ISSN 1977-0871 doi:10.3000/19770871.C_2013.274.dan |
||
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274 |
|
![]() |
||
Dansk udgave |
Meddelelser og oplysninger |
56. årgang |
Informationsnummer |
Indhold |
Side |
|
IV Oplysninger |
|
|
OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
|
|
Den Europæiske Unions Domstol |
|
2013/C 274/01 |
||
DA |
|
IV Oplysninger
OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER
Den Europæiske Unions Domstol
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/1 |
2013/C 274/01
Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
Liste over tidligere offentliggørelser
Teksterne er tilgængelige i:
EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu
V Øvrige meddelelser
RETSLIGE PROCEDURER
Domstolen
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/2 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerisches Verwaltungsgericht München (Tyskland) den 28. maj 2013 — RWE AG mod Freistaat Bayern
(Sag C-296/13)
2013/C 274/02
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Bayerisches Verwaltungsgericht München
Parter i hovedsagen
Sagsøger: RWE AG
Sagsøgt: Freistaat Bayern
Sagen blev ved Domstolens kendelse af 25. juli 2013 slettet af Domstolens register.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/2 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 17. juni 2013 — Österreichischer Gewerkschaftsbund mod Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
(Sag C-382/13)
2013/C 274/03
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Oberster Gerichtshof
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Österreichischer Gewerkschaftsbund
Sagsøgt: Wirtschaftskammer Österreich — Fachverband Autobus-, Luftfahrt- und Schifffahrtsunternehmungen
Præjudicielle spørgsmål
a) |
Skal ordlyden i artikel 3, stk. 3, i direktiv 2001/23/EF (1), ifølge hvilken de »løn- og arbejdsvilkår«, som er aftalt i en kollektiv overenskomst, og som gjaldt for overdrageren, skal opretholdes, indtil »den kollektive overenskomst opsiges eller udløber«, fortolkes således, at den også omfatter sådanne løn- og arbejdsvilkår, som blev fastlagt ved en kollektiv overenskomst, og som efter national ret fortsat gælder uden tidsbegrænsning på trods af, at overenskomsten er blevet opsagt, indtil en anden kollektiv overenskomst træder i kraft, eller de pågældende arbejdstagere har indgået nye individuelle aftaler? |
b) |
Skal artikel 3, stk. 3, i direktiv 2001/23/EF fortolkes således, at der ved, at en af erhververen indgået »anden kollektiv overenskomst […] får virkning«, også skal forstås den fortsatte virkning af erhververens ligeledes opsagte kollektive overenskomst i den netop anførte forstand? |
(1) Rådets direktiv 2001/23/EF af 12.3.2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter (EFT L 82, s. 16).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/2 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Østrig) den 17. juni 2013 — Ferdinand Stefan
(Sag C-329/13)
2013/C 274/04
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Unabhängiger Verwaltungssenat Wien
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Ferdinand Stefan
Den anden part: Bundesministerium für Land- und Forstwirtschaft, Umwelt und Wasserwirtschaft
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Vedrørende gyldigheden af miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF (1): Der spørges i medfør af artikel 267, stk. 1, litra b), TEUF, om miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF er gyldigt i sin helhed, henholdsvis om alle dele af miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF er gyldige, særligt i lyset af betingelserne i artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder? |
2) |
Vedrørende fortolkningen af miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF: Såfremt Domstolen svarer bekræftende på spørgsmålet, om miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF er gyldigt i sin helhed, henholdsvis om alle dele af miljøoplysningsdirektivet 2003/4/EF er gyldige, anmodes der i medfør af artikel 267, litra a) og b), TEUF om en besvarelse af spørgsmålet om, hvorvidt og under hvilke forudsætninger bestemmelserne i miljøoplysningsdirektivet kan forenes med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og kravene i artikel 6 TEU. |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/3 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 19. juni 2013 — Weigl Ferenc mod Nemzeti Innovációs Hivatal
(Sag C-332/13)
2013/C 274/05
Processprog: ungarsk
Den forelæggende ret
Kúria
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Weigl Ferenc
Sagsøgt: Nemzeti Innovációs Hivatal
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Finder Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anvendelse på regeringsembedsmænds og ansatte ved statens retsforhold? |
2) |
Skal artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at bestemmelsen heri vedrørende beskyttelse mod ubegrundet opsigelse skal finde anvendelse, uanset at en medlemsstat ikke anerkender, at artikel 24 i den reviderede europæiske socialpagt er bindende for denne? |
3) |
Skal artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder i bekræftende fald fortolkes således, at en national bestemmelse, hvorefter det i forbindelse med afskedigelse af statstjenestemænd ikke er nødvendigt at give nogen begrundelse for afskedigelsen, henhører under begrebet »ubegrundet opsigelse«? |
4) |
Skal udtrykket »i overensstemmelse med EU-retten og national lovgivning og praksis« i artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at medlemsstaten gennem sin lovgivning kan fastsætte regler for en særlig gruppe personer, hvorefter chartrets artikel 30 ikke skal finde anvendelse på disse i forbindelse med ophøret af deres retsforhold? |
5) |
Afhængig af besvarelsen af spørgsmål 1-3 ønskes det oplyst, om artikel 51, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder for så vidt angår statstjenestemænd skal fortolkes således, at de nationale retter skal se bort fra de nationale bestemmelser, som er i strid med chartrets artikel 30? |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/3 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 25. juni 2013 — Erich Pickert mod Condor Flugdienst GmbH
(Sag C-347/13)
2013/C 274/06
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Amtsgericht Rüsselsheim
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Erich Pickert
Sagsøgt: Condor Flugdienst GmbH
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Skal den usædvanlige omstændighed, der henvises til i forordningens artikel 5, stk. 3 (1), direkte vedrøre den reserverede flyvning? |
2) |
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende: Hvor mange tidligere flyvninger med det fly, der er tiltænkt at skulle foretage den planlagte flyvning, er relevant for bedømmelsen af, om der foreligger en usædvanlig omstændighed? Foreligger der en tidsmæssig begrænsning vedrørende hensyntagen til usædvanlige omstændigheder i relation til tidligere flyvninger? Og i bekræftende fald hvordan skal den fastlægges? |
3) |
Såfremt usædvanlige omstændigheder, der indtræffer ved tidligere flyvninger, ligeledes er relevante for en senere flyafgang, spørges: Skal de forholdsregler, som det transporterende luftfartsselskab skal træffe i medfør af forordningens artikel 5, stk. 3, kun vedrøre afværgelsen af den usædvanlige omstændighed, eller skal de også vedrøre imødegåelse af en længere forsinkelse? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/4 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Naczelny Sąd Administracyjny (Polen) den 25. juni 2013 — Minister Finansów mod Oil Trading Poland sp. z o.o. i Stettin
(Sag C-349/13)
2013/C 274/07
Processprog: polsk
Den forelæggende ret
Naczelny Sąd Administracyjny
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Minister Finansów
Sagsøgt: Oil Trading Poland sp. z o.o. i Stettin
Præjudicielt spørgsmål
Skal artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (1), samt den tilsvarende, gældende artikel 1, stk. 3, [første afsnit,] litra a), og [andet] afsnit i Rådets direktiv 2008/118/EF af 16. december 2008 om den generelle ordning for punktafgifter og om ophævelse af direktiv 92/12/EØF (2) fortolkes således, at disse bestemmelser ikke er til hinder for, at en medlemsstat pålægger en punktafgift på smøreolier under KN-kode 2710 19 71 — 2710 19 99, der anvendes til andet end brændsel til opvarmning eller motorbrændstof, efter reglerne for den harmoniserede punktafgift på forbrug af energiprodukter?
(1) EFT L 76, s. 1.
(2) EUT L 9, s. 12.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/4 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Rüsselsheim (Tyskland) den 27. juni 2013 — Jürgen Hein og Hjördis Hein mod Condor Flugdienst GmbH
(Sag C-353/13)
2013/C 274/08
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Amtsgericht Rüsselsheim
Parter i hovedsagen
Sagsøgere: Jürgen Hein og Hjördis Hein
Sagsøgt: Condor Flugdienst GmbH
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Skal indgreb fra tredjemænd, der handler på eget ansvar, og som er blevet overdraget opgaver, der henhører under et luftfartsselskabs drift, anses for usædvanlige omstændigheder som omhandlet i forordningens artikel 5, stk. 3 (1)? |
2) |
Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Er det ved bedømmelsen afgørende, hvem (flyselskabet, lufthavnsoperatøren, osv.) der har bemyndiget tredjemanden? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/5 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie (Polen) den 27. juni 2013 — Drukarnia Multipress Sp. z o.o., Krakow mod Minister Finansów
(Sag C-357/13)
2013/C 274/09
Processprog: polsk
Den forelæggende ret
Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Drukarnia Multipress Sp. z o.o., Krakow
Sagsøgt: Minister Finansów
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Skal artikel 2, stk. 1, litra b) og c), i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter (1) fortolkes således, at et kommanditaktieselskab skal anses for et kapitalselskab som omhandlet i disse bestemmelser, selv om det følger af dette selskabs retlige karakter, at kun en del af kapitalen og selskabsdeltagerne kan opfylde de i direktivets artikel 2, stk. 1, litra b) og c), fastsatte betingelser? |
2) |
Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, skal artikel 9 i Rådets direktiv 2008/7/EF af 12. februar 2008 om kapitaltilførselsafgifter da fortolkes således, at den ved at indrømme en medlemsstat beføjelse til ikke at betragte de i direktivets artikel 2, stk. 2, omhandlede enheder som kapitalselskaber lader medlemsstaten frit afgøre, om den vil opkræve kapitaltilførselsafgift af disse enheder? |
(1) EUT L 46, s. 1.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/5 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 27. juni 2013 — B. Martens mod Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
(Sag C-359/13)
2013/C 274/10
Processprog: nederlandsk
Den forelæggende ret
Centrale Raad van Beroep
Parter i hovedsagen
Sagsøger: B. Martens
Sagsøgt: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
Præjudicielle spørgsmål
1A) |
Skal EU-retten, især artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68 (1), fortolkes således, at den er til hinder for, at EU-medlemsstaten Nederlandene indstiller studiestøtten til en uddannelse uden for EU til et voksent barn, over for hvem en i Belgien bosat grænsearbejder med nederlandsk statsborgerskab, som arbejder dels i Nederlandene, dels i Belgien, har forsørgerpligt, og dette sker på det tidspunkt, da grænsearbejdet ophører, og arbejdstageren nu kun arbejder i Belgien, og med den begrundelse, at barnet ikke opfylder betingelsen om at have boet i Nederlandene i mindst tre af de seneste seks år forud for optagelsen på den pågældende undervisningsanstalt? |
1B) |
Såfremt spørgsmål 1A skal besvares bekræftende, og det antages, at de øvrige betingelser for studiestøtte er opfyldt, er EU-retten da til hinder for, at studiestøtten tilkendes for en periode, der er kortere end varigheden af den uddannelse, som studiestøtten er bevilget til? Såfremt Domstolen ved besvarelsen af spørgsmål 1A og 1B når til den afgørelse, at reglerne om arbejdskraftens frie bevægelighed ikke er til hinder for, at der i perioden fra november 2008 til juni 2011 eller i en del af denne periode ikke tilkendes Babette Martens nogen studiestøtte: |
2) |
Skal artikel 20 TEUF og artikel 21 TEUF da fortolkes således, at de er til hinder for, at EU-medlemsstaten Nederlandene ikke forlænger studiestøtten til en uddannelse på en undervisningsanstalt i et OLT-område (Curaçao), som der var ret til, da den pågældendes fader var beskæftiget i Nederlandene som grænsearbejder, idet den manglende forlængelse begrundes med, at den pågældende ikke opfylder den betingelse, der gælder for enhver unionsborger, herunder egne statsborgere, nemlig at den pågældende i mindst tre af de seneste seks år forud for optagelsen på den omhandlede uddannelse skal have boet i Nederlandene? |
(1) Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15.10.1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/6 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 1. juli 2013 — Ordre des architectes mod État belge
(Sag C-365/13)
2013/C 274/11
Processprog: fransk
Den forelæggende ret
Conseil d’État
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Ordre des architectes
Sagsøgt: État belge
Præjudicielt spørgsmål
Skal artikel 21 og 49 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7. september 2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (1), hvorefter medlemsstaterne er forpligtet til at anerkende de deri omhandlede uddannelsesbeviser ved at give dem samme retsvirkning på deres område som de uddannelsesbeviser, de selv udsteder, for så vidt angår adgang til og udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed, fortolkes således, at de forbyder, at en medlemsstat fastætter krav om, at en indehaver af et uddannelsesbevis for arkitekter, der er i overensstemmelse med nævnte direktivs artikel 46, eller af et bevis, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, for at kunne blive opført på Arkitektforeningens liste desuden skal opfylde betingelser om en praktisk uddannelse eller erfaring svarende til dem, der kræves for indehavere af et uddannelsesbeviser for arkitekter, der er udstedt på dens område efter opnåelsen af disse?
(1) EUT L 255, s. 22.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/6 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Handelsgericht Wien (Østrig) den 3. juli 2013 — Harald Kolassa mod Barclays Bank PLC
(Sag C-375/13)
2013/C 274/12
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Handelsgericht Wien
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Harald Kolassa
Sagsøgt: Barclays Bank PLC
Præjudicielle spørgsmål
A. |
Artikel 15, stk. 1, i forordning (EF) nr. 44/2001 (1) (Bruxelles I-forordningen):
|
B. |
Artikel 5, nr. 1), litra a), i forordning (EF) nr. 44/2001 (Bruxelles I-forordningen):
|
C. |
Artikel 5, nr. 3), i forordning (EF) nr. 44/2001 (Bruxelles I-forordningen):
|
D. |
Prøvelse af kompetencen, faktiske omstændigheder af dobbelt relevans
|
(1) Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22.12.2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/8 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 3. juli 2013 — Ascendi Beiras Litoral e Alta og Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA mod Autoridade Tributária e Aduaneira
(Sag C-377/13)
2013/C 274/13
Processprog: portugisisk
Den forelæggende ret
Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)
Parter i hovedsagen
Sagsøgere: Ascendi Beiras Litoral e Alta og Auto Estradas das Beiras Litoral e Alta, SA
Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira
Præjudicielt spørgsmål
Er artikel 4, stk. 1, litra c), og stk. 2, litra a), artikel 7, stk. 1, og artikel 10, litra a), i Rådets direktiv 69/335/EØF (1) af 17. juli 1969 (som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF (2) af 1. juni 1985) til hinder for en national lovgivning, så som lovdekret nr. 322-B/2001 af 14. december 2001, hvorefter kapitalselskabers kapitalforhøjelser gennem konvertering til selskabskapital af aktionærers fordringer som følge af accessoriske ydelser leveret tidligere til selskabet, selv hvis disse accessoriske ydelser var blevet leveret i kontanter, blev pålagt stempelafgift, når der henses til, at fra den 1. juli 1984 var kapitalforhøjelser, som var foretaget på denne måde, i henhold til national lovgivning pålagt stempelafgift med en sats på 2 %, og at kapitalforhøjelser foretaget i kontanter fra samme dato var fritaget fra stempelafgift?
(1) Rådets direktiv 69/335/EØF af 17.7.1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405).
(2) Rådets direktiv 85/303/EØF af 10.6.1985 om ændring af direktiv 69/335/EØF om kapitaltilførselsafgifter (EFT L 156, s. 23).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/8 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 4. juli 2013 — C.E. Franzen m.fl. mod Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)
(Sag C-382/13)
2013/C 274/14
Processprog: nederlandsk
Den forelæggende ret
Centrale Raad van Beroep
Parter i hovedsagen
Sagsøgere: C.E. Franzen, H.D. Giesen og F. van den Berg
Sagsøgt: Raad van bestuur van de Sociale verzekeringsbank (Svb)
Præjudicielle spørgsmål
1a) |
Skal artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1408/71 (1) fortolkes således, at en i en medlemsstat hjemmehørende person, der er omfattet af forordningens anvendelsesområde, og som i ikke mere end to eller tre dage pr. måned i henhold til en tilkaldekontrakt (»oproepcontract«) udøver lønnet beskæftigelse på en anden medlemsstats område, på dette grundlag er omfattet af beskæftigelsesstatens lovgivning om social sikring? |
1b) |
Såfremt spørgsmål 1a besvares bekræftende, er den pågældende da omfattet af beskæftigelsesstatens lovgivning om social sikring på såvel de dage, hvor beskæftigelsen udøves, som på de dage, hvor beskæftigelsen ikke udøves, og i bekræftende tilfælde, hvor længe er han da omfattet efter den seneste faktisk udøvede beskæftigelse? |
2) |
Er artikel 13, stk. 2, litra a), jf. artikel 13, stk. 1, i forordning nr. 1408/71 til hinder for, at en vandrende arbejdstager, der er omfattet af beskæftigelseslandets lovgivning om social sikring, i medfør af nationale bestemmelser i bopælslandet anses for forsikret efter AOW i dette sidstnævnte land? |
3a) |
Skal EU-retten, i særdeleshed bestemmelserne om arbejdskraftens frie bevægelighed og/eller om unionsborgernes frie bevægelighed, fortolkes således, at den under de i sagerne foreliggende omstændigheder er til hinder for anvendelse af en national bestemmelse som AOW’s og/eller AKW’s artikel 6a, der bestemmer, at en i Nederlandene bosat vandrende arbejdstager ikke kan forsikres efter AOW og/eller AKW, fordi han udelukkende er omfattet af lovgivningen om social sikring i Tyskland, også i den situation, hvor denne arbejdstager som »geringfügig Beshäftigte« i Tyskland er udelukket fra forsikring med henblik på »Altersrente« og ikke har ret til »Kindergeld«? |
3b) |
Har det derudover nogen betydning for besvarelsen af spørgsmål 3a, at det var muligt at tegne en frivillig AOW-forsikring, eller at det var muligt at anmode Sociale Verzekeringsbank om at bringe en aftale som omhandlet i artikel 17 i forordning nr. 1408/71 i stand? |
(1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, EFT 1971 II, s. 366.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/9 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 5. juli 2013 — Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L. mod GALP Energía España S.A.U.
(Sag C-384/13)
2013/C 274/15
Processprog: spansk
Den forelæggende ret
Tribunal Supremo
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Estación de Servicio Pozuelo 4, S.L.
Sagsøgt: GALP Energía España S.A.U.
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Kan en aftale som den i hovedsagen omtvistede, hvorefter der til fordel for leverandøren af olieprodukter stiftes en ret til bebyggelse og bygninger for en periode på 45 år, mod at denne opfører en tankstation og bortforpagter den til grundens ejer for et tidsrum, der svarer til denne rettighed, med pålæg om eksklusivt køb i den samme periode, anses for at være af uvæsentlig betydning og for ikke at være omfattet af forbuddet i artikel 81, stk. 1, EF (nu artikel 101, stk. 1, TEUF) som følge af leverandørens beskedne markedsandel, som ikke overstiger 3 %, når den sammenlignes med, at blot tre leverandørers samlede markedsandel udgør ca. 70 %, uanset at varigheden overstiger den gennemsnitlige varighed af de kontrakter, der normalt indgås på det pågældende marked? |
2) |
I benægtende fald, og såfremt kontrakten skal undersøges i henhold til forordning nr. 1984/83 (1) og nr. 2790/99 (2), spørges, om artikel 12, stk. 2, i forordning nr. 2790/99 sammenholdt med samme forordnings artikel 5, litra a), kan fortolkes således, at såfremt videreforhandleren ikke er ejer af grunden og resten af kontraktens varighed den 1. januar 2002 overstiger fem år, bliver kontrakten da ugyldig den 31. december 2006? |
(1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22.6.1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler (EFT L 173, s. 5).
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22.12.1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336, s. 21).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/9 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 8. juli 2013 — VAEX Varkens en Veehandel BV mod Productschap Vee en Vlees
(Sag C-387/13)
2013/C 274/16
Processprog: nederlandsk
Den forelæggende ret
College van Beroep voor het bedrijfsleven
Parter i hovedsagen
Sagsøger: VAEX Varkens en Veehandel BV
Sagsøgt: Productschap Vee en Vlees
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Er de i dette tilfælde anvendelige EU-retlige bestemmelser [ (1) (2) (3) (4)] i en sag som den foreliggende [om gyldighedsperioden for eksportlicenser] til hinder for:
|
2) |
Såfremt det ene eller begge disse spørgsmål besvares bekræftende, spørges: Er de pågældende EU-retlige bestemmelser til hinder for en efterfølgende berigtigelse, således at der efterfølgende kan afskrives på licensen, og at restitutionen på dette grundlag efterfølgende kan udbetales, henholdsvis at den stillede sikkerhed kan frigives? |
3) |
Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, spørges: Er de pågældende EU-retlige bestemmelser ugyldige, for så vidt som de ikke bestemmer, at restitutionen udbetales, henholdsvis at den stillede sikkerhed frigives, i et tilfælde som det foreliggende, hvor licensen er blevet anvendt en dag for tidligt? |
(1) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22.10.2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (EUT L 299, s. 1).
(2) Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23.4.2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (kodificeret udgave) (EUT L 114, s. 3).
(3) Kommissionens forordning (EF) nr. 382/2008 af 21.4.2008 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med import- og eksportlicenser for oksekød (omarbejdning) (EUT L 115, s. 10).
(4) Kommissionens forordning (EF) nr. 612/2009 af 7.7.2009 om fælles gennemførelsesbestemmelser for eksportrestitutioner for landbrugsprodukter (omarbejdet) (EUT L 186, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/10 |
Appel iværksat den 11. juli 2013 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 30. april 2013 i sag T-304/11, Alumina d.o.o. mod Rådet og Kommissionen
(Sag C-393/13 P)
2013/C 274/17
Processprog: fransk
Parter
Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, og Rechtsanwalt G. Berrisch)
De andre parter i appelsagen: Alumina d.o.o. og Europa-Kommissionen
Appellanten har nedlagt følgende påstande
— |
Den appellerede dom ophæves. |
— |
Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
— |
Sagsøger i første instans tilpligtes at betale de med appelsagen og sagens behandling for Retten forbundne omkostninger. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Rådet har påberåbt sig et enkelt anbringende til støtte for den appel, som det har iværksat til prøvelse af den dom, der blev afsagt af Retten den 30. april 2013 i sag T-304/11, hvorved Retten annullerede Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 464/2011 af 11. maj 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af zeolit A i pulverform med oprindelse i Bosnien-Hercegovina. (1)
Rådet har kritiseret Retten for at have anlagt en ukorrekt fortolkning af begrebet »salg i normal handel« som omhandlet i artikel 2, stk. 1 og 6, i grundforordningen. (2) Rådet har mere specifikt gjort gældende, at salg kan finde sted »i normal handel«, selv om sælgeren har forhøjet sin salgspris med et tillæg for at dække risikoen for manglende eller for sen betaling.
Ifølge Rådet er den modsatrettede fortolkning, som Retten har anlagt, desuden uforenelig med retssikkerhedsprincippet.
(1) EUT L 125, s. 1.
(2) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/10 |
Sag anlagt den 12. juli 2013 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien
(Sag C-395/13)
2013/C 274/18
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved O. Beynet og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)
Sagsøgt: Kongeriget Belgien
Sagsøgerens påstande
— |
Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (1), idet det ikke har sikret opsamlingen og rensningen af byspildevand fra 57 byområder med mere end 2 000 og mindre end 10 000 personækvivalenter. |
— |
Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har Kommissionen anført, at Kongeriget Belgien i syvoghalvtreds byområder ikke har gennemført Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand korrekt.
I medfør af artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, i direktiv 91/271/EØF skulle byområder med personækvivalenter (PE) mellem 2 000 og 10 000 være forsynet med kloaknet senest den 31. december 2005.
For så vidt angår forpligtelserne til at rense byspildevand pålægger direktivets artikel 4, stk. 1, medlemsstaterne forpligtelsen til at sikre, at det spildevand, der tilledes kloaknet før udledningen, underkastes sekundær rensning eller en tilsvarende rensning.
Endelig gør kontrolprocedurerne, der er opstillet i direktivets bilag I, punkt D, det muligt at undersøge, om udledningerne fra rensningsanlæg af byspildevand er i overensstemmelse med direktivets krav på området for udledning af spildevand.
(1) EFT L 135, s. 40.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/11 |
Appel iværksat den 15. juli 2013 af Simone Gbagbo til prøvelse af Rettens dom (Femte Afdeling) af 25. april 2013 i sag T-119/11, Gbagbo mod Rådet
(Sag C-397/13 P)
2013/C 274/19
Processprog: fransk
Parter
Appellant: Simone Gbagbo (ved avocat J.-C. Tchikaya)
De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og Republikken Côte d’Ivoire
Appellanten har nedlagt følgende påstande
— |
Den af Simone Gbagbo iværksatte appel antages til realitetsbehandling, og hun gives medhold. |
— |
Den anfægtede dom ophæves. |
— |
Rådets afgørelse 2011/18/FUSP af 14. januar 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP (1), Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 (2), Rådets afgørelse 2011/221/FUSP af 6. april 2011 om ændring af afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d'Ivoire (3) og Rådets forordning (EU) nr. 330/2011 af 6. april 2011 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire (4), annulleres, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
— |
Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Til støtte for appellen har appellanten anført to anbringender.
For det første har appellanten anfægtet det forhold, at Retten har forkastet hendes anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten. Appellanten har således kritiseret Retten for at have fundet, at Rådet havde givet tilstrækkelige oplysninger, selv om den anfægtede afgørelse alene er begrundet i Simone Gbabgos egenskab, nemlig »formand for FPI-gruppen ved Nationalforsamlingen«.
For det andet er appellanten af den opfattelse, at Retten har foretaget en åbenbar fejlvurdering af de faktiske omstændigheder. Appellanten er af den opfattelse, at de faktiske omstændigheder vedrørende hindringerne for freds- og forsoningsprocesserne og vedrørende offentlig opildnen til had og vold er materielt unøjagtige og end ikke støttet af beviser.
(1) EUT L 11, s. 36.
(2) EUT L 11, s. 1.
(3) EUT L 93, s. 20.
(4) EUT L 11, s. 10.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/12 |
Appel iværksat den 12. juli 2013 af Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 25. april 2013 i sag T-526/10, Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mod Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet
(Sag C-398/13 P)
2013/C 274/20
Processprog: engelsk
Parter
Appellanter: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters and Trappers Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council, Johannes Egede, Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK), William E. Scott & Son, Association des chasseurs de phoques des Îles-de-la-Madeleine, Hatem Yavuz Deri Sanayi iç Ve Diș Ticaret Ltd Șirketi og Northeast Coast Sealers’ Co-Operative Society, Ltd (ved avocat H. Viaene og advocaat J. Bouckaert)
De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet
Appellanterne har nedlagt følgende påstande
— |
Den appellerede dom ophæves, det fastslås, at forordning nr. 1007/2009 (1) er ulovlig og ikke finder anvendelse i henhold til artikel 277 TEUF, og forordning nr. 737/2010 (2) annulleres i henhold til artikel 263 TEUF, såfremt Domstolen måtte finde, at alle de påkrævede forhold for vurdering af, om annullationssøgsmålet vedrørende den anfægtede forordning kan fremmes til realitetsbehandling, er til stede. |
— |
Subsidiært, den appellerede dom ophæves og sagen hjemvises til Retten. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Appellen er baseret på to hovedanbringender, nemlig en overbevisning om, at 1) Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af EF-traktatens artikel 95 og 2) Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen principperne om grundlæggende rettigheder.
Med det første anbringende har appellanterne gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl ved at undlade at foretage en vurdering af, om betingelserne for anvendelse af artikel 95 EF som hjemmel var opfyldt på det pågældende tidspunkt. Appellanterne hævder, at det er på det tidspunkt, hvor Kommissionens forslag blev fremsat, at betingelserne for anvendelse af artikel 95 EF som retsgrundlag skal være opfyldt. Appellanterne er også af den opfattelse, at den manglende opfyldelse af betingelserne for anvendelse af artikel 95 EF som retsgrundlag ikke kan afhjælpes på dette trin af sagen. Appellanterne har dernæst gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, idet den har anvendt et fejlagtigt kriterium ved vurderingen af, om de eksisterende forskelle mellem nationale bestemmelser om handel med sælprodukter kunne begrunde EU-lovgivers indgriben på grundlag af artikel 95 EF. Retten anvendte i den appellerede dom en grænse, der var baseret på kriteriet om den ikke-uvæsentlige karakter af handelen med de pågældende produkter mellem medlemsstaterne. Den ikke-uvæsentlige karakter af handelen med et givent produkt adskiller sig imidlertid væsentligt fra den »forholdsvis betydelige« karakter af denne handel, dvs. det kriterium, som Domstolen anvendte i den relevante retspraksis.
Med det andet anbringende har appellanterne gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl ved alene at henvise til bestemmelserne i chartret. Appellanterne er af den opfattelse, at den omstændighed, at den beskyttelse, der gives ved EMRK’s artikler, som appellanterne påberåber sig, er gennemført i EU-retten ved henholdsvis artikel 17, 7, 10 og 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, ikke medfører, at Rettens forpligtelse til at tage hensyn til EMRK’s bestemmelser som almindelige retsgrundsætninger bortfalder. Appellanterne har også anført, at Retten har begået en retlig fejl, idet den har udelukket handelsmæssige interesser fra ejendomsrettens anvendelsesområde, har fastslået, at »ejendomsretten ikke kan udstrækkes til også at omfatte blotte handelsinteresser« og har frataget appellanterne de garantier, der er fastsat i artikel 1 i protokol nr. 1 til EMRK. Appellanterne har ligeledes gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, idet den ikke har undersøgt grundforordningens bestemmelser på baggrund af artikel 19 i De Forenede Nationers erklæring om oprindelige folks rettigheder. Eftersom at EU skal udøve sine beføjelser under overholdelse af folkeretten, og grundforordningen derfor skal fortolkes på baggrund af artikel 19 i erklæringen om oprindelige folks rettigheder, var Retten forpligtet til at undersøge, om EU-institutionerne havde opnået appellanternes frie, forudgående og meddelte samtykke, inden de vedtog grundforordningen.
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 af 16.9.2009 om handel med sælprodukter (EUT L 286, s. 36).
(2) Kommissionens forordning (EU) nr. 737/2010 af 10.8.2010 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 om handel med sælprodukter (EUT L 216, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/13 |
Appel iværksat den 11. juli 2013 af Stichting Corporate Europe Observatory til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 7. juni 2013 i sag T-93/11, Stichting Corporate Europe Observatory mod Europa-Kommissionen
(Sag C-399/13 P)
2013/C 274/21
Processprog: engelsk
Parter
Appellant: Stichting Corporate Europe Observatory (ved solicitor S. Crosby)
De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Forbundsrepublikken Tyskland
Appellanten har nedlagt følgende påstande
— |
Appellen tages til følge, Rettens dom af 7. juni 2013 ophæves, og Kommissionens afgørelse af 6. december 2010 annulleres. |
— |
Kommissionen tilpligtes at betale appellantens omkostninger i forbindelse med denne appel og annullationssøgsmålet for Retten. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Appellanten har gjort gældende, at Retten har begået tre retlige fejl.
1) |
En retlig fejl ved at fastslå, at Generaldirektoratet for Handels vademecum vedrørende aktindsigt i dokumenter (vademecummet) ikke havde til formål at fremkalde retsvirkninger udadtil. |
2) |
En retlig fejl ved ikke at tage hensyn til den formodning, at et stort antal personer skulle have kendskab til dokumenterne. |
3) |
En retlig fejl ved under de givne omstændigheder at fastslå, at der ikke var givet et stiltiende afkald på fortroligheden. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/13 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Düsseldorf (Tyskland) den 16. juli 2013 — Sophia Marie Nicole Sanders repræsenteret af Marianne Sanders mod David Verhaegen
(Sag C-400/13)
2013/C 274/22
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Amtsgericht Düsseldorf
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Sophia Marie Nicole Sanders repræsenteret af Marianne Sanders
Sagsøgt: David Verhaegen
Præjudicielt spørgsmål
Er § 28, stk. 1, i lov om inddrivelse af underholdsbidrag i forbindelse med udenlandske stater (herefter »AUG«) af 23. maj 2011, BGBl I s. 898, i strid med artikel 3, litra a) og b), i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2008 (1)?
(1) Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18.12.2008 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt (EUT L 7, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/13 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Anotato Dikastirio Kiprou (Cypern) den 16. juli 2013 — Cypra Limited mod Republikken Cypern
(Sag C-402/13)
2013/C 274/23
Processprog: græsk
Den forelæggende ret
Anotato Dikastirio Kiprou
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Cypra Limited
Sagsøgt: Republikken Cypern, repræsenteret ved Ypourgeio Georgias, Fysikon Poron kai Perivallontos og direktøren for afdelingen for veterinærtjenester
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Giver bestemmelserne i forordning (EF) nr. 854/2004 (1) den kompetente myndighed skønsbeføjelse til at fastsætte tidspunktet for en konkret slagtning af dyr, når henses til myndighedens forpligtelse til at udpege en embedsdyrlæge til at udføre kontrol i forbindelse med slagtning af dyr, eller er myndigheden forpligtet til at udpege en sådan dyrlæge til det tidspunkt, hvor slagtningen skal finde sted, som fastlagt af slagteren? |
2) |
Giver bestemmelserne i forordning (EF) nr. 854/2004 den kompetente myndighed skønsbeføjelse til at nægte at udpege en embedsdyrlæge til at foretage veterinærkontrol af en normal slagtning af dyr, når myndigheden underrettes om, at der på et bestemt tidspunkt vil finde slagtning sted på et autoriseret slagteri? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29.4.2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum, EUT L 139, s. 206.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/14 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Ireland (Irland) den 16. juli 2013 — Lisa Kelly mod Minister for Social Protection
(Sag C-403/13)
2013/C 274/24
Processprog: engelsk
Den forelæggende ret
High Court of Ireland
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Lisa Kelly
Sagsøgt: Minister for Social Protection
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Når en arbejdstager, der har bopæl i medlemsstat A, og som har været i forsikringsbar beskæftigelse i denne stat i næsten tre år, tilbringer de sidste seks måneder af sin forsikringsbare beskæftigelse i medlemsstat B, skal denne persons efterfølgende ansøgning om udbetaling af sociale ydelser på grund af sygdom da være omfattet af i) lovgivningen i medlemsstat B i henhold til artikel 11, stk. 3, litra a), i forordning nr. 883/2004/EF (1), eller ii) lovgivningen i medlemsstat A, hvor hun har bopæl, i henhold til artikel 11, stk. 3, litra e)? |
2) |
Er det relevant for bedømmelsen af spørgsmål 1, at den pågældende arbejdstager såfremt medlemsstat B’s lovgivning anses for at være gældende lovgivning ikke er berettiget til at få udbetalt sociale ydelser, hvorimod dette ikke er tilfældet, hvis lovgivningen i den medlemsstat, hvor hun har bopæl (medlemsstat A), anses for at gælde? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29.4.2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT L 166, s.1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/14 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 16. juli 2013 — R på vegne af ClientEarth mod Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
(Sag C-404/13)
2013/C 274/25
Processprog: engelsk
Den forelæggende ret
Supreme Court of the United Kingdom
Parter i hovedsagen
Sagsøger: ClientEarth
Sagsøgt: Secretary of State for the Environment, Food and Rural Affairs
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Hvis der i henhold til luftkvalitetsdirektivet (2008/50/EF) (1) (herefter »direktivet«) i en given zone eller et givet bymæssigt område ikke er opnået overholdelse af grænseværdierne for nitrogendioxid inden for fristen den 1. januar 2010, således som specificeret i bilag XI til direktivet, skal en medlemsstat da i henhold til direktivet og/eller artikel 4 TEU ansøge om udsættelse af fristen i overensstemmelse med direktivets artikel 22? |
2) |
Hvis dette er tilfældet, under hvilke omstændigheder (om nogen) kan en medlemsstat da blive fritaget for denne forpligtelse? |
3) |
I hvilket omfang (om overhovedet) påvirkes forpligtelserne for en medlemsstat, som ikke har overholdt artikel 13, da af artikel 23 (navnlig stk. 2)? |
4) |
Hvis artikel 13 eller 22 ikke er overholdt, hvilke (om nogen) retsmidler skal en national ret da stille til rådighed i henhold til EU-retten for at overholde direktivets artikel 30 og/eller artikel 4 TEU eller 19 TEU? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21.5.2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa (EUT L 152, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/15 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Karlsruhe (Tyskland) den 18. juli 2013 — Barbara Huber mod Manfred Huber
(Sag C-408/13)
2013/C 274/26
Processprog: tysk
Den forelæggende ret
Amtsgericht Karlsruhe
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Barbara Huber
Sagsøgt: Manfred Huber
Præjudicielt spørgsmål
Er det foreneligt med artikel 3, litra a) og b), i Rådets forordning (EF) nr. 4/2009 af 18. december 2009 om kompetence, lovvalg, anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser og samarbejde vedrørende underholdspligt (1),
når § 28, stk. 1, første punktum, i den tyske lov om inddrivelse af underholdsbidrag i forbindelse med udenlandske stater (herefter »AUG«) bestemmer,
at såfremt en part ikke har sin sædvanlige bopæl på Forbundsrepublikken Tysklands område, afgøres søgsmål i sager vedrørende underholdspligt i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 3, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 4/2009, alene af den Amtsgericht, der er kompetent for den Oberlandesgerichts sæde, i hvis retskreds sagsøgte eller den bidragsberettigede har sin sædvanlige bopæl?
(1) EUT L 7, s. 1.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/15 |
Sag anlagt den 18. juli 2013 — Rådet for Den Europæiske Union mod Europa-Kommissionen
(Sag C-409/13)
2013/C 274/27
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: Rådet for Den Europæiske Union (ved G. Maganza, A. de Gregorio Merino og I. Gurov, som befuldmægtigede)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande
— |
Kommissionens afgørelse af 8. maj 2013, hvorved denne besluttede at trække sit forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om generelle bestemmelser for makrofinansiel bistand til tredjelande tilbage, annulleres. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Rådet har anført tre anbringender til støtte for sit søgsmål om annullation af Kommissionens afgørelse om at trække et forslag til forordning tilbage på et sent tidspunkt ved førstebehandlingen under den almindelige lovgivningsprocedure.
For det første har Rådet gjort gældende, at tilbagetrækningen af forslaget til forordning udgør en alvorlig tilsidesættelse af princippet om tildeling af beføjelser, der fremgår af artikel 13, stk. 2, TEU, samt af princippet om institutionel ligevægt. Ifølge Rådet er der ingen traktatbestemmelse, der udtrykkeligt tillægger Kommissionen et generelt prærogativ til at trække et forslag, som den har forelagt for unionslovgiver, tilbage. Rådet anfægter ganske vist ikke den omstændighed, at der foreligger en sådan beføjelse til tilbagetrækning på grundlag af artikel 293, stk. 2, TEUF, men Kommissionen kan ikke udøve denne beføjelse på skønsmæssig eller urimelig måde. Rådet er af den opfattelse, at tilbagetrækningen af et sådant forslag på et meget fremskredent tidspunkt under lovgivningsproceduren svarer til at tildele Kommissionen en form for vetoret over for medlovgiverne i Unionen. Derved bliver Kommissionen placeret på samme niveau som sidstnævnte, hvilket fører til en fordrejning af den almindelige lovgivningsprocedure, der er fastsat i artikel 294 TEUF, overskrider Kommissionens kompetence til lovgivningsinitiativ, der er fastsat i artikel 293, stk. 2, TEUF, og fratager Rådets ændringsret, der er fastsat i artikel 293, stk. 1, TEUF, dens effektive virkning. Ifølge Rådet er en sådan udøvelse af tilbagetrækningsbeføjelsen endvidere i strid med artikel 10, stk. 1 og 2, TEUF, da Kommissionen ikke længere er en institution med udøvende funktion, men deltager i lovgivningsprocessen på samme niveau som de institutioner, der er demokratisk legitimerede dertil.
For det andet udgør tilbagetrækningen af forslaget til forordning endvidere en tilsidesættelse af princippet om loyalt samarbejde, som omhandlet i artikel 13, stk. 2, TEU. Dels gør Rådet gældende, at tilbagetrækningen af forslaget til forordning er sket meget sent. Efter adskillige trepartsmøder under førstebehandlingen (»triloger«) trak Kommissionen alligevel sit forslag til forordning tilbage på den dag, hvor Parlamentet og Rådet skulle parafere det kompromis, som de var nået frem til. Dels foreholder Rådet Kommissionen, at denne ikke udtømte alle de processuelle muligheder i Rådets forretningsorden, før den trak forslaget tilbage.
Endelig gør Rådet gældende, at den anfægtede tilbagetrækningsakt ikke overholder de krav til begrundelse af retsakter, der dog er fastsat i artikel 296, stk. 2, TEUF. Rådet foreholder Kommissionen, at denne ikke har tilført sin afgørelse om tilbagetrækning nogen forklaring, og at den ikke har foretaget nogen offentliggørelse af denne afgørelse.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/16 |
Appel iværksat den 22. juli 2013 af Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 14. maj 2013 i sag T-19/12 Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) — Impexmetal
(Sag C-415/13 P)
2013/C 274/28
Processprog: polsk
Parter
Appellant: Fabryka Łożysk Tocznych-Kraśnik S.A. (ved Rechtsanwalt P. Borowski)
De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Impexmetal S.A.
Appellanten har nedlagt følgende påstande
— |
Rettens dom ophæves i sin helhed, påstandene af 9. januar 2012 tages til følge i deres helhed, og i overensstemmelse hermed annulleres afgørelsen, der blev truffet den 27. oktober 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering det Indre Marked. |
— |
Såfremt denne påstand ikke tages til følge, ophæves Rettens dom i sin helhed og den foreliggende sag hjemvises til Retten til fornyet behandling. |
— |
De andre parter i appelsagen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der opstod for appellanten i forbindelse med sagen for appelkammeret og indsigelsesafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked, samt i forbindelse med sagen for Retten. |
Anbringender og væsentligste argumenter
Appellanten foreholder Retten, at den har tilsidesat artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), fordi den har anvendt bestemmelsen på forhold, der ikke er omfattet af indholdet i denne bestemmelse.
Den urigtige anvendelse af denne bestemmelse skyldes, at Retten på fejlagtig måde har fastslået, at appellantens varemærke ligner intervenientens varemærke og at der derfor foreligger en risiko for forveksling for offentligheden. Retten har ikke taget hensyn til, at
— |
varerne i form af »maskiner og værktøjsmaskiner«, som kendetegnes med appellantens varemærke, og varerne i form af »lejer«, som kendetegnes med intervenientens varemærke, er meget forskellige og de kan navnlig ikke supplere hinanden |
— |
der er betydelige optiske forskelle på appellantens varemærke og intervenientens varemærke |
— |
appellantens varemærke indeholder en ordbestanddel i form af substantivet »Kraśnik«, hvilket har betydelig indflydelse på forskellene på de omtvistede varemærker i optisk, fonetisk og konceptmæssig henseende |
— |
der er betydelige fonetiske forskelle på appellantens varemærke og intervenientens varemærke |
— |
appellantens varemærke er en bestanddel af appellantens firmanavn, og at dette navn er blevet anvendt længe før ansøgningsdatoen |
— |
dette varemærke er et historisk begrundet tegn til at kendetegne appellanten |
— |
de nævnte varemærker i lang tid har sameksisteret på et marked uden at være i konflikt med hinanden |
— |
ligheden mellem de omtvistede varemærker ikke retfærdiggør det udsagn, at den kan være kilden til en risiko for forveksling. |
(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/17 |
Sag anlagt den 24. juli 2013 — Europa-Kommissionen mod Rådet for Den Europæiske Union
(Sag C-425/13)
2013/C 274/29
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Valero Jordana og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
artikel 2, andet punktum, og afsnit A, i bilaget til Rådets afgørelse om godkendelse af åbning af forhandlinger om at forbinde EU's emissionshandelsordning med en emissionshandelsordning i Australien annulleres, eller subsidiært |
— |
Rådets afgørelse annulleres, og den anfægtede afgørelses virkninger opretholdes, såfremt den annulleres i sin helhed, og |
— |
Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Første anbringende: Tilsidesættelse af artikel 13, stk. 2, TEU, artikel 218, stk. 2-4, TEUF og 295 TEUF og princippet om institutionel ligevægt. Kommissionen har gjort gældende, at Rådet tilsidesatte artikel 218 TEUF ved unilateralt at pålægge Kommissionen en detaljeret procedure, der skaber nye beføjelser for Rådet og forpligtelser for Kommissionen, der ikke har grundlag i denne bestemmelse. Rådet har ligeledes tilsidesat artikel 13, stk. 2, TEU, sammenholdt med artikel 218, stk. 4, TEUF og princippet om institutionel ligevægt, idet Rådet har udvidet de beføjelser, som det er tillagt ved traktaterne til skade for Kommissionen og Europa-Parlamentet.
Andet anbringende: Tilsidesættelse af artikel 13, stk. 2, TEU og artikel 218 TEUF og princippet om institutionel ligevægt, idet den anfægtede afgørelse bestemmer, at Unionens detaljerede forhandlingspositioner skal fastsættes af det særlige udvalg eller Rådet. Artikel 218, stk. 4, TEUF fastsætter kun en rådgivende rolle for det særlige udvalg.
Retten
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/18 |
Sag anlagt den 10. juli 2013 — Harper Hygienics mod KHIM — Clinique Laboratories (CLEANIC intimate)
(Sag T-363/13)
2013/C 274/30
Stævningen er affattet på polsk
Parter
Sagsøger: Harper Hygienics S.A. (Warszawa, Polen) (ved advokat [radca prawny] R. Rumpel)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Den anden part i sagen for appelkammeret: Clinique Laboratories LLC (New York, Amerikas Forenede Stater)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 29. april 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 606/2012-5) annulleres, i det omfang denne afslog ansøgningen om registrering af EF-varemærke »CLEANIC intimate« for alle varer i klasse 3 og 16 og visse varer i klasse 5. |
— |
Den anfægtede afgørelse ændres således, at varemærket registreres for alle de ansøgte varer og tjenesteydelser. |
— |
Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Ansøger om EF-varemærket: Harper Hygienics S.A.
Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »CLEANIC intimate« for varer i klasse 3, 5 og 16 — EF-varemærkeansøgning nr. 009 217 531
Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Clinique Laboratories LLC
Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærke nr. 54 429 for varer i klasse 3, 14, 25 og 42 samt nr. 2 294 429 for varer i klasse 35 og 42
Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvist medhold i indsigelsen
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk.1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), idet det fastslås, at varemærkerne ligner hinanden, og at der for offentligheden består en risiko for forveksling, samt tilsidesættelse af samme forordnings artikel 8, stk. 5.
(1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/18 |
Sag anlagt den 17. juli 2013 — Gemeente Eindhoven mod Kommissionen
(Sag T-370/13)
2013/C 274/31
Processprog: nederlandsk
Parter
Sagsøger: Gemeente Eindhoven (Eindhoven, Nederlandene) (ved advokaterne G. van der Wal, M. van Heezik og L. Parret)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande
— |
Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt som den vedrører transaktionen mellem sagsøgeren og PSV. |
— |
Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Sagsøgeren har med søgsmålet i medfør af artikel 263, stk. 4, TEUF anfægtet Kommissionens afgørelse af 6. marts 2013 (SA.33584 [2013/C] (ex 2011/NN) — Støtte til visse professionelle nederlandske fodboldklubber i 2008-11) (EUT C 116, s. 19).
Sagsøgeren har gjort fire anbringender gældende til støtte for søgsmålet.
1) |
Første anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik, herunder princippet om påpasselighed. Den 26. og den 28. juli 2011 blev der fremsendt oplysninger til Kommissionen, som ikke gav anledning til yderligere spørgsmål til de nederlandske myndigheder. Den 6. marts 2013 besluttede Kommissionen at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. På grund af det lange tidsrum (19 måneder) og manglende yderligere (indholdsmæssig) drøftelse havde Kommissionen som følge af sin egne handlinger og undladelser ikke et fuldstændigt billede af de relevante faktiske omstændigheder på tidspunktet for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. |
2) |
Andet anbringende om en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet. Sagsøgeren har med dette anbringende gjort gældende, at denne må gå ud fra, at transaktionen bliver bedømt i forbindelse med Meddelelse fra Kommissionen om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (1), som det også tidligere har været tilfældet med Kommissionens bedømmelse af lignende transaktioner. |
3) |
Tredje anbringende om et åbenbart urigtigt skøn Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet den indledte den formelle undersøgelsesprocedure, uden at der bestod en begrundet tvivl som omhandlet i artikel 4, stk. 4, i forordning nr. 659/1999 (2) og retspraksis. Kommissionen har endvidere set bort fra den foreløbige karakter af en beslutning i henhold til artikel 6 i forordning nr. 659/1999, idet den til trods for, at der stadig var udestående spørgsmål, lagde sig fast på et standpunkt med hensyn til, om der foreligger statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF. |
4) |
Fjerde anbringende om en utilstrækkelig og/eller urigtig begrundelse Sagsøgeren har i forlængelse af det ovenstående anbringende om, at der foreligger et åbenbart urigtigt skøn, endelig påberåbt sig, at den anfægtede afgørelse ikke opfylder Kommissionens begrundelsespligt i henhold til artikel 296 TEUF. |
(1) Meddelelse fra Kommissionen om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger (EFT 1997 C, 209, s. 3).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s 1).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/19 |
Sag anlagt den 17. juli 2013 — Moonlight mod KHIM — Lampenwelt (Moon)
(Sag T-374/13)
2013/C 274/32
Stævningen er affattet på tysk
Parter
Sagsøger: Moonlight GmbH (Wehr, Tyskland) (ved advokaterne H. Börjes-Pestalozza og M. Nielen)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Den anden part i sagen for appelkammeret: Lampenwelt GmbH & Co. KG (Schlitz, Tyskland)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 13. maj 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (R 676/2012-4) annulleres, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at give afslag på begæringen om, at EF-varemærke Nr. 6 084 081 erklæres ugyldigt. |
— |
Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »Moon« for varer i klasse 11 — EF-varemærke nr. 6 084 081
Indehaver af EF-varemærket: Moonlight GmbH
Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Lampenwelt GmbH & Co. KG
Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: De absolutte ugyldighedsgrunde i artikel 52, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 207/2009
Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen taget til følge
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/20 |
Sag anlagt den 24. juli 2013 — Perfetti Van Melle mod KHIM (DAISY)
(Sag T-381/13)
2013/C 274/33
Stævningen er affattet på: italiensk
Parter
Sagsøger: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Italien) (ved advokat P. Testa)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 10. april 2013 af Første Appelkammer (sag R 427/2012-1) annulleres, i det omfang der heri gives afslag på ansøgningen om registrering af varemærket »DAISY« for følgende varer: konfekturvarer, konditorivarer, karameller, smørkarameller, tyggebolsjer, karamel, tyggegummi, frugtgelé (konfekturvarer), lakrids, slikkepinde, toffee karamel, pastiller, sukker, chokolade og cacao. |
— |
Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket »DAISY« for varer i klasse 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 267 037
Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde:
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« ikke har en beskrivende karakter. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« ikke er beskrivende for varens væsentlige karakter. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« har fornødent særpræg for så vidt angår sukkervarer. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/20 |
Sag anlagt den 24. juli 2013 — Perfetti Van Melle mod KHIM (MARGARITAS)
(Sag T-382/13)
2013/C 274/34
Stævningen er affattet på: italiensk
Parter
Sagsøger: Perfetti Van Melle SpA (Lainate, Italien) (ved advokat P. Testa)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 10. april 2013 af Første Appelkammer (sag R 430/2012-1) annulleres, i det omfang der heri gives afslag på ansøgningen om registrering af varemærket »MARGARITAS« for følgende varer: konfekturvarer, konditorivarer, karameller, smørkarameller, tyggebolsjer, karamel, tyggegummi, frugtgelé (konfekturvarer), lakrids, slikkepinde, toffee karamel, pastiller, sukker, chokolade og cacao. |
— |
Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket »MARGARITAS« for varer i klasse 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 261 105
Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde:
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »MARGARITAS« ikke har en beskrivende karakter. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »DAISY« ikke er beskrivende for varens væsentlige karakter. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, eftersom ordet »MARGARITAS« har fornødent særpræg for så vidt angår sukkervarer. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/21 |
Sag anlagt den 26. juli 2013 — Federación Nacional de Cafeteros de Colombia mod KHIM — Hautrive (COLOMBIANO HOUSE)
(Sag T-387/13)
2013/C 274/35
Stævningen er affattet på spansk
Parter
Sagsøger: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia (Bogotá, Colombia) (ved advokaterne A. Pomares Caballero og M. Pomares Caballero)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Den anden part i sagen for appelkammeret: Nadine Helene Jeanne Hautrive (Chatou, Frankrig)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 17. maj 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 757/2012-5 ændres, hvorved det medgives, at kravene til anvendelse af den relative registreringshindring i artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009 er opfyldt i den foreliggende sag. |
— |
Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
— |
Under alle omstændigheder tilpligtes Harmoniseringskontoret at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Ansøger om EF-varemærket: Nadine Helene Jeanne Hautrive
Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »COLOMBIANO HOUSE« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 25 og 43 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 225 798
Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Federación Nacional de Cafeteros de Colombia
Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den beskyttede geografiske betegnelse, der indeholder ordbestanddelene »Café de Colombia«
Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde:
— |
Tilsidesættelse af artikel 14 i forordning nr. 510/2006 |
— |
Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 13 i forordning nr. 510/2006 |
— |
Tilsidesættelse af en formforskrift på grund af manglende begrundelse. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/21 |
Sag anlagt den 1. august 2013 — SolarWorld og Solsonica mod Kommissionen
(Sag T-393/13)
2013/C 274/36
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøgere: SolarWorld AG (Bonn, Tyskland) og Solsonica SpA (Cittaducale, Italien) (ved advokat L. Ruessmann og solicitor J. Beck)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgernes påstande
— |
Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøgerne medhold. |
— |
Annullation af artikel 1, stk. 2, i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 (1) for så vidt som denne bestemmelse forsinker anvendelsen af den fulde midlertidige antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium, celler og wafere med oprindelse i eller afsendt fra Kina indtil den 6. august 2013. |
— |
Toldmyndighederne i medlemsstaterne tilpligtes at anvende de antidumpingtoldsatser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, nr. ii), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013, fra den 6. juni 2013. |
— |
Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne skadeserstatning i det omfang, de antidumpingtoldsatser, der er fastsat i artikel 1, stk. 2, nr. ii), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013, ikke er blevet anvendt fra den 6. juni 2013. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.
1) |
Med det første anbringende gøres det gældende, at vedtagelsen af artikel 1, stk. 2, nr. i), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 strider mod artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (2). |
2) |
Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved vurderingen af de faktiske omstændigheder, da den indførte indfasningsperioden for de midlertidige antidumpingforanstaltninger i medfør af artikel 1, stk. 2, nr. i), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013. |
3) |
Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen åbenbart og groft tilsidesatte sin pligt til at udvise omhu og følge god forvaltningsskik ved at vedtage artikel 1, stk. 2, nr. i), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013. |
4) |
Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at Kommissionen handlede retsstridigt ved at vedtage artikel 1, stk. 2, nr. i), i Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 og derved forårsagede et tab for sagsøgerne, for hvilket EU er erstatningspligtig i henhold til artikel 340, stk. 2, TEUF. |
(1) Kommissionens forordning (EU) nr. 513/2013 af 4.6.2013 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EU) nr. 182/2013 om registrering af importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (EUT L 152, s. 5).
(2) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/22 |
Sag anlagt den 2. august 2013 — Photo USA Electronic Graphic mod Rådet
(Sag T-394/13)
2013/C 274/37
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: Photo USA Electronic Graphic, Inc. (Beijing, Kina) (ved advokat K. Adamantopoulos)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 af 13. maj 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 131, s. 1) annulleres, for så vidt som den pålægger sagsøgeren en antidumpingtold. |
— |
Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført fire anbringender.
Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen og Rådet (herefter »institutionerne«) anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at inkludere keramiske krus belagt med ren polyester i den produktgruppe, der var omfattet af undersøgelsen.
Med det andet anbringende gøres gældende, at institutionerne ved at gruppere belagte keramisk krus sammen med andre former for stentøj, bordservice og køkkenartikler i strid med artikel 2, stk. 10, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51) (herefter »grundforordningen«) undlod at foretage en rimelig sammenligning.
Med det tredje anbringende gøres gældende, at institutionerne tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 7, idet de undlod behørigt at undersøge virkningerne på situationen for EU-erhvervsgrenen af den konkurrenceforvridende praksis, som blev undersøgt af Bundeskartellamt (den tyske konkurrencemyndighed). I denne forbindelse gør sagsøgeren gældende, at institutionerne anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at konkurrenceforvridende praksis ikke havde indvirkning på mikro- og makroøkonomiske indikatorer.
Med det fjerde anbringende gøres gældende, at institutionerne tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 2, idet de undlod at foretage en objektiv undersøgelse af situationen for EU-erhvervsgrenen. I denne forbindelse gør sagsøgeren gældende, at institutionerne anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved at fastslå, at konkurrenceforvridende praksis ikke havde en indvirkning på mikro- og makroøkonomiske indikatorer.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/23 |
Sag anlagt den 31. juli 2013 — Miettinen mod Rådet
(Sag T-395/13)
2013/C 274/38
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: Samuli Miettinen (Espoo, Finand) (ved advokaterne O. Brouwer og E. Raedts)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
Rådets afgørelse af 21. maj 2013 om afslag på adgang til dokument nr. 12979/12 i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43), som meddelt i skrivelse af 21. maj 2013 til sagsøgeren med reference »06/c/02/1 3« (herefter »den anfægtede afgørelse«) samt Rådets fornyede afslag af 23. maj 2013, annulleres. |
— |
Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 87 i Rettens procesreglement, herunder eventuelle intervenienters sagsomkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
Med det første anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, andet led, og artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001, idet den anfægtede afgørelse er baseret på en fejlagtig fortolkning og anvendelse af de nævnte bestemmelser, der henholdsvis vedrører beskyttelse af retlige procedurer og juridisk rådgivning og beskyttelse af den igangværende beslutningsproces.
For det første har Rådet ikke godtgjort, at aktindsigt i dokument nr. 12979/12 indskrænker dets juridiske tjenestes evne til at forsvare Rådet i fremtidige retssager og undergraver lovgivningsprocessen.
For det andet har Rådet ikke godtgjort, at dokument nr. 12979/12 er særligt følsomt og/eller har et bredt anvendelsesområde, der gør det muligt at se bort fra formodningen om aktindsigt i juridiske udtalelser i en retlig kontekst.
For det tredje er Rådets skadesteori rent hypotetisk. Den er faktisk og retligt ubegrundet, da indholdet af rådgivningen i dokument nr. 12979/12 allerede var offentligt tilgængeligt, da den anfægtede afgørelse blev truffet, og
For det fjerde har Rådet ikke anvendt kriteriet om den mere tungtvejende offentlige interesse ved påberåbelsen af artikel 4, stk. 3, første afsnit, idet den alene overvejede de formodede risici for sin beslutningsproces i forbindelse med aktindsigt og ikke de positive virkninger af en sådan aktindsigt, bl.a. beslutningsprocessens legitimitet, og har ikke anvendt kriteriet ved påberåbelsen af artikel 4, stk. 2, andet led.
Med det andet anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, idet Rådet ikke har opfyldt sin pligt til at begrunde den anfægtede afgørelse tilstrækkeligt og passende.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/23 |
Sag anlagt den 30. juli 2013 — Dosen mod KHIM — Gramm (Nano-Pad)
(Sag T-396/13)
2013/C 274/39
Stævningen er affattet på tysk
Parter
Sagsøger: Franko Dosen (Berlin, Tyskland) (ved advokat H. Losert)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Den anden part i sagen for appelkammeret: Thomas Gramm (Bremen, Tyskland)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 21. september 2011 af annullationsafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (nr. 4204 C) i den affattelse, der fremgår af afgørelse truffet den 13. maj 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1981/2011-4), annulleres. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »Nano-Pad« for varer i klasse 17 — EF-varemærke nr. 8 228 421
Indehaver af EF-varemærket: Franko Dosen
Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Thomas Gramm
Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Absolutte ugyldighedsgrunde i artikel 52, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 207/2009
Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbæringen delvist taget til følge
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/24 |
Sag anlagt den 2. august 2013 — TVR Automotive mod KHIM — TVR Italia
(Sag T-398/13)
2013/C 274/40
Stævningen er affattet på tysk
Parter
Sagsøger: TVR Automotive Ltd (Whiteley, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne A. von Mühlendahl og H. Hartwig)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Den anden part i sagen for appelkammeret: TVR Italia Srl (Milano, Italien)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 14. maj 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 823/2011) annulleres. |
— |
Den af TVR Italia Srl iværksatte klage til prøvelse af afgørelse truffet den 14. april 2013 af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret (B 313 248) forkastes. |
— |
Harmoniseringskontoret og TVR Italia Srl — såfremt dette selskab ønsker at deltage i proceduren — tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Ansøger om EF-varemærket: TVR Italia Srl
Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »TVR ITALIA«, for varer og tjenesteydelser i klasse 12, 25 og 37 — EF-varemærkeansøgning nr. 5 699 954
Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke påberåbte varemærker eller tegn: TVR Automotive Ltd
De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Det nationale ordmærke og EF-ordmærket »TVR« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 11, 12, 25 og 41
Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres og indsigelsen forkastes
Søgsmålsgrunde:
— |
Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009. |
— |
Tilsidesættelse af princippet om res iudicata hhv. ne bis in idem-princippet og tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 sammenholdt med artikel 15 i forordning nr. 207/2009. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/24 |
Sag anlagt den 8. august 2013 — NIIT Insurance Technologies mod KHIM (SUBSCRIBE)
(Sag T-404/13)
2013/C 274/41
Processprog: tysk
Parter
Sagsøger: NIIT Insurance Technologies Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat M. Wirtz)
Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
Sagsøgerens påstande
— |
Afgørelse truffet den 4. juni 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (klagesag R 1308/2012-5) vedrørende EF-varemærkeansøgning nr. 010355527, ordmærket SUBSCRIBE, og den forudgående afgørelse truffet den 22. maj 2012 af Harmoniseringskontorets varemærkeafdeling, annulleres i det omfang, der blev givet afslag på beskyttelse af varemærket. |
— |
Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SUBSCRIBE« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 355 527
Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering
Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
Søgsmålsgrunde:
— |
Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 83 i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med ligebehandlingsprincippet og artikel 6 og 14 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, i den affattelse, der følger af protokol nr. 11, der trådte i kraft den 1. november 1998. |
— |
Tilsidesættelse af artikel 56 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/25 |
Sag anlagt den 5. august 2013 — T & L Sugars og Sidul Açúcares mod Kommissionen
(Sag T-411/13)
2013/C 274/42
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøgere: T & L Sugars Ltd (London, Det Forenede Kongerige) og Sidul Açúcares, Unipessoal Lda (Santa Iria de Azóia, Portugal) (ved advokat D. Waelbroeck og solicitor D. Slater)
Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Europæiske Union, i denne sag ved Europa-Kommissionen
Sagsøgernes påstande
— |
En række kommissionsforordninger, som stiller rørsukkerraffinaderier konkurrencemæssigt ringere, nemlig (i) forordning nr. 505/2013 (1) og nr. 629/2013 (2) om ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU’s marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13; (ii) forordning nr. 574/2013 (3) og nr. 677/2013 (4) om fastsættelse af en tildelingskoefficient for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU’s marked med nedsat overskudsafgift; og (iii) forordning nr. 460/2013 (5) om den minimumstold for sukker, der skal fastsættes for den 3. dellicitation og nr. 542/2013 (6) om den minimumstold for sukker, der skal fastsættes for den 4. dellicitation, annulleres; ulovlighedsindsigelsen i medfør af artikel 277 TEUF antages til realitetsbehandling og tages til følge vedrørende forordning nr. 36/2013 (7) om en løbende licitation for produktionsåret 2012/13 for import af sukker under KN-kode 1701 14 10 og 1701 99 10 til nedsat toldsats. |
— |
Alternativt ulovlighedsindsigelsen i medfør af artikel 277 TEUF antages til realitetsbehandling og tages til følge vedrørende forordning nr. 505/2013 og nr. 629/2013. |
— |
Artikel 186 (a) i forordning nr. 1234/2007 (8) (den omarbejdede forordning) erklæres retsstridig i medfør af artikel 277 TEUF for så vidt som denne ikke udgør en korrekt gennemførelse af de relevante bestemmelser i forordning nr. 318/2006 (9). |
— |
EU, der er repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at erstatte det tab, sagsøgerne har lidt som følge af Kommissionens tilsidesættelse af sine retlige forpligtelser og størrelsen af denne erstatning for det tab, som sagsøgerne har lidt i perioden fra den 1. april 2013 til den 30. juni 2013, fastsættes til 42 261 036 EUR samt de øvrige tab, sagsøgerne har lidt efter dette tidspunkt. Alternativt fastsættes erstatningen til et andet beløb, der afspejler det tab, som sagsøgerne har lidt eller vil lide, og som vil blive nærmere opgjort af sagsøgerne i løbet af denne sag, især med henblik på at tage hensyn til fremtidige tab. Alle ovennævnte beløb forhøjes med rente fra datoen for afsigelsen af Domstolens dom, til betaling sker. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført otte anbringender.
1) |
Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet forordning nr. 505/2013 og nr. 629/2013 på den ene side fastsætter en fast overskudsafgift på 177 EUR og 148 EUR pr. ton, der finder generel anvendelse — dvs. mindre end de sædvanlige 500 EUR pr. tons — der finder anvendelse på en specifik mængde (i alt 300 000 tons) sukker, der fordeles ligeligt mellem ansøgende sukkerroeavlere. På den anden side fastsætter forordning nr. 36/2013 en ukendt og uforudsigelig toldsats, som kun gælder for auktionsvindere (der kan være rørsukkerraffinaderier, sukkerroeforarbejdningsvirksomheder eller tredjemænd), og på et ikke nærmere angivet samlet beløb. |
2) |
Andet anbringende vedrører en tilsidesættelse af den omarbejdede forordning og manglende retsgrundlag, idet Kommissionen med hensyn til forordning nr. 505/2013 og nr. 629/2013 ikke har nogen som helst beføjelse til at forøge kvoter og derimod skal opkræve høje, afskrækkende afgifter på frigivelse af sukker uden for kvoten på EU-markedet. Med hensyn til skatteauktionerne har Kommissionen åbenbart ikke nogen beføjelse til at vedtage denne type foranstaltning, som aldrig har været forudset i den grundlæggende lovgivning. |
3) |
Tredje anbringende vedrører en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, idet Kommissionen har skabt et system, hvorefter toldafgifter ikke er forudsigelige og fastlagt ved en konsekvent anvendelse af objektive kriterier, men snarere bestemmes af en subjektiv vilje til at foretage betaling (endog af aktører, der er genstand for en række meget forskellige former for belastninger og incitamenter i den henseende) uden en reel forbindelse med de faktiske produkter, der importeres. |
4) |
Fjerde anbringende vedrører en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, for så vidt som Kommissionen let kunne have vedtaget mindre indgribende foranstaltninger for at håndtere forsyningsknapheden, som ikke udelukkende var til skade for importerende raffinaderier. |
5) |
Femte anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet sagsøgerne havde en berettiget forventning om, at Kommissionen ville bruge de disponible værktøjer i forordning nr. 1234/2007 for at genoprette adgangen til råt rørsukker, til raffinering. Sagsøgerne havde også en berettiget forventning om, at Kommissionen ville bevare balancen mellem importerende raffinaderier og indenlandske sukkerproducenter. |
6) |
Sjette anbringende vedrører en tilsidesættelse af princippet om omhu, grundighed og god forvaltningsskik, idet Kommissionen ved forvaltningen af sukkermarkedet gentagne gange har gjort sig skyldig i grundlæggende fejl og selvmodsigelser, der i bedste fald viser en manglende forståelse af de grundlæggende markedsmekanismer. F.eks. var Kommissionens balance — der udgør et af hovedværkstøjerne med hensyn til indhold og timing af en markedsintervention — åbenbar urigtig og baseret på en fejlbehæftet fremgangsmåde. I øvrigt var de af Kommissionen trufne foranstaltninger i lyset af forsyningsknapheden åbenbart uforholdsmæssige. |
7) |
Syvende anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 39 TEUF, idet Kommissionen ikke har opfyldt to af målene i denne traktatbestemmelse. |
8) |
Ottende anbringende vedrører tilsidesættelse af Rådets forordning nr. 1006/2011 (10). De afgifter, der gælder for hvidt sukker, ligger kun lige over dem for råt sukker, idet forskellen kun er på 20 EUR pr. ton. Dette er i klar modsætning til forskellen på 80 EUR mellem standardimportafgiften for raffineret sukker (419 EUR) og råsukker til raffinering (339 EUR), der er fastsat i Rådets forordning nr. 1006/2011. Til støtte for erstatningspåstanden har sagsøgerne endvidere gjort gældende, at Kommissionen groft og åbenbart har overskredet grænserne for det skøn, den er tillagt ved forordning nr. 1234/2007, som følge af dens passivitet og uhensigtsmæssige handlinger. Desuden udgør Kommissionens undladelse af at træffe passende foranstaltninger en klar tilsidesættelse af en retsregel, »som har til formål at tillægge borgerne rettigheder«. Kommissionen har især tilsidesat retssikkerhedsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbehandling, proportionalitetsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om pligt til at udvise omhu, grundighed og om god forvaltningsskik, der er generelle EU-principper. |
(1) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 505/2013 af 31.5.2013 om yderligere ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU’s marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13, EUT L 147, s. 3.
(2) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 629/2013 af 28.6.2013 om yderligere ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU’s marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13, EUT L 179, s. 55.
(3) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 574/2013 af 19.6.2013 om fastsættelse af en tildelingskoefficient for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU’s marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13, EUT L 168, s. 29.
(4) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 677/2013 af 16.7.2013 om fastsættelse af en tildelingskoefficient for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU’s marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2012/13, EUT L 194, s. 5.
(5) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 460/2013 af 16.5.2013 om den minimumstold for sukker, der skal fastsættes for den 3. dellicitation inden for rammerne af den licitation, der blev indledt ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 36/2013, EUT L 133, s. 20.
(6) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 542/2013 af 13.6.2013 om den minimumstold for sukker, der skal fastsættes for den 4. dellicitation inden for rammerne af den licitation, der blev indledt ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 36/2013, EUT L 162, s. 7.
(7) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 36/2013 af 18.1.2013 om en løbende licitation for produktionsåret 2012/13 for import af sukker under KN-kode 1701 14 10 og 1701 99 10 til nedsat toldsats, EUT L 16, s. 7.
(8) Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22.10.2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter, EUT L 299, s. 1.
(9) Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20.2.2006 om den fælles markedsordning for sukker, EUT L 58, s. 1.
(10) Kommissionens forordning (EU) nr. 1006/2011 af 27.9.2011 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, EUT L 282, s. 1.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/27 |
Sag anlagt den 9. august 2013 — Chin Haur Indonesia mod Rådet
(Sag T-412/13)
2013/C 274/43
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: Chin Haur Indonesia, PT (Tangerang, Indonesien) (ved advokaterne T. Müller-Ibold og F.-C. Laprévote)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
Artikel 1, stk. 1 og 3, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 (1) annulleres delvis, for så vidt som de udvider antidumpingtold til sagsøgeren og afslår sagsøgerens anmodning om fritagelse; |
— |
Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger vedrørende retlig bistand samt andre med denne sag forbundne omkostninger; og |
— |
der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
1) |
Første anbringende vedrører den omstændighed, at Kommissionen og Rådet ikke har godtgjort, at der foreligger omgåelse for så vidt angår indonesisk import, og således anlagde et åbenbart urigtigt skøn, idet:
|
2) |
Andet anbringende vedrører den omstændighed, at Rådet med urette fastslog, at sagsøgeren ikke var samarbejdsvillig, og at et sådant manglende samarbejde begrundede et afslag på fritagelse, idet:
|
3) |
Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af sagsøgerens processuelle rettigheder under efterforskningen, idet:
|
4) |
Fjerde anbringende vedrører den omstændighed, at afslaget på at indrømme sagsøgeren en fritagelse udgør en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, idet:
|
5) |
Femte anbringende vedrører konklusionen i gennemførelsesforordningen om, at skade og dumping ikke er i overensstemmelse med grundforordningen om antidumping, idet:
|
(1) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 af 29.5.2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, EUT L 153, s. 1.
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/28 |
Sag anlagt den 9. august 2013 — City Cycle Industries mod Rådet
(Sag T-413/13)
2013/C 274/44
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: City Cycle Industries (Colombo, Sri Lanka) (ved advokaterne T. Müller-Ibold og F.-C. Laprévote)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
Artikel 1, stk. 1 og 3, i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 (1) annulleres delvis, for så vidt som de udvider antidumpingtold til sagsøgeren og afslår sagsøgerens anmodning om fritagelse |
— |
Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger vedrørende retlig bistand samt andre med denne sag forbundne omkostninger; og |
— |
der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
1) |
Første anbringende vedrører den omstændighed, at Kommissionen og Rådet ikke har godtgjort, at der foreligger omgåelse for så vidt angår srilankansk import, og således anlagde et åbenbart urigtigt skøn, idet:
|
2) |
Andet anbringende vedrører den omstændighed, at Rådet med urette fastslog, at sagsøgeren ikke var samarbejdsvillig, og at et sådant manglende samarbejde begrundede til et afslag på fritagelse, idet:
|
3) |
Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af sagsøgerens processuelle rettigheder under efterforskningen, idet:
|
4) |
Fjerde anbringende vedrører den omstændighed, at afslaget på at indrømme sagsøgeren en fritagelse udgør en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, idet:
|
5) |
Femte anbringende vedrører konklusionen i gennemførelsesforordningen om, at skade og dumping ikke er i overensstemmelse med grundforordningen om antidumping, idet:
|
(1) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 501/2013 af 29.5.2013 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, uanset om varen er angivet med oprindelse i Indonesien, Malaysia, Sri Lanka og Tunesien, EUT L 153, s. 1.
Retten for EU-Personalesager
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/29 |
Sag anlagt den 6. juni 2013 — ZZ mod Kommissionen
(Sag F-56/13)
2013/C 274/45
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat L. Vogel)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afgørelsen om overførsel af sagsøgerens pensionsrettigheder til Unionens pensionsordning, hvorved de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten blev bragt i anvendelse.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. februar 2013 om afslag på sagsøgerens klager af 7. januar 2013 over PMO.4’s afgørelser af 10. oktober 2012. |
— |
Ligeledes annullation af nævnte afgørelser vedtaget af PMO.4 den 10. oktober 2012, som sagsøgerens klager var rettet mod. |
— |
Det fastslås, at de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten, som de blev vedtaget den 3. marts 2011, navnlig disses artikel 9, er ulovlige, og at de ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/29 |
Sag anlagt den 26. april 2013 — ZZ mod Kommissionen
(Sag F-60/13)
2013/C 274/46
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat F. Frabetti)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på den ansøgning, som sagsøgeren indgav i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, vedrørende rettelse af registreringerne af sagsøgerens sygefravær i SysPer2-systemet.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af den stiltiende afgørelse om afslag på ansøgning nr. D/299/12, som sagsøgeren indgav den 13. april 2012 for så vidt angår rettelse af registreringerne af den pågældendes sygefravær i SysPer2, således at der kun tages hensyn til arbejdsdage i perioden fra den 13. april 2009 til datoen for sagsøgerens ansøgning. |
— |
Annullation af den udtrykkelige afgørelse om afslag på ansøgning nr. D/299/12, som sagsøgeren indgav den 13. april 2012, for så vidt angår de 5 dage, som blev fratrukket sagsøgerens ret til ferie for 2012. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/29 |
Sag anlagt den 25. juni 2013 — ZZ m.fl. mod EIB
(Sag F-61/13)
2013/C 274/47
Processprog: fransk
Parter
Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokat L. Levi)
Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af de individuelle afgørelser om på sagsøgerne at anvende en præmie i medfør af den nye præstationsordning og annullation af afgørelserne om at tillægge sagsøgerne præmier i strid med den nye præstationsordning samt en heraf følgende påstand om, at EIB tilpligtes at betale erstatning.
Sagsøgernes påstande
— |
Annullation af de individuelle afgørelser om på sagsøgerne at anvende en præmie, for så vidt som disse afgørelser er en anvendelse af den nye præstationsordning. |
— |
Subsidiært annullation af afgørelserne om tildeling af præmier til 2 sagsøgere, for så vidt som disse afgørelser tilsidesætter den nye præstationsordning. |
— |
EIB tilpligtes at betale erstatning. |
— |
EIB opfordres til som led i foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse at fremlægge de dokumenter, som EIB ikke af egen drift har fremlagt. |
— |
EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/30 |
Sag anlagt den 28. juni 2013 — ZZ mod Domstolen
(Sag F-64/13)
2013/C 274/48
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat F. Rollinger)
Sagsøgt: Den Europæiske Unions Domstol
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar 2008 til den 31. december 2008 og en påstand om, at Domstolen tilpligtes at betale et beløb i erstatning for den ikke-økonomiske skade.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar 2008 til den 31. december 2008. |
— |
Annullation af afgørelsen om afslag på klagen af 21. marts 2013. |
— |
Sagsøgte tilpligtes at betale et beløb på 58 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade. |
— |
Den Europæiske Unions Domstol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/30 |
Sag anlagt den 4. juli 2013 — ZZ mod Europol
(Sag F-66/13)
2013/C 274/49
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat J.-J. Ghosez)
Sagsøgt: Den Europæiske Politienhed (Europol)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens tidsbegrænsede kontrakt.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af Europols afgørelse af 28. september 2012, hvorved Europol meddelte sagsøgeren, at hendes tidsbegrænsede kontrakt, som udløb den 31. december 2012, ikke ville blive forlænget, og af den bekræftende afgørelse om afslag på sagsøgerens klage, som blev truffet den 9. april 2013. |
— |
Europol tilpligtes at betale sagsøgeren forskellen mellem på den ene side det vederlag, som hun kunne have gjort krav på, såfremt hun var forblevet i Europols tjeneste, og på den anden side summen af den løn, honorarer, arbejdsløshedsunderstøttelse og enhver anden erstatningsydelse, som hun rent faktisk har oppebåret siden den 1. januar 2013 i stedet for den løn, som hun oppebar som midlertidigt ansat. |
— |
Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/31 |
Sag anlagt den 8. juli 2013 — ZZ mod Europol
(Sag F-67/13)
2013/C 274/50
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat J.-J. Ghosez)
Sagsøgt: Den Europæiske Politienhed (Europol)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens tidsbegrænsede kontrakt.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af Europols afgørelser af 26. september 2012 og 7. december 2012, hvorved Europol meddelte sagsøgeren, at hendes tidsbegrænsede kontrakt, som udløb den 31. marts 2013, ikke ville blive forlænget, og af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage, som blev truffet den 9. april 2013. |
— |
Europol tilpligtes at betale sagsøgeren forskellen mellem på den ene side det vederlag, som hun kunne have gjort krav på, såfremt hun var forblevet i Europols tjeneste, og på den anden side summen af den løn, honorarer, arbejdsløshedsunderstøttelse og enhver anden erstatningsydelse, som hun rent faktisk har oppebåret siden den 1. januar 2013 i stedet for den løn, som hun oppebar som midlertidigt ansat. |
— |
Den Europæiske Politienhed (Europol) tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/31 |
Sag anlagt den 9. juli 2013 — ZZ mod ECB
(Sag F-68/13)
2013/C 274/51
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat L. Levi)
Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Påstand om annullation af ECB’s afgørelse om at afslutte den interne administrative undersøgelse og af undersøgelsesrapporten og påstand om erstatning for det ikke-økonomiske tab, sagsøgeren har lidt.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af bestyrelsens afgørelse af 7. januar 2013 om at tage den endelige rapport til efterretning og om at afslutte den interne administrative undersøgelse. |
— |
Følgelig annullation af undersøgelsen og af undersøgelsesrapporten og iværksættelse af en ny undersøgelse med en lovlig bedømmelse af de faktiske omstændigheder. |
— |
Sagsøgeren tildeles en erstatning for det lidte økonomisk tab, som efter ret og billighed fastsættes til 50 000 EUR. |
— |
Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/31 |
Sag anlagt den 9. juli 2013 — ZZ mod Kommissionen
(Sag F-69/13)
2013/C 274/52
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, J.-N. Louis og D. Abreu Caldas)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afgørelsen om at foretage beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, på grundlag af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af afgørelsen om at beregne de pensionsgivende tjenesteår, der anerkendes i Den Europæiske Unions institutioners pensionsordning ved overførsel af sagsøgerens pensionsrettigheder til denne ordning, i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/32 |
Sag anlagt den 15. juli 2013 — ZZ mod EEA
(Sag F-71/13)
2013/C 274/53
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, J.-N. Louis og D. Abreu Caldas)
Sagsøgt: Det Europæiske Miljøagentur (EEA)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afslaget på sagsøgerens ansøgning om iværksættelse af en administrativ undersøgelse til fastlæggelse eller præcisering af chikane.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 20. september 2012 om afslag på sagsøgerens ansøgning om iværksættelse af en administrativ undersøgelse til fastlæggelse eller præcisering af chikane. |
— |
AEE tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/32 |
Sag anlagt den 15. juli 2013 — ZZ m.fl. mod EIF
(Sag F-72/13)
2013/C 274/54
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ m.fl. (ved advokat L. Levi)
Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsfond (EIF)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Påstand om annullation af afgørelserne i lønsedlerne om på sagsøgerne at anvende bestyrelsens afgørelse om fastsættelse af en lønstigning begrænset til 2,3 %, EIF’s generaldirektørs afgørelse om fastsættelse af en ny meritskala, som ifølge sagsøgerne medfører et løntab på 1-2 %, og afgørelsen fra EIB’s styrelsesudvalg om fastsættelse af en meritskala, som ifølge sagsøgerne medfører et løntab på 1-2 %, samt en påstand om, at EIF tilpligtes at betale lønforskellen og at betale erstatning.
Sagsøgernes påstande
— |
Annullation af afgørelserne om på sagsøgerne at anvende EIF's bestyrelses afgørelse af 4. februar 2013 om fastsættelse af en lønstigning begrænset til 2,3 %, og EIF’s generaldirektørs afgørelse om fastsættelse af en ny meritskala, der ifølge sagsøgerne medfører et løntab på 1-2 %, hvilke afgørelser er afledt af EIB's bestyrelses afgørelse af 18. december 2012 om fastsættelse af en lønstigning begrænset til 2,3 % og af EIB’s styrelsesudvalgs afgørelse af 29. januar 2013 om fastsættelse af en meritskala, der ifølge sagsøgerne medfører et løntab på 1-2 % (de førnævnte afgørelser fra EIF fremgik af lønsedlerne for april 2013) samt annullation i samme udstrækning af alle de afgørelser fra EIF, der er indeholdt i senere lønsedler. |
— |
Sagsøgte tilpligtes at betale den lønforskel, der følger af førnævnte afgørelser truffet af EIF’s bestyrelse og af EIF’s generaldirektør den 4. februar 2013, af EIB’s bestyrelse den 18. december 2012 og af EIB’s styrelsesudvalg den 29. januar 2013 i stedet for anvendelsen af meritskalaen »4-3-2-1-0« og af den »nye« meritskale »5-4-3-1-0«, eller, subsidiært, for de sagsøgere, der har fået karakteren A, i stedet for anvendelsen af meritskalaen 3-2-1-0-0 og, for de sagsøgere, der henhører under den »nye« meritskala, i stedet for en ny meritskale »4-3-2-0-0«. Denne lønforskel skal tillægges morarenter at regne fra den 15. april 2013 og derefter den 15. i hver måned, indtil fuld betaling sker, idet disse renter fastsættes til ECB’s rentesats forhøjet med 3 procentpoint. |
— |
Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgerne har lidt som følge af tabet af købekraft, idet dette tab foreløbigt og efter ret og billighed er opgjort til 1,5 % af hver sagsøgers månedsløn. |
— |
Sagsøgte opfordres til som led i foranstaltningerne med henblik på sagens tilrettelæggelse at fremlægge følgende dokumenter, som EIF ikke har fremlagt af egen drift:
|
— |
Den Europæiske Investeringsfond tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/33 |
Sag anlagt den 17. juli 2013 — ZZ mod ECB
(Sag F-73/13)
2013/C 274/55
Processprog: engelsk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokat L. Levi)
Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Påstand om annullation af ECB’s afgørelse af 28. maj 2013 om disciplinær afskedigelse af sagsøgeren og påstand om erstatning af det ikke-økonomiske tab, sagsøgeren har lidt.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af ECB’s afgørelse af 28. maj 2013 om disciplinær afskedigelse af sagsøgeren med virkning fra den 31. august 2013. |
— |
Følgelig genansættes sagsøgeren med den fornødne offentlighed med henblik på at genoprette hans omdømme. |
— |
Under alle omstændigheder tilpligtes ECB at betale erstatning for det af sagsøgeren lidte ikke-økonomiske tab, der efter billighed opgøres til 20 000 EUR. |
— |
Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/33 |
Sag anlagt den 25. juli 2013 — ZZ mod Kommissionen
(Sag F-74/13)
2013/C 274/56
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi, J.-N. Louis og D. Abreu Caldas)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Påstand om annullation af afgørelsen om overførsel af sagsøgerens pensionsrettigheder til Unionens pensionsordning, hvori anvendes de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af afgørelsen om overførsel af de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har optjent før tiltrædelsen af tjenesten, til Den Europæiske Unions institutioners pensionsordning i overensstemmelse med de beregninger af godskrivningen, der er foretaget i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser i artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
21.9.2013 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 274/34 |
Sag anlagt den 1. august 2013 — ZZ mod Kommissionen
(Sag F-75/13)
2013/C 274/57
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, J.-N. Louis og S. Orlandi)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
Annullation af afgørelsen om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg.
Sagsøgerens påstande
— |
Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 4. oktober 2012 om afslag på at tildele sagsøgeren det i artikel 4 i vedtægtens bilag VII fastsatte udlandstillæg. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |