalinger for at være accepterede. Revisionsudvalget opretter en liste over medlemsstater, som har erklæret, at de accepterer acontobetalinger.
3. Medlemsstater, som ikke har erklæret, at de accepterer acontobetalinger, skal inden for seks måneder efter udgangen af den måned, hvor fordringen blev fremsat, besvare specifikke tilbud om acontobetalinger. Hvis der inden for den anførte tidsfrist ikke foreligger en besvarelse, anses acontobetalingen for at være accepteret, og den kan gennemføres.
Artikel 15
1. Når en fordring, for hvilken der er gennemført en acontobetaling, skal betales, er debitormedlemsstaten udelukkende forpligtet til at betale forskellen mellem den samlede fordring og acontobetalingen.
2. Hvis fordringen viser sig at være mindre end acontobetalingen som fastsat på grundlag af den oprindelige fordring, skal kreditormedlemsstaten enten:
a) |
tilbagebetale det overskydende beløb til debitormedlemsstaten. Forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten foretager straks og senest seks måneder efter udgangen af den måned, hvor fordringen blev fastsat, denne betalingsoverførsel, eller |
b) |
aftale med debitormedlemsstaten, at det overskydende beløb tilbagebetales ved modregning i en senere fordring. Det overskydende beløb, som modregnes i en senere fordring, skal tydeligt fremgå af betalingsoverførslen. |
3. Renter af acontobetalinger nedbringer ikke debitormedlemsstatens gæld og forbliver et aktiv for kreditormedlemsstaten.
Artikel 16
1. Morarenter, som pålægges i medfør af artikel 68, stk. 1, i gennemførelsesforordningen, beregnes på månedsbasis i overensstemmelse med følgende formel:
hvor:
— |
I repræsenterer morarenter |
— |
PV (aktuel værdi (»present value«)) repræsenterer værdien af den forsinkede betaling; værdien fastsættes som det beløb af den uindfriede fordring, som ikke er betalt inden for tidsfristerne i artikel 67, stk. 5 og 6, i gennemførelsesforordningen, og som ikke er omfattet af en acontobetaling i henhold til artikel 68, stk. 1, i gennemførelsesforordningen. Den aktuelle værdi omfatter udelukkende fordringen og de dele af fordringen, der er blevet anerkendt som gyldige af både debitor- og kreditormedlemsstaten, selv i tilfælde hvor der er gjort indsigelser mod hele eller dele af fordringen |
— |
i repræsenterer den årlige rentesats, der anvendes af Den Europæiske Centralbank i forbindelse med dens væsentligste refinansieringstranskationer den første kalenderdag i den måned, hvor beløbet forfalder til betaling |
— |
n repræsenterer perioden (i måneder) fra den første måned efter udløbet af de frister, der er fastsat i artikel 68, stk. 1, i gennemførelsesforordningen, og til og med en måned før den måned, hvor betalingen modtages. Denne periode afbrydes ikke i løbet af proceduren i medfør af artikel 67, stk. 7, i gennemførelsesforordningen. |
2. Kravet om morarenter skal fremsættes af forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten over for forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten inden for seks måneder efter den måned, hvor den forsinkede betaling blev gennemført.
3. Krav om morarenter, der fremsættes efter udløbet af fristen i stk. 2, tages ikke i betragtning,.
Artikel 17
1. Morarenter betales til forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten inden for 12 måneder efter udgangen af den måned, hvor kravet blev fremsat over for forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten.
2. Revisionsudvalget letter den endelige afslutning af regnskaberne i tilfælde, hvor betalingen af morarenterne ikke gennemføres inden for den periode, der er anført i stk. 1, efter begrundet begæring fra en af parterne. Revisionsudvalgets begrundede udtalelse fremsættes senest seks måneder efter den måned, hvor sagen blev rejst over for udvalget.
E. Diverse bestemmelser
Artikel 18
1. For så vidt angår betalingerne omhandlet i denne afgørelse er betalingsdatoen transaktionens valørdato som fastsat af banken for forbindelsesorganet i kreditormedlemsstaten.
2. Forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten skal kvittere for modtagelsen af en indsendt fordring senest to måneder efter modtagelsesdatoen. Datoen for modtagelsen af fordringen skal fremgå af kvitteringen.
3. To eller flere medlemsstater eller deres kompetente myndigheder eller forbindelsesorganer kan indgå en aftale om afkald på eller andre metoder for de af denne afgørelse omfattede betalinger.
4. Revisionsudvalgets udtalelse, som fremsættes i henhold til artikel 67, stk. 7, i gennemførelsesforordningen, kan fritage parterne eller indføre andre metoder for de af denne afgørelse omfattede betalinger under hensyntagen til princippet om godt samarbejde mellem myndighederne og institutionerne i medlemsstaterne.
F. Afsluttende bestemmelser
Artikel 19
1. Institutionerne bør sikre godt samarbejde og optræde, som om de gennemførte deres egen lovgivning.
2. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra dagen efter offentliggørelsen på alle fordringer på grundlag af faktiske udgifter, der er registreret i kreditormedlemsstatens regnskaber efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 987/2009, og på alle fordringer på grundlag af faste beløb, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 987/2009.
3. Denne afgørelse afløser afgørelse nr. S4 af 2. oktober 2009.
4. Uanset stk. 2 finder artikel 12, stk. 2, og artikel 18, stk. 2, anvendelse på de i stk. 2 omhandlede fordringer, som er fremsat af forbindelsesorganet i debitormedlemsstaten efter offentliggørelsen af denne afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Formand for den administrative kommission
Anne McMANUS
(1) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
(2) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.
(3) Dom af 12. april 2005 i sag C-145/03 »Annette Kellers arvinger mod Instituto Nacional de la Seguridad Social (INSS) og Instituto Nacional de Gestión Sanitaria (Ingesa)«, Sml. 2005 I, side 2529.
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/11 |
AFGØRELSE Nr. R1
af 20. juni 2013
om fortolkning af artikel 85 i forordning (EF) nr. 987/2009
(Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)
2013/C 279/06
DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER HAR —
under henvisning til artikel 72, litra a), i forordning (EF) nr. 883/2004 (1), i henhold til hvilket den administrative kommission har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og forordning (EF) nr. 987/2009 (2),
under henvisning til artikel 84, stk. 2 og 4, i forordning (EF) nr. 883/2004,
under henvisning til artikel 80, stk. 1, og artikel 85, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 987/2009,
idet afgørelsen er truffet på de i artikel 71, stk. 2, første afsnit, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Kapitel III i afsnit IV i forordning (EF) nr. 987/2009 om inddrivelse af fordringer i forbindelse med ydelser og bidrag var oprindeligt baseret på EU-bestemmelserne om inddrivelser på skatteområdet, nemlig direktiv 76/308/EØF (3), som efterfølgende blev afløst af direktiv 2008/55/EF (4). |
(2) |
Under drøftelserne i den administrative kommission opstod spørgsmålet om, hvorvidt den bistandssøgte instans' omkostninger i forbindelse med inddrivelse af fordringer, som ikke kan inddrives fra den pågældende person, bør refunderes af den bistandssøgende instans. |
(3) |
I henhold til artikel 84, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 anerkendes og fuldbyrdes retskraftige afgørelser fra domstole og administrative myndigheder om inddrivelse af bidrag, renter og alle andre omkostninger eller tilbagesøgning af uberettigede ydelser i henhold til en medlemsstats lovgivning efter anmodning fra den kompetente institution i en anden medlemsstat inden for rammerne af og i overensstemmelse med lovbestemte procedurer og andre procedurer, der finder anvendelse på tilsvarende afgørelser i denne medlemsstat. |
(4) |
I forbindelse med den nylige vedtagelse af direktiv 2010/24/EU (5) (om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter, afgifter og andre foranstaltninger), som afløser det tidligere direktiv 2008/55/EF på dette område, er proceduren for inddrivelse af den bistandssøgte instans' omkostninger, som ikke kan inddrives fra den pågældende person, blevet revurderet og gjort klarere. |
(5) |
I henhold til artikel 85, stk. 1, i forordning (EF) nr. 987/2009 inddriver og tilbageholder den bistandssøgte instans hos den pågældende fysiske eller juridiske person alle omkostninger, som den afholder i forbindelse med inddrivelse af fordringen i overensstemmelse med de love og bestemmelser, der er gældende for tilsvarende fordringer i den medlemsstat, hvor den bistandssøgte instans er beliggende. |
(6) |
I henhold til artikel 85, stk. 2, i forordning (EF) nr. 987/2009 er gensidig bistand som hovedregel gratis, hvilket bekræfter den almindelige regel, der er fastsat i artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004. Det er derfor nødvendigt at fastlægge omfanget af den gensidige bistand i forbindelse med tværnationale inddrivelser af fordringer. |
(7) |
Det er ønskeligt, i det omfang det er muligt, at bringe fortolkningen af kapitel III i afsnit IV i forordning (EF) nr. 987/2009 i overensstemmelse med reglerne og principperne vedrørende gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med skatter og afgifter — |
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
1. |
Gensidig bistand er som hovedregel gratis. Det betyder, at medlemsstaternes institutioner yder gensidig administrativ bistand vederlagsfrit. Det gælder udelukkende for omkostninger til aktiviteter gennemført af den bistandssøgte instans selv. |
2. |
Omkostningerne ved inddrivelse af fordringen opkræves i overensstemmelse med de love og administrative bestemmelser, der gælder i den bistandssøgte medlemsstat, og refunderes som hovedregel af skyldneren ud over det skyldige beløb angivet i fordringen. |
3. |
Omkostningerne ved inddrivelse af fordringen fastlægges først, og først derefter betales fordringen som fremsat af den bistandssøgende instans (prioriteringsregel for så vidt angår omkostninger). |
4. |
I tilfælde hvor den bistandsøgte instans ikke kan inddrive omkostningerne ved inddrivelse af fordringen direkte fra skyldneren som følge af national lovgivning i den bistandssøgte medlemsstat, eller fordi det beløb, den har inddrevet fra skyldneren, ikke dækker hele fordringen, herunder omkostningerne ved inddrivelse af fordringen, kan disse omkostninger trækkes fra det inddrevne beløb, og den bistandssøgte instans overfører kun restbeløbet til den bistandssøgende instans. Den bistandssøgte instans skal over for den bistandssøgende instans godtgøre, at de pågældende omkostninger blev afholdt af den bistandsøgte instans i forbindelse med inddrivelse af fordringen. |
5. |
I tilfælde hvor inddrivelsesforanstaltningerne ikke fører til inddrivelse af et beløb, som mindst dækker omkostningerne ved inddrivelse af fordringen, eller hvor inddrivelsesforanstaltningerne var helt frugtesløse, men hvor den bistandssøgte instans har afholdt andre end de i stk. 1 omhandlede omkostninger, refunderer den bistandssøgende instans disse omkostninger, medmindre parterne indgår en aftale om særlige godtgørelsesregler for det pågældende tilfælde, eller hvis den bistandssøgende og den bistandssøgte instans indgår en aftale om afkald på refusion af disse omkostninger. |
6. |
I tilfælde hvor det er åbenbart, at inddrivelse frembyder særlige vanskeligheder eller er forbundet med meget store omkostninger, som det er urealistisk at inddrive fra skyldneren, kan den bistandssøgende og den bistandssøgte instans aftale, helst på forhånd, særlige godtgørelsesregler for det pågældende tilfælde. |
7. |
Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra dagen for offentliggørelsen. |
Formand for den administrative kommission
Anne McMANUS
(1) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
(2) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.
(3) EFT L 73 af 19.3.1976, s. 18.
(4) EUT L 150 af 10.6.2008, s. 28.
(5) EUT L 84 af 31.3.2010, s. 1.
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/13 |
HENSTILLING Nr. H1
af 19. juni 2013
om Gottardo-dommen, hvorefter rettigheder, som en stats egne statsborgere er omfattet af i henhold til en bilateral overenskomst om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, også skal gælde for statsborgere fra andre medlemsstater
(Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)
2013/C 279/07
DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER —
som henviser til artikel 72, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1), i henhold til hvilken den administrative kommission har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 (2),
som henviser til artikel 72, litra c), i forordning (EF) nr. 883/2004, hvorefter den har til opgave at fremme og udvikle samarbejdet mellem medlemsstaterne og deres institutioner på den sociale sikrings område, og
Beslutningen i sagen er truffet på de i artikel 71, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser —
som tager følgende i betragtning:
(1) |
Princippet om, at der ikke må forskelsbehandles på grundlag af nationalitet, er af særdeles stor betydning for den fri bevægelighed for personer, jf. artikel 21, stk. 1, og artikel 45, stk. 1, i TEUF. Det indebærer afskaffelse af enhver forskelsbehandling af medlemsstaternes statsborgere. |
(2) |
I Gottardo-sagen (3), tog Domstolen konsekvensen af princippet i artikel 45 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF); sagen omhandlede en person med bopæl i Den Europæiske Union, som havde arbejdet i Frankrig, Italien og Schweiz. Den pågældende person havde ikke optjent tilstrækkelige rettigheder til at blive tilkendt pension i Italien og anmodede derfor om, at de perioder, hvor hun havde været forsikret i Schweiz og Italien, blev lagt sammen efter den regel, som i henhold til den bilaterale overenskomst mellem Italien og Schweiz gælder for statsborgere fra disse lande. |
(3) |
Domstolen erklærede, at når en medlemsstat indgår en bilateral overenskomst om social sikring med et tredjeland, hvorefter forsikringsperioder, der er tilbagelagt i det pågældende land, skal tages i betragtning med henblik på at erhverve ret til ydelser ved alderdom, følger det af det grundlæggende princip om ligebehandling, at denne medlemsstat skal indrømme statsborgere fra de øvrige medlemsstater de samme rettigheder som dem, statens egne statsborgere er blevet tillagt i medfør af overenskomsten, medmindre staten har en objektiv begrundelse for sin afvisning (4). |
(4) |
I denne forbindelse følger det af Domstolens afgørelse, at dens fortolkning af begrebet »lovgivning« i artikel 1, litra l), i forordning (EF) nr. 883/2004 ikke kan have til følge, at medlemsstaterne fritages for at overholde princippet om ligebehandling i artikel 45, stk. 2, i TEUF. |
(5) |
I den pågældende sag udtalte Domstolen, at en forrykkelse af ligevægten og gensidigheden i den bilaterale overenskomst, der var indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland, ikke udgjorde en objektiv grund til, at den medlemsstat, der var part i overenskomsten, kunne afvise at udstrække de rettigheder, som medlemsstatens egne statsborgere kunne udlede af overenskomsten, til også at omfatte de andre medlemsstaters statsborgere. |
(6) |
Domstolen godtog heller ikke de indvendinger angående en eventuel stigning i de økonomiske byrder og de administrative vanskeligheder i forbindelse med samarbejdet med de kompetente myndigheder i tredjelandet, som den medlemsstat, der var part i den bilaterale overenskomst, havde fremført som begrundelse for ikke at have overholdt sine forpligtelser i henhold til traktaten. |
(7) |
Det er vigtigt at uddrage alle konsekvenser af denne dom, som har meget stor betydning for EU-statsborgere, som opholder sig i en anden medlemsstat i medfør af retten til fri bevægelighed. |
(8) |
Det skal derfor præciseres, at bilaterale overenskomster om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland skal fortolkes således, at de rettigheder, der gælder statsborgere i den medlemsstat, der er part i overenskomsten, i princippet gælder statsborgere fra en anden medlemsstat, der befinder sig i en set ud fra en objektiv vurdering tilsvarende situation. |
(9) |
Ud over at sikre en ensartet anvendelse i konkrete tilfælde af den retspraksis, der kommer til udtryk i Gottardo-dommen, er der principielt behov for en gennemgang af de eksisterende bilaterale overenskomster. I denne henseende hedder det i artikel 351 i TEUF om tidligere indgåede overenskomster, at: »den eller de pågældende medlemsstaterne (bringer) alle egnede midler i anvendelse med henblik på at fjerne de konstaterede uoverensstemmelser«, mens artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union foreskriver, at »medlemsstaterne træffer alle almindelige eller særlige foranstaltninger for at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, der følger af traktaterne eller af retsakter vedtaget af EU-institutionerne.« |
(10) |
Det er vigtigt at minde om, at nye bilaterale overenskomster om social sikring indgået mellem en medlemsstat og et tredjeland skal indeholde en udtrykkelig henvisning til princippet om forbud mod at forskelsbehandle en statsborger fra en anden medlemsstat på grundlag af nationalitet, når denne i henhold til retten til fri bevægelighed har opholdt sig i den medlemsstat, der er part i den pågældende overenskomst. |
(11) |
Anvendelsen af Gottardo-dommen på individuelle tilfælde afhænger i vid udstrækning af samarbejdet med tredjelande, eftersom det påhviler disse lande at attestere de forsikringsperioder, som den pågældende person har tilbagelagt der. |
(12) |
Det bør henhøre under den administrative kommission at behandle dette spørgsmål, eftersom Gottardo-dommen vedrører anvendelse af ligestillingsprincippet på området for social sikring. |
HENSTILLER følgende til de kompetente myndigheder og institutioner:
1. |
I overensstemmelse med princippet om forbud mod forskelsbehandling mellem en stats egne statsborgere og statsborgere fra en anden medlemsstat, som har benyttet sig af deres ret til fri bevægelighed i henhold til artikel 21, stk. 1, og artikel 45, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder bestemmelserne i en overenskomst om sociale sikring indgået med et tredjeland i princippet også anvendelse på statsborgere fra en anden medlemsstat, der befinder sig i samme situation som statens egne statsborgere. |
2. |
Nye bilaterale overenskomster om social sikring, der indgås mellem en medlemsstat og et tredjeland, bør indeholde en udtrykkelig henvisning til princippet om forbud mod at forskelsbehandle en statsborger fra en anden medlemsstat på grundlag af nationalitet, når denne har udøvet sin ret til fri bevægelighed til eller fra den medlemsstat, der er part i den pågældende overenskomst. |
3. |
Medlemsstaterne underretter myndighederne i de lande, hvormed de har indgået bilaterale overenskomster om social sikring, hvis bestemmelser kun finder anvendelse på deres statsborgere, om følgerne af denne henstilling. De medlemsstater, som har indgået bilaterale overenskomster med et og samme tredjeland, kan i fællesskab træffe foranstaltninger med henblik på fremsættelse af anmodninger om samarbejde. Det giver sig selv, at et sådant samarbejde er tvingende nødvendigt, hvis EU-retten skal efterleves. |
4. |
Henstilling P1 ophæves fra den dag, hvor denne henstilling træder i kraft. |
5. |
Denne henstilling offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes fra den første dag i den anden måned, der følger efter offentliggørelsen. |
Formand for den administrative kommission
Anne McMANUS
(1) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.
(2) EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.
(3) Dom af 15. januar 2002 i sag C-55/00, Elide Gottardo mod Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Sml. 2002 I, s. 413 ff.
(4) Dom af 15. januar 2002 i sag C-55/00, Elide Gottardo mod Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), Sml. 2002 I, s. 413, præmis 34.
OPLYSNINGER FRA MEDLEMSSTATERNE
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/15 |
Offentliggørelse af fortegnelsen over nationale standardiseringsorganer i henhold til artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 om europæisk standardisering
2013/C 279/08
1. Belgien
NBN
Bureau de normalisation
Bureau voor Normalisatie
2. Bulgarien
БИС
Български институт за стандартизация
3. Tjekkiet
ÚNMZ
Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví
4. Danmark
DS
Fonden Dansk Standard
5. Tyskland
DIN
Deutsches Institut für Normung e.V.
DKE
Deutsche Kommission Elektrotechnik Elektronik Informationstechnik im DIN und VDE
6. Estland
EVS
Eesti Standardikeskus
TJA
Tehnilise Järelevalve Amet
7. Irland
NSAI
National Standards Authority of Ireland
8. Grækenland
ΕΣΥΠ/ΕΛΟΤ
Εθνικό Σύστημα Υποδομών Ποιότητας/Αυτοτελής Λειτουργική Μονάδα Τυποποίησης ΕΛΟΤ
9. Spanien
AENOR
Asociación Española de Normalización y Certificación
10. Frankrig
AFNOR
Association française de normalisation
11. Kroatien
HZN
Hrvatski zavod za norme
12. Italien
UNI
Ente nazionale italiano di unificazione
CEI
Comitato elettrotecnico italiano
13. Cypern
CYS
Κυπριακός Οργανισμός Τυποποίησης (Cyprus Organisation for Standardisation)
14. Letland
LVS
Latvijas standarts
15. Litauen
LST
Lietuvos standartizacijos departamentas
16. Luxembourg
ILNAS
Institut luxembourgeois de la normalisation, de l’accréditation, de la sécurité et qualité des produits et services
17. Ungarn
MSZT
Magyar Szabványügyi Testület
18. Malta
MCCAA
L-Awtorita’ ta’ Malta għall-Kompetizzjoni u għall-Affarijiet tal-Konsumatur
19. Nederlandene
NEN
Stichting Nederlands Normalisatie-instituut
NEC
Stichting Nederlands Elektrotechnisch Comité
20. Østrig
ASI
Austrian Standards Institute (Österreichisches Normungsinstitut)
OVE
Österreichischer Verband für Elektrotechnik
21. Polen
PKN
Polski Komitet Normalizacyjny
22. Portugal
IPQ
Instituto Português da Qualidade
23. Rumænien
ASRO
Asociația de Standardizare din România
24. Slovenien
SIST
Slovenski inštitut za standardizacijo
25. Slovakiet
SÚTN
Slovenský ústav technickej normalizácie
26. Finland
SFS
Suomen Standardisoimisliitto SFS ry
Finlands Standardiseringsförbund SFS rf
FICORA
Viestintävirasto
Kommunikationsverket
SESKO
Suomen Sähköteknillinen Standardisoimisyhdistys SESKO ry
Finlands Elektrotekniska Standardiseringsförening SESKO rf
27. Sverige
SIS
Swedish Standards Institute
SEK
Svensk Elstandard
ITS
Informationstekniska standardiseringen
28. Det Forenede Kongerige
BSI
British Standards Institution
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/18 |
Oplysninger fra medlemsstaterne om lukning af fiskeri
2013/C 279/09
I overensstemmelse med artikel 35, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1) er der truffet beslutning om et fiskestop, jf. nedenstående skema:
Dato og klokkeslæt for lukning |
29.8.2013 |
Varighed |
29.8.2013-31.12.2013 |
Medlemsstat |
Portugal |
Bestand eller bestandsgruppe |
ALF/3X14- |
Art |
Berycider (Beryx spp.) |
Område |
EU-farvande og internationale farvande i III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII og XIV |
Fiskerfartøjstype(r) |
— |
Løbenummer |
47/DSS |
(1) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.
27.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 279/18 |
Oplysninger fra medlemsstaterne om lukning af fiskeri
2013/C 279/10
I overensstemmelse med artikel 35, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 af 20. november 2009 om oprettelse af en EF-kontrolordning med henblik på at sikre overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik (1) er der truffet beslutning om et fiskestop, jf. nedenstående skema:
Dato og klokkeslæt for lukning |
2.9.2013 |
Varighed |
2.9.2013-31.12.2013 |
Medlemsstat |
Sverige |
Bestand eller bestandsgruppe |
COD/2A3AX4 |
Art |
Torsk (Gadus Morhua) |
Område |
IV, EU-farvande i IIa og den del af IIIa, der ikke hører ind under Skagerrak og Kattegat |
Fiskerfartøjstype(r) |
— |
Løbenummer |
48/TQ40 |
(1) EUT L 343 af 22.12.2009, s. 1.