Sag C-75/16
Livio Menini og Maria Antonia Rampanelli
mod
Banco Popolare Società Cooperativa
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Ordinario di Verona)
»Præjudiciel forelæggelse – forbrugerbeskyttelse – procedurer for alternativ tvistbilæggelse (ATB) – direktiv 2008/52/EF – direktiv 2013/11/EU – artikel 3, stk. 2 – indsigelse fra forbrugere i forbindelse med en betalingspåkravsprocedure indledt af en kreditinstitution – ret til adgang til retssystemet – national lovgivning, som fastsætter obligatorisk brug af en mæglingsprocedure – pligt til advokatbistand – betingelse for antagelse af søgsmålet til realitetsbehandling«
Sammendrag – Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. juni 2017
Forbrugerbeskyttelse – forbrugernes rettigheder – procedurer for alternativ tvistbilæggelse (ATB) – direktiv 2013/11 – national lovgivning, som fastsætter obligatorisk brug af en mæglingsprocedure som betingelse for søgsmålets antagelse til realitetsbehandling – tilladt – betingelse – national lovgivning, som i forbindelse med en mæglingsprocedure fastsætter en pligt for forbrugerne til at være repræsenteret ved en advokat, og at de kun har mulighed for at trække sig ud af proceduren, hvis de godtgør, at der foreligger en gyldig grund til støtte for denne afgørelse – ikke tilladt
(Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11, art. 2, stk. 1)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (direktiv om ATB på forbrugerområdet) skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter brug af en mæglingsprocedure i de tvister, der er omhandlet i dette direktivs artikel 2, stk. 1, som betingelse for, at et søgsmål vedrørende disse samme tvister kan antages til realitetsbehandling, for så vidt som et sådant krav ikke forhindrer parterne i at udøve deres ret til adgang til retssystemet.
Derimod skal det nævnte direktiv fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter, at forbrugerne i forbindelse med en sådan mægling skal være repræsenteret ved en advokat, og at de kun kan trække sig ud af en mæglingsprocedure, hvis de godtgør, at der foreligger en gyldig grund til støtte for denne afgørelse.
(jf. præmis 71 og domskonkl.)