1.12.2014 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 431/42 |
Sag anlagt den 13. oktober 2014 — Belgien mod Kommissionen
(Sag T-721/14)
(2014/C 431/66)
Processprog: nederlandsk
Parter
Sagsøger: Kongeriget Belgien (ved L. Van den Broeck og M. Jacobs, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne P. Vlaemminck og B. Van Vooren)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Sagsøgerens påstande
— |
Kommissionens henstilling af 14. juli 2014 om principper for at beskytte forbrugere og spillere i forbindelse med onlinespiltjenester og for at forhindre mindreåriges spil online annulleres. |
— |
Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
1. |
Første anbringende om en tilsidesættelse af princippet om kompetencetildeling i henhold til artikel 5 TEU, idet det væsentligste retsgrundlag, der tildeler Kommissionen kompetence til at udstede den anfægtede foranstaltning, ikke er blevet anført. |
2. |
Andet anbringende om en tilsidesættelse af princippet om kompetencetildeling, idet traktaterne ikke tildeler Kommissionen kompetence til at udstede en retsakt med harmoniserende virkning på området for spil. |
3. |
Tredje anbringende om en tilsidesættelse af princippet om loyalt samarbejde i henhold til artikel 4, stk. 3, TEU, og den institutionelle ligevægt i henhold til artikel 13, stk. 2, TEU, idet Kommissionen har sat sig ud over Rådets konklusioner af 10. december 2010 om »Rammen for spil og væddemål i Den Europæiske Unions medlemsstater« (dokument 16884/10). |
4. |
Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af princippet om loyalt samarbejde i henhold til artikel 4, stk. 3, TEUF, i forholdet til medlemsstaterne. |
5. |
Femte anbringende om en tilsidesættelse af artikel 13, stk. 2, TEU, og af artikel 288 TEUF og 289 TEUF, idet den anfægtede foranstaltning i virkeligheden er et skjult direktiv. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, idet Kommissionen ikke begrænsede den i artikel 11 i chartret om grundlæggende rettigheder forankrede ytrings- og informationsfrihed i overensstemmelse med loven. |