19.7.2021 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 289/4 |
Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 3. juni 2021 — EB mod Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR og Università degli Studi Roma Tre (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio — Italien)
(Sag C-326/19) (1)
(Præjudiciel forelæggelse - socialpolitik - direktiv 1999/70/EF - rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP - § 5 - flere på hinanden følgende tidsbegrænsede ansættelseskontrakter eller ansættelsesforhold - misbrug - forebyggende foranstaltninger - tidsbegrænsede ansættelseskontrakter i den offentlige sektor - universitetsforskere)
(2021/C 289/05)
Processprog: italiensk
Den forelæggende ret
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Parter i hovedsagen
Sagsøger: EB
Sagsøgte: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell'Istruzione, dell'Università e della Ricerca — MIUR og Università degli Studi Roma Tre
Procesdeltagere: Federazione Lavoratori della Conoscenza – CGIL (FLC-CGIL), Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Anief – Associazione Professionale e Sindacale, Confederazione Generale Sindacale og Cipur – Coordinamento Intersedi Professori Universitari di Ruolo
Konklusion
§ 5 i rammeaftalen om tidsbegrænset ansættelse, der blev indgået den 18. marts 1999, som er opført som bilag til Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning, hvorefter der — for så vidt angår ansættelse af universitetsforskere — kan indgås en tidsbegrænset kontrakt for en periode på tre år med en enkelt mulighed for forlængelse for en periode på maksimalt to år, idet indgåelsen af sådanne kontrakter for det første er betinget af, at der er ressourcer til rådighed »med henblik på udførelse af forskning, undervisning, undervisningsstøttende aktiviteter samt tjenester til studerende«, og idet forlængelsen af disse kontrakter for det andet er betinget af en »positiv vurdering af udført undervisning og forskning«, uden at det er nødvendigt, at denne lovgivning definerer de objektive og gennemsigtige kriterier, der gør det muligt at efterprøve, om indgåelsen og fornyelsen af sådanne kontrakter rent faktisk svarer til et reelt behov, og at de er egnede til at nå det forfulgte formål og er nødvendige herfor.