16.10.2017 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 347/34 |
Sag anlagt den 31. juli 2017 — Haswani mod Rådet
(Sag T-477/17)
(2017/C 347/43)
Processprog: fransk
Parter
Sagsøger: George Haswani (Yabroud, Syrien) (ved advokat G. Karouni)
Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
Sagsøgerens påstande
— |
Rådets afgørelse (FUSP) 2016/850 af 27. maj 2016 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien annulleres. |
— |
Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2016/840 af 27. maj 2016 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres. |
— |
Rådets afgørelse (FUSP) 2017/917 af 29. maj 2017 om ændring af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien annulleres. |
— |
Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/907 af 29. maj 2017 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres. |
— |
Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2017/1245 af 10. juli 2017 om gennemførelse af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien annulleres. |
— |
Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2017/1241 af 10. juli 2017 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres. |
— |
Følgelig:
|
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
1. |
Første anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF. Sagsøgeren kar kritiseret Rådet for Den Europæiske Union for at have stillet sig tilfreds med nogle vage og generelle betragtninger, uden specifikt og konkret at angive grundene til, at det ved udøvelsen af sin skønsbeføjelse har fundet, at sagsøgeren bør være omfattet af de omhandlede restriktive foranstaltninger. Der er således ikke anført noget konkret eller objektivt forhold, som kan lægges sagsøgeren til last, og som kan begrunde de omhandlede foranstaltninger. |
2. |
Andet anbringende om proportionalitetskravet ved tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder. Sagsøgeren er af den opfattelse, at de anfægtede foranstaltninger burde være ugyldige, for så vidt som de ikke står i et rimeligt forhold til de erklærede formål og udgør et uforholdsmæssigt indgreb i friheden til at oprette og drive egen virksomhed samt ejendomsretten, der er sikret ved henholdsvis artikel 16 og 17 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Misforholdet følger af den omstændighed, at foranstaltningerne tager sigte på enhver indflydelsesrig økonomisk aktivitet uden noget andet kriterium. |
3. |
Tredje anbringende om et åbenbart urigtigt skøn og manglende bevis, idet Rådet i dets på hinanden følgende begrundelser til støtte for de restriktive foranstaltninger har fastholdt forhold, der åbenbart savner ethvert faktuelt grundlag, idet de faktiske omstændigheder, der er påberåbt, er uden ethvert rimeligt grundlag. |
4. |
Fjerde anbringende vedrører erstatningskravet, for så vidt som tilregnelsen af visse alvorlige faktiske forhold, der ikke er godtgjort, udsætter sagsøgeren og hans familie for fare, hvilket illustreres af omfanget af den lidte skade, som begrunder hans erstatningskrav. |