8.5.2023 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 164/46 |
Sag anlagt den 17. februar 2023 — Uniper Global Commodities mod ACER
(Sag T-96/23)
(2023/C 164/62)
Processprog: tysk
Parter
Sagsøger: Uniper Global Commodities SE (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne T. Richter, M. Schellberg, C. Sieberg og M. Schleifenbaum)
Sagsøgt: Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (ACER)
Sagsøgerens påstande
— |
Sagsøgtes klageudvalgs afgørelse af 9. december 2022 (nr. A 003-2022) annulleres. |
— |
Subsidiært annulleres sagsøgtes afgørelse af 25. februar 2022 (nr. 03/2022). |
— |
Sagsøgte betaler sagsomkostningerne. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Sagsøgeren har til støtte for sin principale påstand fremsat to anbringender.
1. |
Første anbringende Sagsøgtes klageudvalg har fejlagtigt konstateret, at sagsøgtes afgørelse (nr. 03/2022) er »rettet til en anden person« som omhandlet i artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 (1), og at sagsøgeren ganske vist er »umiddelbart«, men dog ikke »individuelt« berørt:
|
2. |
Andet anbringende Klageudvalget har ganske vist bekræftet, at sagsøgtes afgørelse er en regelfastsættende retsakt, jf. artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF, men har imidlertid fortolket artikel 28, stk. 1, i forordning (EU) 2019/942 retsstridigt, således at sagsøgeren i henhold til denne bestemmelse — i modsætning til artikel 263, stk. 4, tredje alternativ, TEUF — ikke kan påklage den foreliggende afgørelse:
|
Sagsøgeren har til støtte for sin subsidiære påstand fremsat seks anbringender.
1. |
Første anbringende Sagsøgte har overskredet sine kompetencer i henhold til artikel 5, stk. 1, andet punktum, og artikel 5, stk. 6, sammenholdt med artikel 6, stk. 3, i forordning (EU) 2017/2195, idet sagsøgte ikke har taget stilling til anmodningen fra ENTSO-E (European Network of Transmission System Operators for Electricity), men derimod har fastlagt noget helt andet. |
2. |
Andet anbringende Sagsøgte ville heller ikke, selv om det antoges, at sagsøgte havde kompetence i henhold til forordning (EU) 2017/2195 og forordning (EU) 2019/942, have kunnet vedtage fastsættelsen af grænseværdierne for priser uden en fornyet høring i henhold til artikel 10 i forordning (EU) 2017/2195. |
3. |
Tredje anbringende Der foreligger ikke noget retsgrundlag for den af sagsøgte fastsatte grænseværdi for priser. |
4. |
Fjerde anbringende Sagsøgte er i strid med artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) 2019/942 og artikel 296 TEUF ikke fremkommet med en fyldestgørende begrundelse for fastlæggelsen af grænseværdien for priser. |
5. |
Femte anbringende Sagsøgte har med afgørelsen tilsidesat kravene i artikel 3, stk. 1, litra a), b) og e), i forordning (EU) 2017/2195. |
6. |
Sjette anbringende Sagsøgte har med fastsættelsen af grænseværdien for priser tilsidesat proportionalitetsprincippet i henhold til artikel 5, stk. 4, første punktum, andet led, TEU og artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EU) 2017/2195. |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/942 af 5.6.2019 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (EUT 2019, L 158, s. 22).
(2) Kommissionens forordning (EU) 2017/2195 af 23.11.2017 om fastsættelse af retningslinjer for balancering af elektricitet (EUT 2017, L 312, s. 6).