Sag C-414/07
Magoora sp. zo. o.
mod
Dyrektor Izby Skarbowej w Krakowie
(anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny w Krakowie)
»Sjette momsdirektiv — artikel 17, stk. 2 og 6 — nationale bestemmelser — fradrag af moms vedrørende køb af brændstof til visse køretøjer uafhængig af formålet med anvendelsen heraf — effektiv begrænsning af fradragsretten — undtagelser i henhold til national lovgivning på tidspunktet for direktivets ikrafttræden«
Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. december 2008 I ‐ 10923
Sammendrag af dom
Fiskale bestemmelser – harmonisering af lovgivningerne – omsætningsafgifter – det fælles merværdiafgiftssystem – fradrag for indgående afgift – undtagelser fra retten til fradrag
(Rådets direktiv 77/388, art. 17, stk. 6, andet afsnit)
Artikel 17, stk. 6, andet afsnit, i sjette direktiv 77/388 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter er til hinder for, at en medlemsstat i forbindelse med direktivets gennemførelse i national ret ophæver samtlige nationale bestemmelser om begrænsninger af fradraget for indgående moms, der pålægges ved køb af brændstof til køretøjer, som anvendes til afgiftspligtig virksomhed, idet disse bestemmelser på datoen for direktivets ikrafttræden på dens område erstattes af bestemmelser, hvorved der fastsættes nye kriterier på området, hvis disse bestemmelser medfører en udvidelse af disse begrænsningers anvendelsesområde, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at undersøge. Begrebet »national lovgivning« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs artikel 17, stk. 6, andet afsnit, henviser herved til den merværdiafgiftsfradragsordning, der eksisterede og faktisk blev anvendt på tidspunktet for direktivets ikrafttræden. Den »standstill«-klausul, der er fastsat i sjette direktivs artikel 17, stk. 6, andet afsnit, har ikke til formål at gøre det muligt for en ny medlemsstat at ændre sin nationale lovgivning i forbindelse med sin tiltrædelse af Den Europæiske Union på en måde, der fjerner denne lovgivning fra direktivets formål. Denne artikel er under alle omstændigheder til hinder for, at en medlemsstat efterfølgende ændrer sin lovgivning, der er trådt i kraft på nævnte dato, på en måde, der udvider anvendelsesområdet for disse begrænsninger i forhold til situationen før denne dato.
(jf. præmis 38, 39 og 45 samt domskonkl.)