11.6.2011 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
C 173/13 |
Sag anlagt den 18. februar 2011 — ONP m.fl. mod Kommissionen
(Sag T-90/11)
2011/C 173/29
Processprog: fransk
Parter
Sagsøgere: Ordre national des pharmaciens (ONP) (Paris, Frankrig), Conseil national de l’Ordre des pharmaciens (CNOP) (Paris) og Conseil central de la section G de l’Ordre national des pharmaciens (CCG) (Paris) (ved advokaterne O. Saumon, L. Defalque og T. Bontinck)
Sagsøgt: Europa-Kommissionen
Konklusion
Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
— |
Europa-Kommissionens afgørelse K(2010) 8952 endelig af 8. december 2010, som blev meddelt sagsøgerne den 10. december 2010, om en procedure i henhold til artikel 101 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (sag 39510 — LABCO/ONP) annulleres. |
— |
Subsidiært nedsættes den bøde på 5 000 000 EUR, der er blevet pålagt sagsøgerne af Europa-Kommissionen for overtrædelse af artikel 101 TEUF, henset til de til formildende omstændigheder og de særlige omstændigheder ved den pågældende virksomhedssammenslutning, såfremt det antages, at visse klagepunkter er begrundede. |
— |
Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger i overensstemmelse med artikel 87, stk. 2, i procesreglementet for Den Europæiske Unions Ret. |
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
Sagsøgerne har påberåbt sig ni anbringender til støtte for søgsmålet.
1) |
Med det første anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 101 TEUF, idet den har fundet, at den undtagelse, der blev fastslået ved Wouters-dommen (1), ikke finder anvendelse i den foreliggende sag. |
For så vidt angår begrænsningerne for udviklingen af laboratoriegrupper på det franske marked for biomedicinske analyser:
2) |
Det andet anbringende vedrører en urigtig retsanvendelse som følge af en fejlagtig bedømmelse af rækkevidden af den franske lovgivning vedrørende de respektive roller for præfekten og Conseil central de la Section G de l’Ordre des pharmaciens i forbindelse med de ændringer, der indtræder i løbet af selskabslivet for et selskab i liberalt erhverv. |
3) |
Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har fejlfortolket underretningspligtens anvendelsesområde, således som det fremgår af artiklerne L 4221-19, L 6221-4 og L 6221-5 i code de la santé publique og af et cirkulære af 22. december 1998, idet den har set bort fra Conseil central de la section G de l’Ordre des pharmaciens’ rolle i forbindelse med dens efterfølgende kontrol af selskabsdokumenter vedrørende selskaber i liberalt erhverv med biomedicinske analyselaboratorier og dens forpligtelse til at videresende bemærkninger til præfekten. |
4) |
Med det fjerde anbringende anføres, at Kommissionen har fejlvurderet Conseil central de la section G de l’Ordre des pharmaciens’ rolle som garant for den faglige uafhængighed for den udøvende selskabsdeltager, for så vidt som Kommissionen har støttet den udøvende selskabsdeltagers minimumsandel i kapitalen i selskaber i liberalt erhverv, der har ført til tabet af dens økonomiske uafhængighed og af styreform. |
5) |
Med det femte anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har anlagt en urigtig vurdering af lovgivers hensigt med hensyn til en opdeling af ejendomsretten til selskabsandelene, der overstiger 25 %, og tilsidesættelsen af de retlige rammer, der finder anvendelse på opdelingen af ejendomsretten til selskabsandelene i selskaber i liberalt erhverv. |
6) |
Med det sjette anbringende anføres, at der foreligger en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 101 TEUF, idet der i den anfægtede beslutning er taget hensyn til de fastsatte disciplinære sanktioner, for så vidt som disse styrkede de anfægtede beslutningers potentielle eller reelle virkninger. |
For så vidt angår fastsættelsen af minimumspiser på det franske marked for biomedicinske analyser
7) |
Med det syvende anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har overskredet grænserne for beslutningen om kontrolundersøgelser (2) ved at beslaglægge dokumenter vedrørende »priser«, hvilket vil medføre, at de beviser, der er indsamlet på dette grundlag, er fremskaffet ulovligt, og at klagepunkt vedrørende minimumspris følgelig skal betragtes som ubegrundet. |
Hvis beviserne vedrørende minimumspriserne — quod non — gyldigt kunne beslaglægges af Kommissionen i forbindelse med dens kontrolundersøgelse:
8) |
Med det ottende anbringende gøres det gældende, at der er foretaget en urigtig vurdering af anvendelsesområdet for den tidligere artikel L 6211-6 i code de la santé publique og af lovgivers vilje med hensyn til definitionen på og praksis for rabatter. |
9) |
Med det niende anbringende anføres, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, idet den for det første har fundet, at ONP’s adfærd vedrørende rabatterne ikke er omfattet af de lovbestemte opgaver, men afspejler de konkurrencebegrænsende målsætninger, og for det andet, at ONP systematisk med henblik på at beskytte de små laboratoriers interesser har søgt at fastsætte en minimumspris på markedet for medicinsk-biologiske analysetjenester. |
(1) Domstolens dom af 19.2.2002, sag C-309/99, Wouters m.fl., Sml. I, s. 1577.
(2) Kommissionens beslutning om kontrolundersøgelser K(2008) 6494 af 29.10.2008, hvorved den pålagde sagsøgerne at lade sig underkaste en kontrolundersøgelse i henhold til artikel 20, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i artikel 101 TEUF og 102 TEUF, som er genstand for sag T-23/09, CNOP og CCG mod Kommissionen (EUT 2009 C 55, s. 49).