14.4.2012 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 109/17 |
Appel iværksat den 25. januar 2012 af Roberto Di Tullio til prøvelse af Personalerettens dom af 29. november 2011 i sag F-119/10, Di Tullio mod Kommissionen
(Sag T-39/12 P)
2012/C 109/39
Processprog: fransk
Parter
Appellant: Roberto Di Tullio (Rovigo, Italien) (ved advokaterne S. Woog og T. Bontinck)
Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
Appellantens påstande
— |
Appellen antages til realitetsbehandling, og appellanten gives medhold i sagen, hvorfor |
— |
den dom, som EU-Personaleretten (Tredje Afdeling) afsagde den 29. november 2011 i sag F-119/10, hvorved den ikke gav medhold i det søgsmål, som appellanten havde anlagt med påstand om annullation af den afgørelse, hvorved Kommissionen afviste at bevilge ham orlov til aftjening af national tjeneste, ophæves. |
— |
De påstande, som appellanten nedlagde for Personaleretten tages til følge. |
— |
Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger |
Anbringender og væsentligste argumenter
Til støtte for appellen har appellanten fremsat to anbringender.
1) |
Første anbringende vedrørende en retlig fejl og en fejlagtig og utilstrækkelig begrundelse ved Personalerettens behandling af appellantens anbringende i førsteinstans vedrørende en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af retssikkerhedsprincippet. |
2) |
Andet anbringende vedrørende en retlig fejl og en tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, af retssikkerhedsprincippet samt af rimelighedsprincippet, for så vidt som Personaleretten i det foreliggende tilfælde ikke begrænsede den tidsmæssige virkning af dens fortolkende dom. |