Konvention om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det nordlige Stillehav
RESUMÉ AF:
Konvention om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det nordlige Stillehav
Afgørelse (EU) 2022/314 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det nordlige Stillehav
HVAD ER FORMÅLET MED KONVENTIONEN OG AFGØRELSEN?
- Konventionen har til formål at sikre, at fiskeressourcerne bevares på lang sigt og udnyttes bæredygtigt, samtidig med at de marine økosystemer, som ressourcerne forekommer i, beskyttes. Den gælder for det nordlige Stillehav, der ligger uden for farvande, som hører under national jurisdiktion, i overensstemmelse med folkeretten. Konventionen omfatter alle fiskeressourcer med undtagelse af:
- sedentære arter (som i den fangstmodne alder er immobile på eller under havbunden eller kun er i stand til at bevæge sig ved konstant fysisk kontakt med havbunden eller undergrunden)
- katadrome arter (fisk, som tilbringer det meste af deres liv i ferskvand for så at migrere til havet for at yngle) og
- havpattedyr, havkrybdyr og havfugle.
- Afgørelsen ratificerer konventionen på vegne af Den Europæiske Union (EU).
HOVEDPUNKTER
Konventionens parter skal anvende et antal almindelige principper individuelt eller kollektivt, idet de antager en forsigtighedstilgang og en økosystembaseret tilgang. Disse omfatter:
- fremme af den bedste anvendelse og sikring af fiskeressourcernes langsigtede bæredygtighed
- skridt til at sikre, at fiskeressourcerne opretholdes på eller genoprettes til bæredygtige niveauer
- beskyttelse af biodiversiteten i havmiljøet
- forebyggelse eller afskaffelse af overfiskning og overdreven fiskerikapacitet
- sikring af, at data vedrørende fiskeri, herunder indvirkning på ikkemålarter, er komplette og nøjagtige
- sikring af, at bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne overholdes, ligesom sanktioner til at modvirke overtrædelser og forhindre overtrædere i at opnå fordele ved deres ulovlige aktiviteter
- minimering af forurening og affald, der stammer fra fiskerfartøjer, udsmid eller efterladt udstyr.
Parterne anvender forsigtighedstilgangen og skal:
- udvise større forsigtighed, når oplysningerne er usikre, upålidelige eller utilstrækkelige
- undlade at bruge manglende videnskabelige oplysninger som en grund til at udskyde eller undlade at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger
- tage hensyn til bedste internationale praksis.
Økosystemtilgangen er en integreret strategi, hvor der i beslutninger tages hensyn til det større marine økosystem, så det sikres, at de pågældende ressourcer bevares på lang sigt og udnyttes bæredygtigt.
Organisering
Bevarelse og forvaltning
- Kommissionen har en række ansvarsområder, der bl.a. omfatter fastlæggelse af:
- arten og omfanget af fiskeri for hver fiskeressource, herunder samlet tilladt fangstmængde eller samlet tilladt fiskeriindsats
- de områder, hvor fiskeri er tilladt
- de perioder, hvor fiskeri er tilladt
- mindstemål for den fangst, det er tilladt at beholde om bord
- de typer udstyr, teknologi eller praksis, der er tilladt.
- Kommissionen skal fastsætte procedurer for overvågning, kontrol og tilsyn af fiskeri med henblik på at sikre overholdelse af konventionen.
- Kommissionen skal desuden fastsætte et observatørprogram med henblik på at indsamle verificerede fangst- og indsatsdata, andre videnskabelige data og yderligere oplysninger om fiskeriet og dets indvirkning på havmiljøet.
IKRAFTTRÆDELSESDATO
Konventionen trådte i kraft den 23. marts 2022.
BAGGRUND
For yderligere oplysninger henvises til:
HOVEDDOKUMENTER
Konvention om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det nordlige Stillehav (EUT L 55 af 28.2.2022, s. 14-32).
Rådets afgørelse (EU) 2022/314 af 15. februar 2022 om Den Europæiske Unions tiltrædelse af konventionen om bevarelse og forvaltning af højsøfiskeressourcer i det nordlige Stillehav (EUT L 55 af 28.2.2022, s. 12-13).
TILHØRENDE DOKUMENTER
De Forenede Nationers havretskonvention (Montego Bay-konventionen) (EFT L 179 af 23.6.1998, s. 3-134).
Rådets afgørelse 98/392/EF af 23. marts 1998 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af de Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 og af aftalen af 28. juli 1994 vedrørende anvendelsen af kapitel XI i denne konvention (EFT L 179 af 23.6.1998, s. 1-2).
seneste ajourføring 26.04.2022