Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) /* COM/2013/0535 final - 2013/0256 (COD) */
BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET Eurojust blev
oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA[1]
for at styrke bekæmpelsen af grov, organiseret kriminalitet i Den Europæiske
Union. Eurojust har lige siden lettet koordineringen og samarbejdet mellem de
nationale myndigheder, der er ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning,
i forbindelse med sager, der berører flere medlemsstater. Eurojust har været
med til at opbygge gensidig tillid og bygge bro mellem EU's mange forskellige
retssystemer og retlige traditioner. Eurojust har været hurtig til at løse
juridiske problemer og udpege kompetente myndigheder i andre lande og har
dermed gjort det lettere at efterkomme anmodninger om samarbejde og anvendelse
af instrumenter vedrørende gensidig anerkendelse. Gennem de senere år har
organisationen fået stadig større betydning, og den er i dag en central aktør i
det strafferetlige samarbejde. Bekæmpelse af organiseret kriminalitet og
optrevling af kriminelle netværk er en daglig udfordring. Desværre er der i løbet
af det seneste årti sket en eksplosion i den grænseoverskridende kriminalitet,
bl.a. hvad angår narkotikasmugling, menneskehandel, terrorisme og
internetkriminalitet, herunder børnepornografi. Et fællestræk ved alle disse
former for kriminalitet er, at kriminaliteten begås på tværs af grænserne af
særdeles mobile og fleksible grupper, som opererer inden for flere forskellige
retssystemer og kriminelle sektorer. Hvis de skal bekæmpes effektivt, er der
derfor behov for en koordineret paneuropæisk indsats. Det forhold, at kriminalitet i stigende grad
begås på tværs af grænserne og dækker flere forskellige kriminelle aktiviteter,
gør det vanskeligere for de enkelte medlemsstater at opklare og håndtere
grænseoverskridende kriminalitet, især organiseret kriminalitet. Eurojusts
opgave med at forbedre det retlige samarbejde og koordineringen mellem
medlemsstaternes kompetente retsmyndigheder og bistå efterforskninger, der
involverer tredjelande, er stadig særdeles vigtig. Med Lissabontraktaten opstod der nye muligheder
for at styrke Eurojusts effektivitet i forbindelse med håndteringen af disse
former for kriminalitet. Det anerkendes eksplicit i artikel 85 i traktaten om
Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), at Eurojusts opgave er at støtte og
styrke koordineringen og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, som er
ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning i forbindelse med grov
kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater eller kræver
retsforfølgning på fælles basis. Det er derfor vigtigt at sikre, at der gøres
bedst mulig brug af Eurojust, og at hindringer for organisationens effektive
udøvelse af sin virksomhed fjernes.[2] I 2008 blev der foretaget en gennemgribende
reform af afgørelsen om Eurojust for at styrke Eurojust.[3] Gennemførelsesfristen var den
4. juni 2011. Det er vigtigt, at afgørelsen i sin ændrede form gennemføres
korrekt, men dette må ikke forhindre, at der gøres fremskridt, hvad angår løsning
af nye problemer og forbedring af Eurojusts virksomhed, samtidig med at de
aspekter, der har styrket enhedens operationelle effektivitet, bevares. Artikel 85 i TEUF fastsætter også rammerne for
Eurojusts struktur, funktionsmåde, indsatsområde og opgaver, som skal
fastlægges ved forordning efter den almindelige lovgivningsprocedure. Den fastsætter
også, at disse forordninger skal fastlægge de nærmere bestemmelser for
Europa-Parlamentets og de nationale parlamenters inddragelse i evalueringen af
Eurojusts virke. Efter Kommissionens meddelelse
"Europæiske agenturer – vejen frem"[4]
blev Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen desuden enige om at iværksætte
en interinstitutionel dialog for at forbedre sammenhængen, effektiviteten og
arbejdet i decentraliserede agenturer, hvilket førte til nedsættelsen af en
interinstitutionel arbejdsgruppe i marts 2009. Den behandlede en række vigtige
spørgsmål, bl.a. agenturernes rolle og stilling i EU's institutionelle
landskab, deres oprettelse, struktur og virke samt finansierings-, budget-,
tilsyns- og ledelsesspørgsmål. Dette arbejde førte til den fælles tilgang til
EU's decentraliserede agenturer, som Europa-Parlamentet, Rådet og Parlamentet
godkendte i juli 2012, og som skal tages i betragtning i forbindelse med
alle deres fremtidige beslutninger om EU's decentraliserede agenturer på
grundlag af en analyse af den konkrete sag. Dette forslag til forordning tager alle disse
elementer i betragtning og skaber en fælles, moderniseret retlig ramme for et
nyt agentur for strafferetligt samarbejde (Eurojust), der er successoren for
Eurojust som oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA. Forordningen fastholder de elementer, der har
vist sig at være effektive i forbindelse med forvaltningen og driften af
Eurojust, men moderniserer den retlige ramme og strømliner organisationens
virke og struktur i overensstemmelse med Lissabontraktaten og kravene i den
fælles tilgang, i det omfang dets karakter gør det muligt. Eftersom forslaget til denne forordning
vedtages samtidig med forslaget til en forordning om oprettelse af en europæisk
anklagemyndighed, er der indføjet bestemmelser for at sikre, at
anklagemyndigheden oprettes ud fra Eurojust som krævet i henhold til
artikel 86 i TEUF, og at Eurojust kan støtte den. 2. RESULTATER AF HØRINGER AF INTERESSEREDE
PARTER Med henblik på udarbejdelsen af denne
forordning har Kommissionen ved flere lejligheder rådført sig med specialister.
Forslagets formål er i store træk at benytte muligheden i Lissabontraktaten for
at modernisere Eurojust ved at give enheden en bedre ledelsesstruktur, der
mindsker de administrative byrder, som Eurojusts kollegium i dag er pålagt, og
giver den mulighed for at koncentrere sig om sin primære opgave. Den 18. oktober 2012 afholdt Kommissionen
et høringsmøde med eksperter fra medlemsstaterne, repræsentanter for
Generalsekretariatet for Rådet, Europa-Parlamentet og Eurojust for at drøfte
spørgsmål vedrørende en eventuel reform efter artikel 85 i TEUF. De drøftede
bl.a. en styrkelse af ledelsen, inddragelse af parlamenterne på europæisk og
nationalt plan og mulige nye beføjelser samt betydningen af oprettelsen af Den
Europæiske Anklagemyndighed. På mødet var der generelt opbakning til at
forbedre Eurojusts ledelsesstruktur og effektivitet. Eurojust har også deltaget direkte i
høringsprocessen og givet sine input via bidrag og møder med Kommissionen.
Reformen er desuden blevet drøftet i forbindelse med forskellige seminarer,
såsom det strategiske seminar "Eurojust and the Lisbon Treaty. Towards
more effective action" (Brugge, den 20.-22. september 2010) og
Eurojust-ERA-konferencen "10 Years of Eurojust: Operational Achievements
and Future Challenges", som fandt sted i Haag den 12. og 13. november
2012. Eurojusts fremtid blev desuden drøftet ved Rådets særlige, uformelle møde
i anledning af tiåret for Eurojust i februar 2012. Interessenternes
synspunkter blev også indsamlet i forbindelse med en undersøgelse vedrørende
styrkelsen af Eurojust[5],
som Kommissionen havde bestilt, og som gav et godt overblik over de
eksisterende problemstillinger og indeholdt flere forskellige
løsningsmuligheder. 3. FORSLAG 3.1. Retsgrundlag Retsgrundlaget for dette forslag er artikel 85
i TEUF, som foreskriver anvendelsen af en forordning. 3.2. Nærheds- og
proportionalitetsprincippet Der er behov for tiltag på EU-niveau, fordi de
planlagte foranstaltninger i sig selv har en EU-dimension, eftersom de
indebærer oprettelsen af en enhed, hvis opgave er at støtte og styrke
koordineringen og samarbejdet mellem de nationale retsmyndigheder i forbindelse
med sager om grov kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater eller
kræver retsforfølgning på fælles basis. Dette mål kan i overensstemmelse med
nærhedsprincippet kun nås på EU-niveau. I overensstemmelse med
proportionalitetsprincippet går denne forordning ikke videre, end hvad der er
nødvendigt for at nå dette mål. 3.3. Redegørelse for forslaget
efter kapitel Hovedformålene med forslagene er at: ·
øge Eurojusts effektivitet ved at give det en ny
forvaltningsstruktur ·
forbedre Eurojust operationelle effektivitet ved at
sikre en fælles definition af de nationale medlemmers status og beføjelser ·
give Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter
en rolle i forbindelse med evalueringen af Eurojusts virke i overensstemmelse
med Lissabontraktaten ·
sikre, at den retlige ramme for Eurojust er i
overensstemmelse med den fælles tilgang, samtidig med at dets særlige rolle,
hvad angår koordineringen af igangværende strafferetlige efterforskninger,
fuldt ud respekteres ·
sikre, at Eurojust kan arbejde tæt sammen med Den
Europæiske Anklagemyndighed, når denne er blevet oprettet. 3.3.1. Kapitel I Mål og opgaver I dette kapitel fastsættes der bestemmelser om
oprettelsen af Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde
(Eurojust) som successoren for Eurojust som oprettet ved Rådets afgørelse
2002/187/RIA. Dets opgaver og kompetence defineres. Sidstnævnte defineres
selvstændigt i udkastet til forordning ved hjælp af et bilag. 3.3.2. Kapitel II: Eurojusts struktur
og organisation Dette kapitel indeholder nogle af reformens
hovedelementer. Afsnit II vedrører Eurojusts nationale
medlemmer. I forbindelse med reformen fastholdes deres forbindelse til deres
oprindelsesmedlemsstat, men samtidig nævnes deres operationelle beføjelser
udtrykkeligt. Det gør det muligt for dem mere effektivt at samarbejde med
hinanden og med de nationale myndigheder. I afsnit III, IV og V fastsættes
Eurojusts nye struktur ved hjælp af bestemmelser for kollegiet, bestyrelsen og
den administrerende direktør. Forvaltningen af Eurojust er forbedret ved, at
der tydeligt sondres mellem kollegiets to sammensætninger afhængigt af, om det
udfører sine operationelle funktioner eller sine forvaltningsfunktioner.
Førstnævnte vedrører Eurojusts vigtigste opgaver, nemlig at støtte og
koordinere nationale efterforskninger. Sidstnævnte vedrører f.eks. vedtagelsen
af agenturets arbejdsprogram, årlige budget eller årsberetning. Der oprettes et
nyt organ, bestyrelsen, som skal forberede kollegiets forvaltningsbeslutninger
og direkte udføre visse administrative opgaver. Kommissionen er repræsenteret i
kollegiet, når det udøver sine forvaltningsfunktioner, og i bestyrelsen.
Derudover er proceduren for udnævnelsen af den administrerende direktør og
dennes ansvar og opgaver tydeligt specificeret. Derved indføres der en to typer forvaltning
som fastsat i den fælles tilgang, samtidig med at Eurojusts særlige karakter
bibeholdes og dets uafhængighed sikres. Dette er også omkostningseffektivt og
bidrager til Eurojusts effektivitet, da de nationale medlemmer vil blive
bistået i forbindelse med budgetmæssige og administrative anliggender, hvilket
vil gøre det muligt for dem at fokusere på deres operationelle opgaver. 3.3.3. Kapitel III: Operationelle
anliggender I dette kapitel bevares bestemmelserne om de
eksisterende mekanismer til sikring af Eurojusts operationelle effektivitet,
herunder en koordineringsvagt, det nationale Eurojust-koordineringssystem,
udveksling af oplysninger og opfølgning af Eurojusts anmodninger. Opbygningen
af Eurojusts sagsforvaltningssystem forbliver uændret. 3.3.4. Kapitel IV: Behandling af
oplysninger Dette kapitel fastsætter, at forordning (EF)
nr. 45/2001[6]
regulerer Eurojusts behandling af alle personoplysninger. Nærværende forordning
specificerer og supplerer desuden forordning (EF) nr. 45/2001 for så vidt angår
operationelle personoplysninger under hensyn til den særlige karakter af
samarbejdsaktiviteter på retsområdet og behovet for sammenhæng og
overensstemmelse med de relevante databeskyttelsesprincipper. Det er fortsat
muligt at begrænse behandlingen af personoplysninger. Kapitlets bestemmelser om registreredes
rettigheder tilpasses til bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001, og der
tages højde for de beskyttelsesprincipper, der følger af den reformpakke om
databeskyttelse, som Kommissionen vedtog i januar 2012. Kapitlet
indeholder desuden en vigtig ændring af tilsynsmekanismen. Det fastsætter,
hvilket ansvar der påhviler Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse,
hvad angår tilsyn med behandlingen af alle personoplysninger i Eurojust. Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse overtager de opgaver, der i dag
varetages af Den Fælles Kontrolinstans som oprettet ved rådsafgørelsen om
Eurojust. 3.3.5. Kapitel V: Forbindelser med
partnere Dette kapitel afspejler vigtigheden af
partnerskaber og samarbejdet mellem Eurojust og andre EU-institutioner,
-organer og -agenturer i forbindelse med bekæmpelsen af kriminalitet. For det
første er der forbindelsen via sekretariatsfunktionen for Det Europæiske
Retlige Netværk, netværket vedrørende fælles efterforskningshold og netværket
vedrørende folkedrab, som varetages af Eurojust. Der er også en særlig
bestemmelse om forbindelserne med Den Europæiske Anklagemyndighed. For det andet er samarbejdet med Europol
særlig vigtigt, især hvad angår Europols meddelelse af oplysninger til
Eurojust, jf. artikel 85 i TEUF. Der er indføjet en specifik bestemmelse, der
beskriver de særlige forbindelser mellem de to agenturer, for at øge deres
effektivitet i forbindelse med bekæmpelsen af grov, international kriminalitet
inden for deres kompetenceområde. Der indføres bl.a. en mekanisme til brug for
krydskontrol inden for deres respektive informationssystemer og efterfølgende
udveksling af oplysninger. De nærmere detaljer fastsættes i en aftale. Tredjelande er meget ofte impliceret i sager
om grov og organiseret kriminalitet, og det er derfor vigtigt at have et tæt
samarbejde med tredjelande. Med Lissabontraktaten blev den måde, hvorpå Den
Europæiske Union optræder udadtil, ændret, og disse ændringer berører også
agenturerne. Agenturerne kan således ikke længere selv forhandle internationale
aftaler på plads – sådanne aftaler skal indgås efter artikel 218 i TEUF.
Eurojust vil dog kunne indgå samarbejdsordninger med henblik på at styrke
samarbejdet med tredjelandes kompetente myndigheder, bl.a. gennem udveksling af
oplysninger. Eksisterende internationale aftaler indgået af agenturerne
forbliver gyldige. 3.3.6. Kapitel VI Finansielle
bestemmelser Disse bestemmelser har til formål at
modernisere de bestemmelser, der vedrører Eurojusts budget, dvs. opstilling og
gennemførelse af budgettet, regnskabsaflæggelse og decharge. 3.3.7. Kapitel VII Bestemmelser
vedrørende personale Disse bestemmelser afspejler principperne i
den fælles tilgang og tager samtidig hensyn til Eurojusts særlige karakter. På
grund af Eurojusts hybride karakter og vigtigheden af den operationelle
forbindelse mellem de nationale kontorer og medlemsstaterne afholdes udgifterne
til lønninger og honorarer til nationalt personale af medlemsstaterne.
Eurojusts administrerende direktør udnævnes fortsat af Eurojusts kollegium, men
på grundlag af en indstillingsliste, som opstilles af Kommissionen efter en
åben og gennemsigtig udvælgelsesprocedure. Dette sikrer agenturets uafhængighed
og garanterer samtidig en nøje vurdering af kandidaterne. Der anvendes en
lignende procedure ved afskedigelse af den administrerende direktør. 3.3.8. Kapitel VIII Evaluering og
rapportering Dette kapitel tilpasser Eurojusts retlige
ramme med henblik på at sikre agenturet større demokratisk legitimitet som
krævet i henhold til Lissabontraktaten. Det beskriver også i detaljer, hvordan
Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter inddrages i evalueringen af
Eurojusts virke. Det sker på en omkostningseffektiv måde på grundlag af
Eurojusts årsberetning og under hensyntagen til Eurojusts operationelle
uafhængighed. Der foretages også en regelmæssig, overordnet evaluering af
Eurojust i overensstemmelse med den fælles tilgang. 4. VIRKNINGER FOR BUDGETTET Der
er ingen omkostninger forbundet med reformen af Eurojust (dets administrative
funktioner), og Eurojust pålægges ingen nye opgaver i henhold til dette
forslag, ud over at støtte Den Europæiske Anklagemyndighed, hvilket ikke vil
medføre nye omkostninger. 2013/0256 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt
Samarbejde (Eurojust) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN
EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 85, under henvisning til forslag fra
Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkastet til
lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter høring af Den Europæiske Tilsynsførende
for Databeskyttelse, efter den almindelige lovgivningsprocedure, og ud fra følgende betragtninger: (1) Eurojust blev oprettet ved
Rådets afgørelse 2002/187/RIA[7]
som et EU-organ med status som juridisk person for at fremme og forbedre
koordineringen og samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente
retsmyndigheder, navnlig i forbindelse med grov organiseret kriminalitet.
Rådets afgørelse 2003/659/RIA[8]
og Rådets afgørelse 2009/426/RIA[9]
om styrkelse af Eurojust ændrede den retlige ramme for Eurojust. (2) I traktatens artikel 85
fastsættes der bestemmelser om, at Eurojust skal reguleres ved en forordning,
der vedtages i henhold til den almindelige lovgivningsprocedure. Det kræves
også, at der heri fastsættes nærmere bestemmelser for Europa-Parlamentets og de
nationale parlamenters tilknytning til evalueringen af Eurojusts virke. (3) I traktatens artikel 85
fastsættes det desuden, at Eurojust skal have til opgave at støtte og styrke
koordineringen af og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, der har til
opgave at efterforske og forfølge grov kriminalitet, der berører to eller flere
medlemsstater eller kræver retsforfølgning på fælles basis, på grundlag af
operationer foretaget af medlemsstaternes myndigheder og Europol samt
oplysninger fra disse. (4) Da Den Europæiske
Anklagemyndighed bør oprettes ud fra Eurojust, indeholder denne forordning de
bestemmelser, der er nødvendige for at regulere forholdet mellem Eurojust og
Den Europæiske Anklagemyndighed. (5) Den Europæiske
Anklagemyndighed bør have enekompetence til at efterforske og retsforfølge
strafbare handlinger, der skader Unionens finansielle interesser, men Eurojust
bør kunne støtte de nationale myndigheders efterforskning og retsforfølgning i
forbindelse med denne form for overtrædelser, jf. forordningen om
oprettelse af en europæisk anklagemyndighed. (6) For at Eurojust kan udføre
sin opgave og udvikle sit potentiale, hvad angår bekæmpelse af grov
grænseoverskridende kriminalitet, bør dets operationelle funktioner styrkes ved
at mindske de nationale medlemmers administrative arbejdsbyrde og dets
europæiske dimension øges gennem Kommissionens deltagelse i forvaltningen af
agenturet og øget inddragelse af Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter
i evalueringen af dets virke. (7) Rådets afgørelse 2002/187/RIA
bør derfor ophæves og erstattes af denne forordning, som fastsætter nærmere
bestemmelser om Europa-Parlamentets og de nationale parlamenters inddragelse,
modernisering af dets struktur og forenkling af Eurojusts nuværende retlige
ramme, samtidig med at de elementer, der har vist sig at være effektive for
dets drift, bevares. (8) Denne forordning overholder
de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. anerkendes i Den
Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. (9) Det bør fastsættes, hvilke
former for grov kriminalitet, som berører to eller flere medlemsstater, der
henhører under Eurojusts kompetence. Derudover bør de sager, som ikke
involverer to eller flere medlemsstater, men som kræver retsforfølgning på
fælles basis, defineres. De bør bl.a. omfatte efterforskning og
retsforfølgning, der kun berører én medlemsstat og et tredjeland, eller som kun
berører én medlemsstat og Unionen. (10) Når Eurojust udøver sine
operationelle funktioner i forbindelse med konkrete straffesager, enten på
medlemsstaternes kompetente myndigheders anmodning eller på eget initiativ, bør
det udføre sine opgaver enten via et eller flere nationale medlemmer eller som
et kollegium. (11) For at sikre, at Eurojust kan
yde en hensigtsmæssig støtte og koordinere efterforskning på tværs af
grænserne, er det nødvendigt at alle de nationale medlemmer har de samme operationelle
beføjelser, således at de mere effektivt kan samarbejde indbyrdes og med de
nationale myndigheder. De nationale medlemmer bør gives beføjelser, som sætter
Eurojust i stand til på hensigtsmæssig vis at udføre sin opgave. Disse
beføjelser bør omfatte adgang til relevante oplysninger i nationale offentlige
registre, udstedelse og efterkommelse af anmodninger om gensidig bistand og
anerkendelse, direkte kontakt til og udveksling af oplysninger med kompetente
myndigheder, deltagelse i fælles efterforskningshold og efter aftale med den
kompetente nationale myndighed eller i nødstilfælde iværksættelse af
efterforskningsforanstaltninger og kontrollerede leverancer. (12) Det er nødvendigt at give
Eurojust en administrativ og forvaltningsmæssig struktur, der sætter det i
stand til mere effektivt at udføre sine opgaver og respektere principperne for
EU-agenturer, samtidig med at Eurojusts særlige kendetegn bevares, og dets
uafhængighed ved udøvelsen af dets operationelle funktioner sikres. Med henblik
herpå bør de nationale medlemmers, kollegiets og den administrerende direktørs
funktioner præciseres, og der bør oprettes en bestyrelse. (13) Der bør fastsættes
bestemmelser med henblik på klart at sondre mellem kollegiets operationelle og
forvaltningsmæssige funktioner for derved at mindske de nationale medlemmers
administrative byrde til et minimum, således at der fokuseres på Eurojusts operationelle
arbejde. Blandt kollegiets forvaltningsmæssige opgaver bør navnlig være
vedtagelsen af Eurojusts arbejdsprogrammer, budget og årsberetning samt passende
finansielle bestemmelser og samarbejdsordninger med partnere. Det bør have
beføjelser som ansættelsesmyndighed, hvad angår agenturets personale, herunder
den administrerende direktør. (14) For at forbedre Eurojusts
forvaltningspraksis og forenkle dets procedurer bør der oprettes en bestyrelse,
som skal bistå kollegiet i forbindelse med dets forvaltningsopgaver og
muliggøre en enklere beslutningstagning i forbindelse med ikke-operationelle og
strategiske spørgsmål. (15) Kommissionen bør være repræsenteret
i kollegiet, når det udøver sine forvaltningsfunktioner, og i bestyrelsen for
at sikre et ikke-operationelt tilsyn med og strategisk vejledning af Eurojust. (16) For at sikre en effektiv
daglig forvaltning af Eurojust bør dets administrerende direktør være dets
retlige repræsentant og leder, som skal stå til ansvar over for kollegiet og
bestyrelsen. Den administrerende direktør bør forberede og gennemføre
kollegiets og bestyrelsens afgørelser. (17) Der bør oprettes en
koordineringsvagt i Eurojust, for at Eurojust kan være til rådighed døgnet
rundt og for at sætte det i stand til at gribe ind i hastesager. Det bør være
den enkelte medlemsstats ansvar at sikre, at repræsentanterne for
koordineringsvagten kan udføre deres opgaver døgnet rundt alle ugens dage. (18) Der bør etableres nationale
Eurojustkoordineringssystemer i medlemsstaterne med henblik på at koordinere
det arbejde, der udføres af de nationale Eurojustkorrespondenter, de nationale
Eurojustkorrespondenter i forbindelse med terrorspørgsmål, de nationale
korrespondenter for Det Europæiske Retlige Netværk og op til tre andre
kontaktpunkter samt repræsentanter for netværket vedrørende fælles
efterforskningshold og de netværk, der er etableret ved Rådets afgørelse
2002/494/RIA af 13. juni 2002 om oprettelse af et europæisk net af
kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab,
forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser[10], Rådets afgørelse 2007/845/RIA
af 6. december 2007 om samarbejde mellem medlemsstaternes kontorer for
inddrivelse af aktiver om opsporing og identificering af udbyttet fra strafbart
forhold eller andre formuegoder forbundet med kriminalitet[11] og Rådets afgørelse
2008/852/RIA af 24. oktober 2008 om et net af kontaktpunkter til
bekæmpelse af korruption[12]. (19) For at fremme og styrke
koordineringen og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, der har til
opgave at efterforske og retsforfølge kriminalitet, er det vigtigt, at Eurojust
modtager de relevante oplysninger fra de nationale myndigheder, der er nødvendige
for, at det kan udføre sine opgaver. Med henblik herpå bør de kompetente
nationale myndigheder informere deres nationale medlemmer om oprettelsen af
fælles efterforskningshold og de resultater, de opnår, i forbindelse med sager,
der henhører under Eurojusts kompetence og direkte involverer mindst tre
medlemsstater, og for hvilke der er sendt anmodninger eller afgørelser om
retligt samarbejde til mindst to medlemsstater samt under visse omstændigheder
om kompetencekonflikter, kontrollerede leverancer og gentagne problemer i
forbindelse med det retlige samarbejde. (20) Eurojusts behandling af
personoplysninger er omfattet af anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og
Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om
beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af
personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og ‑organerne og om fri
udveksling af sådanne oplysninger[13],
mens medlemsstaternes myndigheders behandling af personoplysninger og
videregivelse af sådanne oplysninger til Eurojust er omfattet af Europarådets
konvention nr. 108 [to be replaced by the relevant Directive in force
at the moment of adoption]. (21) Når Eurojust videregiver
personoplysninger til en myndighed i et tredjeland eller en international
organisation eller Interpol i medfør af en international aftale, der er indgået
i henhold til traktatens artikel 218, bør de garantier, som ydes med
hensyn til beskyttelsen af fysiske personers privatliv og grundlæggende
rettigheder og friheder sikre, at databeskyttelsesbestemmelserne i denne
forordning overholdes. (22) Eurojust bør bemyndiges til at
behandle visse personoplysninger om personer, som i henhold til de berørte
medlemsstaters lovgivning mistænkes for at have begået eller har medvirket til
en strafbar handling, der henhører under Eurojusts kompetence, eller som er blevet
dømt for en sådan strafbar handling. Det er ikke hensigten, at Eurojust skal
foretage automatisk sammenligning af dna-profiler eller fingeraftryk. (23) Eurojust bør have mulighed for
at forlænge fristerne for lagring af personoplysninger under overholdelse af
princippet om formålsbegrænsning, som finder anvendelse på behandling af
personoplysninger i forbindelse med alle Eurojusts aktiviteter, således at det
kan nå sine mål. Sådanne beslutninger bør træffes efter omhyggelig overvejelse
af alle de interesser, der står på spil, bl.a. de registreredes. Enhver
forlængelse af fristerne for behandling af personoplysninger i tilfælde, hvor
forældelsesfristen for påtale er udløbet i alle de berørte medlemsstater, bør
kun godkendes, hvis der er et specifikt behov for at yde støtte i henhold til
denne forordning. (24) Eurojust bør opretholde særlige
forbindelser med Det Europæiske Retlige Netværk på grundlag af samråd og
komplementaritet. Denne forordning bør medvirke til at præcisere Eurojusts og
Det Europæiske Retlige Netværks respektive roller og deres indbyrdes forhold,
samtidig med at Det Europæiske Retlige Netværks særlige karakter bibeholdes. (25) Eurojust bør opretholde sine
samarbejdsforbindelser med andre EU-organer og ‑agenturer, med Den
Europæiske Anklagemyndighed, med tredjelandes kompetente myndigheder og med
internationale organisationer i det omfang, det er påkrævet for, at det kan
udføre sine opgaver. (26) For at styrke det operationelle
samarbejde mellem Eurojust og Europol og særligt for at kunne fastslå, om der
er forbindelse mellem oplysninger, der allerede er i den enes eller den andens
besiddelse, bør Eurojust give Europol mulighed for at få adgang til oplysninger
hos Eurojust og foretage søgninger i dem. (27) Eurojust bør kunne udveksle
personoplysninger med andre EU-organer i det omfang, der er nødvendigt for, at
det kan udføre sine opgaver. (28) Der bør fastsættes
bestemmelser om, at Eurojust kan udstationere retsembedsmænd som forbindelsespersoner
i tredjelande for at opfylde mål i lighed med dem, der er fastsat for
retsembedsmænd som forbindelsespersoner udstationeret af medlemsstaterne på
grundlag af Rådets fælles aktion 96/277/RIA af 22. april 1996 om udveksling af
retsembedsmænd som forbindelsespersoner med henblik på at forbedre det retlige
samarbejde mellem Den Europæiske Unions medlemsstater[14]. (29) Der bør fastsættes
bestemmelser om, at Eurojust kan koordinere efterkommelsen af anmodninger om
retligt samarbejde fra tredjelande, når de vedrører en enkelt efterforskning og
kræver, at mindst to medlemsstater efterkommer dem. (30) For at sikre Eurojust fuld
selvstændighed og uafhængighed bør det have et selvstændigt budget med
indtægter, hvis midler først og fremmest kommer fra Unionens budget, og som
ikke skal dække udgifterne til lønninger og honorarer til de nationale
medlemmer samt til de personer, der bistår dem; disse udgifter bør dækkes af
deres oprindelsesmedlemsstat. Unionens budgetprocedure bør gælde for så vidt
angår Unionens tilskud og enhver anden støtte, som ydes over Den Europæiske
Unions almindelige budget. Revisionsretten bør revidere regnskaberne. (31) For at øge åbenheden og den
demokratiske kontrol af Eurojust er det nødvendigt at fastsætte bestemmelser om
ordninger for Europa-Parlamentets og de nationale parlamenters tilknytning til
evalueringen af Eurojusts virke. Dette bør ikke stå i vejen for princippet om
uafhængighed, hvad angår de foranstaltninger, der træffes i konkrete operationelle
sager, eller tavshedspligten. (32) Det er hensigtsmæssigt
regelmæssigt at evaluere anvendelsen af denne forordning. (33) Forordning (EU, Euratom)
nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige
budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002[15] bør finde anvendelse på
Eurojust. (34) Europa-Parlamentets og Rådets
forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der
foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)[16], bør finde anvendelse på
Eurojust. (35) De nødvendige bestemmelser
vedrørende Eurojusts lokaler i den medlemsstat, hvor den har sit hjemsted, dvs.
Nederlandene, og de særlige regler for alle ansatte i Eurojust og deres
familiemedlemmer bør fastsættes i hjemstedsaftalen. Værtsmedlemsstaten bør sikre
de bedst mulige vilkår for, at Europol kan fungere efter hensigten, herunder
med hensyn til børns skolegang og transport, så der kan tiltrækkes højt
kvalificerede medarbejdere fra så stort et geografisk område som muligt. (36) Da det Eurojust, der oprettes
ved denne forordning, erstatter og er efterfølger for Eurojust som oprettet ved
Rådets afgørelse 2002/187/RIA, bør det succedere i alle dets kontrakter,
herunder ansættelseskontrakter, og i dets forpligtelser og ejendomsrettigheder.
Internationale aftaler, som er indgået af Eurojust som oprettet ved nævnte
afgørelse, bør forblive i kraft. (37) Målet med denne forordning,
nemlig oprettelse af en enhed med ansvar for at støtte og styrke koordineringen
og samarbejdet mellem medlemsstaternes retsmyndigheder i forbindelse med grov
kriminalitet, der berører to eller flere medlemsstater eller kræver
retsforfølgning på fælles basis, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af
medlemsstaterne og kan derfor på grund af den foreslåede foranstaltnings omfang
og virkninger bedre gennemføres på EU-plan; Unionen kan derfor træffe
foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i
traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet,
jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt
for at nå disse mål. (38) [I medfør af artikel 3 i
protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt
angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag
til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions
funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at
deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne forordning.] OR [Med
forbehold af artikel 4 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges
og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og
retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og
til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Det Forenede
Kongerige og Irland ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende
for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.] (39) I medfør af artikel 1 og
2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til
traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions
funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke
er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark — VEDTAGET DENNE FORORDNING: KAPITEL I
MÅL OG OPGAVER Artikel 1
Den Europæiske Unions Agentur
for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) 1. Den Europæiske Unions Agentur for
strafferetligt samarbejde (Eurojust) oprettes herved. 2. Det Eurojust, der oprettes ved denne
forordning, er successor for Eurojust som oprettet ved afgørelse 2002/187/RIA. 3. Eurojust har i hver medlemsstat den
mest vidtgående rets‑ og handleevne, som i henhold til vedkommende stats
lovgivning tillægges juridiske personer. Det kan bl.a. erhverve og afhænde fast
ejendom og løsøre samt optræde som part i retssager. Artikel 2
Opgaver 1. Eurojust støtter og styrker
koordineringen af og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, der har til
opgave at efterforske og forfølge grov kriminalitet, der berører to eller flere
medlemsstater eller kræver retsforfølgning på fælles basis, på grundlag af
operationer foretaget af medlemsstaternes myndigheder og Europol samt
oplysninger fra disse. 2. Ved udførelsen af sine opgaver: a) tager Eurojust hensyn til enhver
anmodning fra en medlemsstats kompetente myndighed og enhver oplysning fra et
organ, der er kompetent i medfør af bestemmelser, der er vedtaget inden for
traktaternes rammer, eller indsamlet af Eurojust selv b) letter Eurojust efterkommelsen af
anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder om instrumenter, der
gennemfører princippet om gensidig anerkendelse. 3. Eurojust udfører sine opgaver på
anmodning af medlemsstaternes kompetente myndigheder eller på eget initiativ. Artikel 3
Eurojusts kompetence 1. Eurojusts kompetence omfatter alle
de former for kriminalitet, der er opført på listen i bilag 1. Dets
kompetence omfatter dog ikke de former for kriminalitet, som henhører under Den
Europæiske Anklagemyndigheds kompetence. 2. Eurojusts kompetence omfatter
tilknyttede strafbare handlinger. Følgende overtrædelser skal betragtes som
tilknyttede strafbare handlinger: a) strafbare handlinger, der begås for at
skaffe midler til at begå de handlinger, der er opført på listen i bilag 1 b) strafbare handlinger, der begås for at
fremme eller begå de handlinger, der er opført på listen i bilag 1 c) strafbare handlinger, der begås for at
undgå straf for de handlinger, der er opført på listen i bilag 1. 3. Eurojust kan på anmodning af en
kompetent myndighed i en medlemsstat yde støtte til efterforskning og
retsforfølgning, som berører denne ene medlemsstat og et tredjeland, hvis der
er indgået en aftale med dette land om samarbejde i medfør af artikel 43,
eller hvis der i særlige tilfælde er en væsentlig interesse i, at Eurojust yder
støtte. 4. På enten en medlemsstats kompetente
myndigheds eller Kommissionens anmodning kan Eurojust bistå med efterforskning
og retsforfølgning, der kun berører den pågældende medlemsstat og Unionen. Artikel 4
Eurojusts operationelle
funktioner 1. Eurojust: a) underretter de kompetente myndigheder i
medlemsstaterne om efterforskning og retsforfølgning, som Eurojust har kendskab
til, og som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre
medlemsstater end dem, der er direkte involveret b) bistår medlemsstaternes kompetente
myndigheder med at sikre den bedst mulige koordinering af efterforskningen og
retsforfølgningen c) yder støtte med henblik på at forbedre
samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder, navnlig på grundlag
af Europols analyser d) samarbejder med og hører Det Europæiske
Retlige Netværk på det strafferetlige område, herunder gør brug af og bidrager
til forbedringen af Det Europæiske Netværks dokumentdatabase. e) yder operationel, teknisk og finansiel
støtte til medlemsstaternes grænseoverskridende operationer og efterforskning,
herunder fælles efterforskningshold. 2. Eurojust kan under udførelsen af
sine opgaver fremsætte begrundede anmodninger til de berørte medlemsstaters
kompetente myndigheder om, at de: a) indleder efterforskning eller
retsforfølgning vedrørende konkrete forhold b) accepterer, at en anden medlemsstat bedre
er i stand til at indlede efterforskning eller retsforfølgning vedrørende
konkrete forhold c) foretager en koordinering mellem de
berørte medlemsstaters kompetente myndigheder d) opretter et fælles efterforskningshold i
overensstemmelse med de relevante samarbejdsinstrumenter e) meddeler det de oplysninger, der er
nødvendige for, at det kan udføre sine opgaver f) tager særlige efterforskningsskridt g) tager enhvert andet efterforskningsskridt,
som er begrundet i hensynet til efterforskningen eller retsforfølgningen. 3. Eurojust kan også: a) sende Europol udtalelser baseret på
analyser foretaget af Europol b) yde logistisk støtte, herunder hjælp til
oversættelse, tolkning og tilrettelæggelse af koordineringsmøder. 4. Hvis to eller flere medlemsstater
ikke kan enes om, hvem af dem der skal iværksætte en efterforskning eller
retsforfølgning, efter at der er fremsat anmodning herom i henhold til
stk. 2, litra b), afgiver Eurojust en skriftlig udtalelse om sagen.
Udtalelsen sendes straks til de berørte medlemsstater. 5. Eurojust afgiver på anmodning af en
kompetent myndighed en skriftlig udtalelse om gentagne afslag på eller
vanskeligheder med at efterkomme anmodninger og afgørelser om retligt
samarbejde, herunder afgørelser, der er baseret på instrumenter, der
gennemfører princippet om gensidig anerkendelse, forudsat at det ikke har
kunnet løses efter aftale mellem de kompetente nationale myndigheder eller ved
de pågældende nationale medlemmers indgriben. Udtalelsen sendes straks til de
berørte medlemsstater. Artikel 5
Eurojusts udøvelse af
operationelle funktioner 1. Eurojust udfører sine opgaver gennem
et eller flere af de berørte nationale medlemmer, når det træffer en hvilken
som helst af de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4,
stk. 1 og 2. 2. Eurojust udfører sine opgaver som et
kollegium: a) når det træffer en hvilken som helst af
de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1 og 2, i) såfremt et eller flere nationale
medlemmer, der er berørt af en sag, som behandles af Eurojust, anmoder herom ii) i forbindelse med efterforskning eller
retsforfølgning, som har konsekvenser på EU-plan, eller som kan berøre andre
medlemsstater end dem, der er direkte involveret b) når det træffer en hvilken som helst af
de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 3, 4 eller 5,
c) hvis der er tale om et generelt spørgsmål,
der vedrører opfyldelsen af Eurojusts operationelle mål d) hvis det på anden måde er fastsat i denne
afgørelse. 3. Når Eurojust udfører sine opgaver,
angiver det, om det sker via et eller flere nationale medlemmer eller som et
kollegium. KAPITEL II
EUROJUSTS STRUKTUR OG ORGANISATION Afdeling I
Struktur Artikel 6
Eurojusts struktur Eurojusts struktur
omfatter: a) de nationale medlemmer b) kollegiet c) bestyrelsen d) den administrerende direktør. Afdeling II
Nationale medlemmer Artikel 7
De nationale medlemmers
status 1. Hver medlemsstat udstationerer i
overensstemmelse med sit retssystem et nationalt medlem af Eurojust, hvis faste
arbejdssted bliver på Eurojusts hjemsted. 2. Hvert nationalt medlem bistås af én
stedfortræder og en anden person, som assisterer medlemmet. Stedfortræderen og assistenten
har deres faste arbejdssted i Eurojust. Det nationale medlem kan lade sig bistå
af flere stedfortrædere eller assistenter, der om nødvendigt og med samtykke
fra kollegiet kan have deres faste arbejdssted i Eurojust. 3. De nationale medlemmer og
stedfortræderne har status som anklager, dommer eller politiembedsmand med
tilsvarende kompetence. De kompetente nationale myndigheder giver dem de
beføjelser, der er omhandlet i denne forordning, således at de kan løse deres
opgaver. 4. Stedfortræderen handler på vegne af
eller træder i stedet for det nationale medlem. En assistent kan også handle på
vegne af eller træde i stedet for det nationale medlem, hvis den pågældende har
den i stk. 3 omhandlede status. 5. Al udveksling af operationelle oplysninger
mellem Eurojust og medlemsstaterne skal ske gennem det nationale medlem. 6. Et nationalt medlem kan kontakte sin
medlemsstats kompetente myndigheder direkte. 7. Udgifterne til lønninger og
honorarer til de nationale medlemmer, stedfortræderne og assistenterne afholdes
af deres oprindelsesmedlemsstat. 8. Når nationale medlemmer,
stedfortrædere og assistenter udfører deres opgaver inden for rammerne af
Eurojust, betragtes de relevante udgifter i forbindelse med disse aktiviteter
som aktionsudgifter. Artikel 8
De nationale medlemmers
beføjelser 1. De nationale medlemmer har beføjelse
til: a) at fremme eller på anden måde støtte fremsættelsen
og efterkommelsen af alle anmodninger om gensidig retlig bistand eller gensidig
anerkendelse eller selv fremsætte og efterkomme dem b) direkte at kontakte og udveksle oplysninger
med en hvilken som helst kompetent national myndighed i medlemsstaten c) direkte at kontakte og udveksle
oplysninger med en hvilken som helst kompetent international myndighed i
overensstemmelse med deres medlemsstats internationale forpligtelser d) at deltage i fælles efterforskningshold,
herunder oprettelsen af sådanne efterforskningshold. 2. I samråd med den kompetente
nationale myndighed: a) iværksætter de nationale medlemmer efterforskningsforanstaltninger
b) tillader og koordinerer de nationale
medlemmer kontrollerede leverancer i medlemsstaten i henhold til national
lovgivning. 3. I hastesager, hvor det ikke er
muligt i tide at nå til enighed om de foranstaltninger, der er omhandlet i
stk. 2, har de nationale medlemmer beføjelse til at træffe disse, idet de
snarest muligt informerer den nationale kompetente myndighed herom. Artikel 9
Adgang til nationale registre De nationale medlemmer
har adgang til eller skal i det mindste kunne indhente oplysninger fra følgende
typer registre i deres medlemsstat i henhold til national lovgivning: a) strafferegistre b) registre over anholdte c) efterforskningsregistre d) dna-registre e) andre registre hos de offentlige
myndigheder i deres medlemsstat, hvis disse oplysninger er nødvendige for, at
de kan udføre deres opgaver. Afdeling III
Kollegiet Artikel 10
Kollegiets sammensætning 1. Kollegiet består af: a) alle de nationale medlemmer, når
kollegiet udøver sine operationelle funktioner i henhold til artikel 4 b) alle de nationale medlemmer og to
repræsentanter for Kommissionen, når kollegiet udøver sine
forvaltningsfunktioner, jf. artikel 14. 2. Medlemmernes og deres
stedfortræderes mandat er på mindst fire år og kan forlænges én gang. Ved
mandatets udløb eller ved fratræden fortsætter medlemmerne i deres hverv,
indtil deres mandat er forlænget, eller indtil de afløses. 3. Den administrerende direktør
deltager i kollegiets forvaltningsmøder uden stemmeret. 4. Kollegiet kan indkalde en hvilken
som helst person, hvis synspunkt kan være af interesse, til at overvære dets
møder som observatør. 5. Kollegiets medlemmer kan afhængigt
af kollegiets forretningsorden bistås af rådgivere eller eksperter. Artikel 11
Eurojusts formand og næstformænd 1. Kollegiet vælger med to tredjedeles
flertal blandt medlemmerne en formand og to næstformænd blandt de nationale
medlemmer. 2. Næstformændene træder i formandens
sted, når denne er forhindret i at udføre sit hverv. 3. Formanden og næstformændene vælges
for fire år. De kan genvælges én gang. Når et nationalt medlem vælges til formand
eller næstformand for Eurojust, forlænges den pågældendes mandat som nationalt
medlem, således at det sikres, at vedkommende kan udføre sit hverv som formand
eller næstformand. Artikel 12
Kollegiets møder 1. Formanden indkalder til kollegiets
møder. 2. Kollegiet holder mindst et operationelt
møde om måneden. Med henblik på kollegiets forvaltningsopgaver afholder det
mindst to ordinære møder om året. Derudover afholder det møder på formandens
initiativ, på Kommissionens anmodning eller på anmodning af mindst to
tredjedele af medlemmerne. 3. Dagsordenen for alle kollegiets
møder sendes til Den Europæiske Anklagemyndighed, som har ret til at deltage i
møderne uden stemmeret, når der drøftes spørgsmål, som den anser for at være af
relevans for Den Europæiske Anklagemyndigheds virke. Artikel 13
Kollegiets afstemningsregler 1. Medmindre andet er fastsat, træffer
kollegiet sine beslutninger med et flertal af sine medlemmer. 2. Hvert nationalt medlem har én
stemme. Hvis et medlem ikke er til stede, har stedfortræderen stemmeret. 3. Formanden og næstformændene har
stemmeret. Artikel 14
Kollegiets
forvaltningsopgaver 1. Ved udøvelsen af sine
forvaltningsfunktioner skal kollegiet: a) hvert år vedtage Eurojusts
programmeringsdokument med to tredjedeles flertal blandt medlemmerne og i
henhold til artikel 15 b) med to tredjedeles flertal blandt
medlemmerne vedtage Eurojusts årlige budget og udøve andre funktioner under
overholdelse af Eurojusts budget, jf. kapitel VI c) vedtage en konsolideret årsberetning om
Eurojusts aktiviteter og senest den [date foreseen in FFR] det følgende
år sende den til Europa-Parlamentet, de nationale parlamenter, Rådet,
Kommissionen og Revisionsrettens og offentliggøre den d) vedtage en personaleplan som en del af
programmeringsdokumentet e) vedtage de finansielle regler, der gælder
for Eurojust i henhold til artikel 52 f) vedtage regler for forebyggelse og
styring af interessekonflikter i forhold til sine medlemmer g) i henhold til stk. 2 og med hensyn
til agenturets personale udøve de beføjelser, som vedtægten for tjenestemænd i
Den Europæiske Union[17]
tillægger ansættelsesmyndigheden, og som ansættelsesvilkårene for Unionens
øvrige ansatte[18]
tillægger den myndighed, der har kompetence til at indgå ansættelseskontrakter
(herefter benævnt "ansættelsesmyndighedsbeføjelser") h) udnævne den administrerende direktør og
om nødvendigt forlænge den pågældendes mandat eller afskedige den pågældende,
jf. artikel 17 i) udnævne en regnskabsfører og en
databeskyttelsesansvarlig, som er funktionelt uafhængig under udførelsen af sit
hverv j) godkende samarbejdsordninger, der er
indgået i henhold til artikel 43 k) vælge formanden og næstformændene i
henhold til artikel 11 l) vedtage sin forretningsorden. 2. Kollegiet vedtager i henhold til
artikel 110 i tjenestemandsvedtægten en beslutning på grundlag af
artikel 2, stk. 1, i tjenestemandsvedtægten og artikel 6 i
ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte om uddelegering af de relevante
beføjelser som ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og fastsættelse
af betingelserne for suspendering af uddeleringen af disse beføjelser. Den
administrerende direktør har bemyndigelse til at uddelegere disse beføjelser. 3. Under ekstraordinære omstændigheder
kan kollegiet midlertidigt suspendere uddelegeringen af beføjelserne som
ansættelsesmyndighed til den administrerende direktør og de beføjelser,
sidstnævnte har uddelegeret, og selv udøve dem eller uddelegere dem til et af sine
medlemmer eller til et andet medlem af personalet end den administrerende
direktør. 4. Kollegiet træffer med to tredjedeles
flertal blandt medlemmerne beslutning om udnævnelse af den administrerende
direktør, forlængelse af dennes mandat og afskedigelse af denne. Artikel 15
Årlig og flerårig
programmering 1. Kollegiet vedtager senest
[30. november hvert år] et programmeringsdokument, som indeholder den
flerårige og årlige programmering på grundlag af et udkast fra den
administrerende direktør, idet der tages hensyn til Kommissionens udtalelse.
Det sender det til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Programmeringsdokumentet bliver definitivt efter den endelige vedtagelse af det
almindelige budget og tilpasses om nødvendigt hertil. 2. Det årlige arbejdsprogram skal
indeholde detaljerede mål og forventede resultater, herunder resultatindikatorer.
Det skal også indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal
finansieres, og oplysninger om de finansielle ressourcer og
personaleressourcer, der afsættes til hver foranstaltning, i overensstemmelse
med principperne om aktivitetsbaseret budgetlægning og ‑forvaltning. Det
årlige arbejdsprogram skal være i overensstemmelse med det i stk. 4 nævnte
flerårige arbejdsprogram. Det skal heri klart
fremgå, hvilke opgaver der er tilføjet, ændret eller slettet i forhold til det
foregående regnskabsår. 3. Kollegiet ændrer det vedtagne årlige
arbejdsprogram, når agenturet tildeles en ny opgave. Alle væsentlige ændringer
af det årlige arbejdsprogram vedtages efter samme procedure som det oprindelige
årlige arbejdsprogram. Kollegiet kan uddelegere beføjelser til den
administrerende direktør til at foretage ikke-væsentlige ændringer af det
årlige arbejdsprogram. 4. I det flerårige arbejdsprogram
fastsættes den samlede strategiske programmering, herunder mål, forventede
resultater og resultatindikatorer. Heri fastsættes desuden ressourceplanen,
herunder det flerårige budget og personalebehovet. Ressourceplanen ajourføres
hvert år. Den strategiske programmering ajourføres, når det er hensigtsmæssigt,
navnlig for at tage hensyn til resultatet af den evaluering, der er omhandlet i
artikel 56. Afdeling IV
Bestyrelsen Artikel 16
Bestyrelsens funktion 1. Kollegiet bistås af en bestyrelse.
Bestyrelsen er ikke involveret i Eurojusts operationelle funktioner,
jf. artikel 4 og 5. 2. Bestyrelsen: a) forbereder de beslutninger, som kollegiet
skal vedtage i henhold til artikel 14 b) vedtager en strategi til bekæmpelse af
svig, som står i et rimeligt forhold til risiciene for svig, hvad angår
costbenefitanalysen af de foranstaltninger, der skal gennemføres c) vedtager hensigtsmæssige
gennemførelsesbestemmelser til tjenestemandsvedtægten og ansættelsesvilkårene
for de øvrige ansatte, jf. tjenestemandsvedtægtens artikel 110 d) sikrer en passende opfølgning af
resultaterne og henstillingerne fra de interne og eksterne revisionsrapporter,
evalueringer og undersøgelser, bl.a. fra Den Europæiske Tilsynsførende for
Databeskyttelse (EDPS) og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) e) træffer alle beslutninger vedrørende
indførelsen og om nødvendigt ændringen af Eurojusts interne administrative
strukturer f) bistår og rådgiver den administrerende
direktør i forbindelse med gennemførelsen af kollegiets beslutninger, jf. den
administrerende direktørs ansvar som fastsat i artikel 18, med henblik på
at øge tilsynet med den administrative og budgetmæssige forvaltning g) træffer alle andre beslutninger, som ikke
udtrykkeligt er tillagt kollegiet i medfør af artikel 5 og 14 eller henhører
under den administrerende direktørs ansvar, jf. artikel 18 h) vedtager sin forretningsorden. 3. Bestyrelsen kan, når det er
nødvendigt som følge af en hastesituation, træffe visse foreløbige beslutninger
på kollegiets vegne vedrørende administrative og budgetmæssige forhold, som
skal bekræftes af kollegiet. 4. Bestyrelsen består af kollegiets
formand og næstformænd, en repræsentant for Kommissionen og et andet medlem af
kollegiet. Kollegiets formand fungerer som formand for bestyrelsen. Bestyrelsen
træffer beslutninger med flertal blandt medlemmerne, idet hvert medlem har én
stemme. Den administrerende direktør deltager i bestyrelsens møder, men har
ikke stemmeret. 5. Bestyrelsesmedlemmernes mandat er på
fire år med undtagelse af medlemmet af kollegiet, som udpeges efter et toårigt
rotationssystem. Bestyrelsesmedlemmernes mandat udløber, når deres mandat som
nationale medlemmer udløber. 6. Bestyrelsen holder mindst ét
ordinært møde hver tredje måned. Derudover afholder det møder på formandens
initiativ, på Kommissionens anmodning eller på anmodning af mindst to af dets
øvrige medlemmer. 7. Dagsordenen for alle bestyrelsens
møder sendes til Den Europæiske Anklagemyndighed, som har ret til at deltage i
møderne uden stemmeret, når der drøftes spørgsmål, som den anser for at være af
relevans for Den Europæiske Anklagemyndigheds virke. 8. Den Europæiske Anklagemyndighed kan
afgive skriftlige udtalelser til bestyrelsen, som bestyrelsen uden ugrundet ophold
skal besvare skriftligt. Afdeling V
Den administrerende direktør Artikel 17
Den administrerende direktørs
status 1. Den administrerende direktør ansættes
som midlertidigt ansat hos Eurojust i henhold til artikel 2,
litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske
Union. 2. Den administrerende direktør
udnævnes af kollegiet på grundlag af en liste over kandidater foreslået af
Kommissionen efter en åben og gennemsigtig udvælgelsesprocedure. Med henblik på
indgåelsen af kontrakten med den administrerende direktør repræsenteres
Eurojust af kollegiets formand. 3. Den administrerende direktør
udnævnes for fem år. Ved udløbet af denne periode foretager Kommissionen en
vurdering, hvori der tages hensyn til evalueringen af den administrerende
direktørs arbejde. 4. Kollegiet kan på forslag af
Kommissionen, som tager hensyn til den vurdering, der er omhandlet i
stk. 3, forlænge den administrerende direktørs mandat én gang med højst
fem år. 5. En administrerende direktør, hvis
mandat er blevet forlænget, kan ikke deltage i den næste udvælgelsesprocedure
til samme stilling efter udløbet af den samlede periode. 6. Den administrerende direktør står
til ansvar over for kollegiet og bestyrelsen. 7. Den administrerende direktør kan kun
afskediges, efter at kollegiet har truffet beslutning herom på forslag af
Kommissionen. Artikel 18
Den administrerende direktørs
ansvar 1. I forbindelse med administrative
formål forvaltes Eurojust af sin administrerende direktør. 2. Med forbehold af Kommissionens og
bestyrelsens respektive beføjelser udfører den administrerende direktør sit
hverv i uafhængighed og må hverken søge eller modtage instruktioner fra nogen
regering eller noget andet organ. 3. Den administrerende direktør er
Eurojusts retlige repræsentant. 4. Den administrerende direktør er
ansvarlig for gennemførelsen af Eurojusts administrative opgaver. Den
administrerende direktør er bl.a. ansvarlig for: a) den daglige forvaltning af Eurojust b) gennemførelsen af kollegiets og
bestyrelsens beslutninger c) forberedelsen af programmeringsdokumentet
og videregivelsen heraf til bestyrelsen og kollegiet, efter at Kommissionen er
blevet konsulteret d) gennemførelsen af
programmeringsdokumentet og rapporteringen til bestyrelsen og kollegiet om
gennemførelsen heraf e) udarbejdelsen af Eurojusts årsberetning
og fremlæggelsen heraf for bestyrelsen med henblik på færdiggørelse og for
kollegiet med henblik på godkendelse f) udarbejdelsen af en handlingsplan til
opfølgning af konklusionerne af de interne eller eksterne revisionsrapporter,
evalueringer og undersøgelser fra bl.a. Den Europæiske Tilsynsførende for
Databeskyttelse og OLAF og den halvårlige statusrapportering til bestyrelsen,
Kommissionen og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse g) beskyttelsen af Unionens finansielle
interesser ved at træffe foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse
og anden ulovlig aktivitet, foretage effektiv kontrol og i tilfælde af
uregelmæssigheder at inddrive uretmæssigt udbetalte beløb og om nødvendigt
pålægge administrative og finansielle sanktioner, der er effektive, står i
rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning h) udarbejde en strategi for bekæmpelse af
svig i Eurojust og forelægge den for bestyrelsen til godkendelse i) udarbejde et udkast til finansielle
bestemmelser for Eurojust j) udarbejde et udkast til overslag over
indtægter og udgifter for Eurojust og gennemførelsen af dets budget. KAPITEL III
OPERATIONELLE ANLIGGENDER Artikel 19
Koordineringsvagt 1. For at kunne udføre sine opgaver i
hastesager opretter Eurojust en koordineringsvagt, der til enhver tid skal
kunne modtage og behandle de anmodninger, der rettes til den. Koordineringsvagten
skal kunne kontaktes døgnet rundt alle ugens dage gennem ét enkelt kontaktpunkt
i Eurojust. 2. Koordineringsvagten skal være
baseret på én repræsentant (repræsentanten for koordineringsvagten) pr.
medlemsstat, som kan være enten det nationale medlem, dennes stedfortræder
eller en assistent med beføjelse til at træde i stedet for det nationale
medlem. Repræsentanten for koordineringsvagten skal kunne træde til døgnet
rundt alle ugens dage. 3. Repræsentanterne for
koordineringsvagten træder til uden ugrundet ophold i forbindelse med
efterkommelsen af en anmodning i deres medlemsstat. Artikel 20
Nationalt
Eurojustkoordineringssystem 1. Hver medlemsstat udpeger en eller
flere nationale Eurojustkorrespondenter. 2. Hver medlemsstat etablerer et nationalt
Eurojustkoordineringssystem for at sikre koordineringen af det arbejde, som
udføres af: a) de nationale Eurojustkorrespondenter b) den nationale Eurojustkorrespondent på
terrorismeområdet c) den nationale korrespondent for Det
Europæiske Retlige Netværk på det strafferetlige område og indtil tre andre
kontaktpunkter i Det Europæiske Retlige Netværk d) de nationale medlemmer eller
kontaktpunkter for nettet for de fælles efterforskningshold og de net, der er
etableret ved afgørelse 2002/494/RIA, 2007/845/RIA og 2008/852/RIA. 3. De i stk. 1 og 2 omhandlede
personer bibeholder deres stilling og status i henhold til national lovgivning. 4. De nationale Eurojustkorrespondenter
er ansvarlige for det nationale Eurojustkoordineringssystems funktion.
Udnævnes der flere Eurojustkorrespondenter, er en af dem ansvarlig for, at det
nationale Eurojustkoordineringssystem fungerer. 5. Det nationale
Eurojustkoordineringssystem fremmer i medlemsstaten udførelsen af Eurojusts
opgaver, navnlig ved: a) at sikre, at det sagsforvaltningssystem,
der er omhandlet i artikel 24, modtager oplysninger vedrørende den
pågældende medlemsstat på en effektiv og pålidelig måde b) at hjælpe med at afgøre, om en sag skal
behandles med bistand fra Eurojust eller fra Det Europæiske Retlige Netværk c) at hjælpe det nationale medlem med at udpege
de relevante myndigheder med henblik på fuldbyrdelse af anmodninger og
afgørelser om retligt samarbejde, herunder dem, der er baseret på instrumenter,
der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse d) at opretholde tætte forbindelser med den
nationale Europolenhed. 6. For at nå de mål, der er nævnt i
stk. 5, skal de personer, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 2,
litra a), b) og c), og kan de personer, der er omhandlet i stk. 2,
litra d), kobles til sagsforvaltningssystemet i overensstemmelse med denne
artikel og artikel 24, 25, 26 og 30. Forbindelsen til
sagsforvaltningssystemet finansieres over Den Europæiske Unions almindelige
budget. 7. Etableringen af det nationale
Eurojustkoordineringssystem og udpegelsen af de nationale korrespondenter
forhindrer ikke direkte kontakt mellem det nationale medlem og de kompetente
myndigheder i dennes medlemsstat. Artikel 21
Udveksling af oplysninger med
medlemsstaterne og mellem nationale medlemmer 1. Medlemsstaternes kompetente
myndigheder udveksler alle de oplysninger med Eurojust, der er nødvendige med
henblik på udførelsen af Eurojusts opgaver i henhold til artikel 2 og 4
samt databeskyttelsesreglerne i denne forordning. Dette skal mindst omfatte de
oplysninger, der er omhandlet i stk. 5, 6 og 7. 2. Fremsendelse af oplysninger til
Eurojust betragtes kun som en anmodning om bistand fra Eurojust i den
pågældende sag, hvis en kompetent myndighed præciserer dette. 3. De nationale medlemmer udveksler
uden forudgående tilladelse alle de oplysninger, der er nødvendige for
udførelsen af Eurojusts opgaver, indbyrdes eller med de kompetente myndigheder
i deres egen medlemsstat. De kompetente nationale myndigheder informerer straks
deres nationale medlemmer om sager, der vedrører dem. 4. De kompetente nationale myndigheder
informerer deres nationale medlemmer om oprettelsen af fælles
efterforskningshold og resultaterne af disse holds arbejde. 5. De kompetente nationale myndigheder
informerer uden ugrundet ophold deres nationale medlemmer om sager vedrørende
strafbare handlinger, der henhører under Eurojusts kompetence, som berører
mindst tre medlemsstater, og for hvilke der er sendt anmodninger eller
afgørelser om retligt samarbejde, herunder dem, der er baseret på instrumenter,
der gennemfører princippet om gensidig anerkendelse, til mindst to
medlemsstater. 6. De kompetente nationale myndigheder
informerer straks deres nationale medlemmer om: a) tilfælde, hvor der er opstået, eller det
er sandsynligt, at der vil opstå kompetencekonflikter b) kontrollerede leverancer, som berører
mindst tre lande, hvoraf mindst to er medlemsstater c) gentagne vanskeligheder med eller afslag
på at efterkomme anmodninger og afgørelser om retligt samarbejde, herunder dem,
der er baseret på instrumenter, der gennemfører princippet om gensidig
anerkendelse. 7. De nationale myndigheder er ikke
forpligtet til i en given sag at videregive oplysninger, hvis videregivelsen: a) skader væsentlige nationale
sikkerhedsinteresser eller b) bringer personers sikkerhed i fare. 8. Denne artikel berører ikke
betingelserne i bilaterale eller multilaterale aftaler eller ordninger mellem
medlemsstater og tredjelande, herunder eventuelle betingelser, som tredjelande
måtte have fastsat for anvendelsen af oplysninger, når de er videregivet. 9. De oplysninger, der er omhandlet i
denne artikel, sendes på struktureret vis som fastsat af Eurojust. Artikel 22
Oplysninger fra Eurojust til
de kompetente nationale myndigheder 1. Eurojust giver de kompetente
nationale myndigheder oplysninger om resultaterne af behandlingen af
oplysninger, herunder om forbindelser til sager, som allerede er lagret i
sagsforvaltningssystemet. Disse oplysninger kan omfatte personoplysninger. 2. Når en kompetent national myndighed
anmoder Eurojust om oplysninger, fremsender Eurojust disse inden for den frist,
som denne myndighed har angivet. Artikel 23
Opfølgning af Eurojusts
anmodninger og udtalelser De kompetente nationale myndigheder besvarer
uden ugrundet ophold Eurojusts anmodninger og udtalelser,
jf. artikel 4. Hvis de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder
beslutter ikke at efterkomme en anmodning som omhandlet i artikel 4,
stk. 2, eller beslutter ikke at følge en skriftlig udtalelse som omhandlet
i artikel 4, stk. 4 og 5, underretter de uden ugrundet ophold
Eurojust om deres beslutning og begrunder den. Hvis det ikke er muligt at
begrunde et afslag på at efterkomme en anmodning, fordi dette ville skade
væsentlige nationale sikkerhedsinteresser eller bringe personers sikkerhed i
fare, kan medlemsstaternes kompetente myndigheder gøre operationelle grunde
gældende. Artikel 24
Sagsforvaltningssystem,
fortegnelse og midlertidige elektroniske sagsmapper 1. Eurojust opretter et
sagsforvaltningssystem bestående af midlertidige elektroniske sagsmapper og en
fortegnelse, som indeholder de personoplysninger, der er omhandlet i
bilag 2, og andre oplysninger end personoplysninger. 2. Formålet med
sagsforvaltningssystemet er: a) at støtte forvaltningen og koordineringen
af efterforskning og retsforfølgning, hvor Eurojust yder støtte, navnlig ved
sammenholdelse af oplysninger b) at lette adgangen til oplysninger om
igangværende efterforskning og retsforfølgning c) at lette kontrollen med, at behandlingen
af personoplysninger er lovlig og i overensstemmelse med bestemmelserne i denne
forordning. 3. Sagsforvaltningssystemet kan kobles
til den sikre telekommunikationsforbindelse, der er omhandlet i artikel 9
i afgørelse 2008/976/RIA. 4. Fortegnelsen skal indeholde
henvisninger til de midlertidige elektroniske sagsmapper, der behandles inden
for rammerne af Eurojusts virksomhed, og må ikke indeholde andre
personoplysninger end dem, der er nævnt i punkt 1, litra a)-i), k) og
m), og i punkt 2 i bilag 2. 5. De nationale medlemmer af Eurojust
kan under udførelsen af deres opgaver behandle oplysninger om de konkrete
sager, de arbejder med, i en midlertidig elektronisk sagsmappe. De tillader, at
den databeskyttelsesansvarlige får adgang til den midlertidige elektroniske
sagsmappe. Den databeskyttelsesansvarlige underrettes af det pågældende
nationale medlem om oprettelsen af enhver ny midlertidig elektronisk sagsmappe,
der indeholder personoplysninger. 6. I forbindelse med behandlingen af
operationelle personoplysninger, der er knyttet til en bestemt sag, må Eurojust
ikke oprette andre elektroniske databaser end sagsforvaltningssystemet eller en
midlertidig elektronisk sagsmappe. 7. Sagsforvaltningssystemet og de midlertidige
elektroniske sagsmapper skal gøres tilgængelige for Den Europæiske
Anklagemyndighed. 8. Bestemmelserne om adgang til
sagsforvaltningssystemet og de elektroniske midlertidige sagsmapper finder
tilsvarende anvendelse på Den Europæiske Anklagemyndighed. De oplysninger, som
Den Europæiske Anklagemyndighed har indlæst i sagsforvaltningssystemet, de midlertidige
elektroniske sagsmapper og fortegnelsen, er ikke tilgængelige på nationalt
plan. Artikel 25
Anvendelsen af de
midlertidige elektroniske sagsmapper og fortegnelsen 1. Det pågældende nationale medlem opretter
en midlertidig elektronisk sagsmappe for hver sag, som vedkommende får
fremsendt oplysninger om, for så vidt denne fremsendelse er i overensstemmelse
med denne forordning eller andre gældende retsakter. Det nationale medlem er
ansvarligt for forvaltningen af de midlertidige elektroniske sagsmapper, som
vedkommende har oprettet. 2. Et nationalt medlem, der opretter en
midlertidig elektronisk sagsmappe, beslutter fra sag til sag, om adgangen til
den midlertidige elektroniske sagsmappe skal begrænses, eller om der skal gives
hel eller delvis adgang til den, hvis det er nødvendigt, for at Eurojust kan
udføre sine opgaver, for andre nationale medlemmer eller for Eurojusts personale,
der af den administrerende direktør har tilladelse hertil. 3. Et nationalt medlem, der har oprettet
en midlertidig elektronisk sagsmappe, beslutter, hvilke oplysninger i
forbindelse med denne elektroniske sagsmappe der skal indføres i fortegnelsen. Artikel 26
Adgang til
sagsforvaltningssystemet på nationalt plan 1. De personer, der er omhandlet i
artikel 20, stk. 2, har, i det omfang de koblet til
sagsforvaltningssystemet, kun adgang til: a) fortegnelsen, medmindre det nationale
medlem, der har besluttet at indlæse oplysningerne i fortegnelsen, udtrykkeligt
nægter at give adgang hertil b) de midlertidige elektroniske sagsmapper,
der er oprettet af det nationale medlem fra deres medlemsstat c) de midlertidige elektroniske sagsmapper,
der er oprettet eller forvaltes af nationale medlemmer fra andre medlemsstater,
og som det nationale medlem fra deres medlemsstat har fået adgang til,
medmindre det nationale medlem, der har oprettet eller forvalter den
midlertidige elektroniske sagsmappe, udtrykkeligt har afvist at give adgang. 2. Et nationalt medlem træffer inden
for de begrænsninger, der er omhandlet i stk. 1, afgørelse om, i hvilket
omfang der gives adgang til de midlertidige elektroniske sagsmapper i den
pågældende medlemsstat for de personer, der er omhandlet i artikel 20,
stk. 2, i det omfang de er koblet til sagsforvaltningssystemet. 3. Hver medlemsstat træffer efter
høring af sit nationale medlem afgørelse om, i hvilket omfang der gives adgang
til fortegnelsen i denne medlemsstat for de personer, der er omhandlet i
artikel 20, stk. 2, i det omfang de er koblet til
sagsforvaltningssystemet. Medlemsstaterne giver Eurojust og Kommissionen
meddelelse om deres beslutning, hvad angår gennemførelsen af dette stykke.
Kommissionen informerer de øvrige medlemsstater herom. 4. Personer, der i henhold til
stk. 2 har fået adgang, har mindst adgang til fortegnelsen i det omfang,
der er nødvendigt for at få adgang til de midlertidige elektroniske sagsmapper,
som de har fået adgang til. KAPITEL IV
BEHANDLING AF OPLYSNINGER Artikel 27
Behandling af
personoplysninger 1. I det omfang det er nødvendigt for
Eurojusts udførelse af sin udtrykkeligt beskrevne opgave, må Eurojust inden for
rammerne af sin kompetence og med henblik på udførelsen af sine operationelle
opgaver og ved hjælp af elektronisk databehandling eller strukturerede manuelle
registre i henhold til denne forordning alene behandle de personoplysninger,
der er opregnet i punkt 1 i bilag 2, i relation til personer, som i
henhold til de berørte medlemsstaters lovgivning mistænkes for at have begået
eller have medvirket til en strafbar handling, der henhører under Eurojusts
kompetence, eller som er blevet dømt for en sådan strafbar handling. 2. Eurojust må kun behandle de personoplysninger,
der er opregnet i punkt 2 i bilag 2, i relation til personer, som i
henhold til de berørte medlemsstaters lovgivning betragtes som vidner eller
forurettede inden for rammerne af en strafferetlig efterforskning eller
retsforfølgning i forbindelse med en eller flere af de former for kriminalitet
og de strafbare handlinger, der er nævnt i artikel 3, eller i relation til
personer, der er under 18 år. Behandling af sådanne personoplysninger må
kun finde sted, hvis det er absolut nødvendigt af hensyn til udførelsen af Eurojusts
udtrykkeligt beskrevne opgave, og hvis behandlingen af oplysningerne ligger
inden for rammerne af agenturets kompetence og sker med Eurojusts operationelle
opgaver for øje. 3. I undtagelsestilfælde må Eurojust
også i et begrænset tidsrum, som ikke må overskride det tidsrum, der er
nødvendigt for at afslutte den sag, som de behandlede oplysninger vedrører,
behandle andre personoplysninger end dem, der er nævnt i stk. 1 og 2,
vedrørende omstændighederne omkring en lovovertrædelse, såfremt de er af
umiddelbar betydning for og indgår i den igangværende efterforskning, som
Eurojust koordinerer eller hjælper med at koordinere, og såfremt behandlingen
af disse oplysninger er strengt nødvendig af de årsager, der er beskrevet i
stk. 1. Den databeskyttelsesansvarlige, der er omhandlet i artikel 31,
underrettes straks, hvis dette stykke bringes i anvendelse, og informeres om de
særlige omstændigheder, der berettiger behandlingen af disse personoplysninger.
Såfremt disse andre oplysninger vedrører vidner eller forurettede, jf. stk. 2,
skal beslutningen om at behandle dem træffes af mindst to nationale medlemmer i
fællesskab. 4. Eurojust må kun foretage manuel
eller elektronisk databehandling af personoplysninger vedrørende racemæssig
eller etnisk baggrund, politisk, religiøs eller filosofisk overbevisning eller
fagforeningsmæssigt tilhørsforhold samt vedrørende helbredsforhold og
seksualliv, hvis disse oplysninger er strengt nødvendige for den relevante
nationale efterforskning samt for koordineringen i Eurojust, og såfremt de
supplerer andre personoplysninger, der allerede er blevet behandlet. Den
databeskyttelsesansvarlige underrettes straks, hvis dette stykke bringes i
anvendelse. Disse oplysninger må ikke behandles i den fortegnelse, der er
omhandlet i artikel 24, stk. 4. Såfremt disse andre oplysninger
vedrører vidner eller forurettede, jf. stk. 2, skal beslutningen om at behandle
dem træffes af kollegiet. 5. Forordning (EF) nr. 45/2001 finder
anvendelse på Eurojusts behandling af personoplysninger i forbindelse med dets
virksomhed. Nærværende forordning specificerer og supplerer forordning (EF) nr.
45/2001 for så vidt angår personoplysninger, der behandles af Eurojust i
forbindelse med dets operationelle opgaver. Artikel 28
Frister for lagring af
personoplysninger 1. Personoplysninger, som behandles af
Eurojust, må ikke lagres længere end indtil den første af følgende datoer: a) datoen for udløbet af forældelsesfristen
for påtale i alle de medlemsstater, der er berørt af efterforskningen og
retsforfølgningen b) den dato, hvor personen blev frifundet,
og retsafgørelsen har fået retskraft c) tre år efter den dato, hvor
retsafgørelsen har fået retskraft i den sidste af de medlemsstater, der er
berørt af efterforskningen og retsforfølgningen d) den dato, hvor Eurojust og de berørte
medlemsstater konstaterer eller i fællesskab beslutter, at det ikke længere er
nødvendigt, at efterforskningen og retsforfølgningen koordineres af Eurojust,
medmindre der er pligt til at forelægge Eurojust disse oplysninger i henhold
til artikel 21, stk. 5, eller 6 e) tre år efter den dato, hvor oplysningerne
blev fremsendt i overensstemmelse med artikel 21, stk. 6
eller 7. 2. Overholdelsen af de i stk. 1,
litra a), b), c) og d), nævnte frister for lagring kontrolleres løbende ved
hjælp af hensigtsmæssig elektronisk databehandling. Under alle omstændigheder
vurderes det hvert tredje år efter indlæsningen, om det fortsat er nødvendigt
at lagre oplysningerne. Hvis oplysninger vedrørende de i artikel 27, stk. 4,
nævnte personer lagres i en længere periode end fem år, underrettes Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse herom. 3. Når en af de i stk. 1, litra a), b),
c) eller d), nævnte frister udløber, foretager Eurojust en vurdering af, om det
fortsat er nødvendigt at lagre oplysningerne, for at det kan udføre sine
opgaver, og Eurojust kan undtagelsesvis beslutte at lagre oplysningerne, indtil
den næste vurdering skal foretages. Det skal angives, hvorfor en fortsat lagring
heraf er berettiget, og begrundelsen herfor skal registreres. Hvis der ikke træffes
beslutning om fortsat at lagre personoplysningerne, skal de automatisk slettes
efter tre år. Når forældelsesfristen for påtale er udløbet i alle de berørte
medlemsstater, jf. stk. 1, litra a), må oplysninger dog kun lagres, hvis de er
nødvendige, for at Eurojust kan yde støtte i henhold til denne forordning. 4. Når oplysninger i henhold til stk. 3
lagres i længere tid end de datoer, der er nævnt i stk. 1, vurderer Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse hvert tredje år, om det fortsat
er nødvendigt at lagre dem. 5. Hvis en sagsmappe indeholder
ikke-elektronisk behandlede og ikke-strukturerede oplysninger, og fristen for lagring
er udløbet for så vidt angår den seneste elektronisk behandlede oplysning i
sagsmappen, sendes alle sagsakterne tilbage til den myndighed, der har
videregivet dem, og eventuelle kopier tilintetgøres. 6. Hvis Eurojust har koordineret en
efterforskning eller retsforfølgning, underretter de berørte nationale
medlemmer Eurojust og de øvrige berørte medlemsstater om alle retsafgørelser
vedrørende sagen, som har fået retskraft, bl.a. med henblik på, at stk. 1,
litra b), kan finde anvendelse. Artikel 29
Registrering og dokumentation 1. Med henblik på kontrol af
lovligheden af databehandlingen samt med henblik på at udøve egenkontrol og
sikre, at de pågældende data beskyttes, og at indholdet ikke ændres,
registrerer Eurojust enhver indsamling, ændring, adgang, videregivelse,
samkøring og sletning af personoplysninger, der anvendes til operationelle
formål. Disse registeroplysninger slettes efter 18 måneder, medmindre
oplysningerne stadig skal bruges til løbende kontrol. 2. Registeroplysningerne i henhold til
stk. 1 meddeles Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse på dennes
anmodning. Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse kan kun anvende
disse oplysninger til kontrol af databeskyttelsen, til at sikre korrekt
databehandling og til at sikre, at de pågældende data beskyttes, og at
indholdet ikke ændres. Artikel 30
Autoriseret adgang til
personoplysninger Kun nationale
medlemmer og deres stedfortrædere og assistenter, de personer, der er omhandlet
i artikel 20, stk. 2, og er koblet til sagsforvaltningssystemet, samt
autoriseret Eurojustpersonale kan med henblik på at udføre Eurojusts opgaver og
inden for de begrænsninger, der er fastsat i artikel 24, 25 og 26, få
adgang til personoplysninger, der behandles af Eurojust i forbindelse med dets operationelle
opgaver. Artikel 31
Udpegning af den
databeskyttelsesansvarlige 1. Bestyrelsen udpeger en
databeskyttelsesansvarlig i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 45/2001. 2. Den databeskyttelsesansvarlige skal
med henblik på overholdelsen af forpligtelserne i artikel 24 i forordning
(EF) nr. 45/2001: a) sikre, at videregivelse af
personoplysninger registreres skriftligt b) samarbejde med det Eurojustpersonale, der
er ansvarligt for procedurer, oplæring og rådgivning i forbindelse med databehandling.
c) udarbejde en årsberetning og sende denne
til kollegiet og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. 3. Den databeskyttelsesansvarlige har under
udførelsen af sine opgaver adgang til alle de oplysninger, som behandles af
Eurojust, og til alle Eurojusts lokaler. 4. Eurojustpersonale, der bistår den
databeskyttelsesansvarlige i dennes udførelse af sine opgaver, har adgang til
de personoplysninger, som behandles af Eurojust, og til Eurojusts lokaler, i
det omfang det er nødvendigt af hensyn til udøvelsen af deres opgaver. 5. Hvis den databeskyttelsesansvarlige
er af den opfattelse, at bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001 eller i
denne forordning vedrørende behandling af personoplysninger ikke er overholdt,
underretter denne den administrerende direktør og anmoder ham eller hende om at
løse problemet med manglende overholdelse inden en fastsat frist. Hvis den
administrative direktør ikke inden den fastsatte frist løser problemet med
manglende overholdelse af bestemmelserne vedrørende behandling af
personoplysninger, underretter den databeskyttelsesansvarlige kollegiet og
aftaler en bestemt svarfrist med det. Hvis kollegiet ikke inden den fastsatte
frist løser problemet med manglende overholdelse af bestemmelserne vedrørende
behandling af personoplysninger, henviser den databeskyttelsesansvarlige sagen
til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. 6. Bestyrelsen vedtager de
gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 24, stk. 8, i forordning
(EF) nr. 45/2001. Artikel 32
Nærmere regler for udøvelse
af retten til aktindsigt 1. Enhver, der har været genstand for
registrering, og som ønsker at udøve retten til aktindsigt i personoplysninger,
kan vederlagsfrit indgive en anmodning herom til den myndighed, der er udpeget
hertil, i en medlemsstat efter eget valg. Myndigheden videresender straks og
under alle omstændigheder senest en måned efter modtagelsen anmodningen til
Eurojust. 2. Eurojust besvarer anmodningen uden
ugrundet ophold og under alle omstændigheder senest tre måneder efter
modtagelsen. 3. De kompetente myndigheder i de
berørte medlemsstater høres af Eurojust, inden Eurojust træffer afgørelse. En
afgørelse om adgang til oplysninger er betinget af, at der er et tæt samarbejde
mellem Eurojust og de medlemsstater, der direkte er berørt af videregivelsen af
oplysningerne. I ethvert tilfælde, hvor en medlemsstat gør indsigelse mod
Eurojusts foreslåede svar, underretter den Eurojust om grundene hertil. 4. Når retten til aktindsigt er
begrænset, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EF)
nr. 45/2001, underretter Eurojust skriftligt den registrerede i henhold
til forordningens artikel 20, stk. 3. Oplysninger om de vigtigste
bevæggrunde for anvendelsen af begrænsningen kan udelades, hvis videregivelsen
af sådanne oplysninger vil fratage begrænsningen dens virkning. Den
registrerede skal som minimum underrettes om, at Den Europæiske Tilsynsførende
for Databeskyttelse har foretaget al nødvendig kontrol. 5. Eurojust begrunder udeladelsen af
oplysninger om de vigtigste bevæggrunde, som den i stk. 4 nævnte
begrænsning støttes på. 6. De nationale medlemmer, som er
berørt af anmodningen, behandler den og træffer afgørelse på vegne af Eurojust.
Der foretages en fuldstændig behandling af anmodningen senest tre måneder efter
modtagelsen. Såfremt de nationale medlemmer er uenige, henvises anmodningen til
kollegiet, der træffer afgørelse med to tredjedeles flertal. 7. Når Den Europæiske Tilsynsførende
for Databeskyttelse under anvendelse af artikel 46 og 47 i forordning (EF) nr.
45/2001 kontrollerer, om Eurojusts behandling af personoplysninger er lovlig,
underretter den som minimum den registrerede om, at Den Europæiske
Tilsynsførende for Databeskyttelse har foretaget al nødvendig kontrol. Artikel 33
Ret til berigtigelse,
sletning og begrænsning af behandlingen af personoplysninger 1. Hvis de personoplysninger, der skal
berigtiges, slettes eller omfattes af begrænset behandling som omhandlet i
artikel 14, 15 eller 16 i forordning (EF) nr. 45/2001, er blevet meddelt
Eurojust af tredjelande, internationale organisationer, private parter eller
privatpersoner eller er resultatet af Eurojusts egne analyser, skal Eurojust
berigtige, slette eller begrænse behandlingen af oplysningerne. 2. Hvis de personoplysninger, der skal
berigtiges, slettes eller omfattes af begrænset behandling som omhandlet i
artikel 14, 15 eller 16 i forordning (EF) nr. 45/2001, er blevet meddelt
Eurojust direkte af medlemsstaterne, skal Eurojust berigtige, slette eller
begrænse behandlingen af oplysningerne i samarbejde med medlemsstaterne. 3. Hvis urigtige oplysninger er
videregivet på anden passende vis, eller hvis fejlene i oplysningerne fra
medlemsstaterne skyldes fejl ved videregivelsen, eller hvis oplysningerne blev
videregivet i strid med denne forordning, eller hvis fejlene skyldes, at
Eurojust har indlæst, accepteret eller lagret oplysningerne forkert eller i
strid med denne forordning, skal Eurojust berigtige eller slette oplysningerne
i samarbejde med de pågældende medlemsstater. 4. I de tilfælde, der er omhandlet i
artikel 14, 15 eller 16 i forordning (EF) nr. 45/2001, underrettes alle
modtagerne af disse oplysninger straks, jf. artikel 17 i forordning (EF)
nr. 45/2001. Modtagerne berigtiger, sletter eller begrænser derefter behandlingen
af oplysningerne i deres eget system i henhold til de for dem gældende regler. 5. Eurojust informerer skriftligt og
uden ugrundet ophold og under alle omstændigheder senest tre måneder efter
modtagelsen af anmodningen den registrerede om, at oplysningerne vedrørende den
pågældende er blevet berigtiget, slettet eller omfattet af begrænset
behandling. 6. Eurojust informerer skriftligt den
registrerede om afslag på at berigtige, slette eller begrænse behandlingen af
oplysningerne og oplyser den pågældende om muligheden for at klage til Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og om adgangen til at indbringe
afslaget for domstolene. Artikel 34
Databeskyttelsesansvar 1. Eurojust behandler personoplysninger
på en sådan måde, at det kan fastslås, hvilken myndighed der har meddelt
oplysningerne, eller hvorfra personoplysningerne hidrører. 2. Ansvaret for kvaliteten af
personoplysninger påhviler den medlemsstat, der har meddelt Eurojust
personoplysningerne, og påhviler Eurojust, når der er tale om
personoplysninger, der er meddelt af EU-organer, tredjelande eller
internationale organisationer, og personoplysninger, som Eurojust har indhentet
fra offentligt tilgængelige kilder. 3. Ansvaret for overholdelsen af
forordning (EF) nr. 45/2001 og denne forordning påhviler Eurojust. Ansvaret
for lovligheden af videregivelsen af personoplysninger fra medlemsstaterne til
Eurojust påhviler den medlemsstat, som meddeler personoplysningerne, og
påhviler Eurojust for så vidt angår personoplysninger, som Eurojust meddeler
medlemsstater, EU-organer og tredjelande eller organisationer. 4. Med forbehold af andre bestemmelser
i denne forordning er Eurojust ansvarlig for alle de oplysninger, som det
behandler. Artikel 35
Samarbejde mellem Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og de nationale
datatilsynsmyndigheder 1. Den Europæiske Tilsynsførende for
Databeskyttelse udfører sine opgaver i nært samarbejde med de kompetente
nationale datatilsynsmyndigheder i konkrete spørgsmål, der kræver national
medvirken, navnlig hvis Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse eller
en kompetent national datatilsynsmyndighed finder væsentlige uoverensstemmelser
mellem medlemsstaternes praksis eller potentielt ulovlig videregivelse ved brug
af Eurojusts kommunikationskanaler, eller i forbindelse med spørgsmål, der er
rejst af en eller flere nationale tilsynsmyndigheder vedrørende
implementeringen og fortolkningen af denne forordning. 2. I de i stk. 1 nævnte tilfælde kan
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og de kompetente nationale
datatilsynsmyndigheder inden for rammerne af deres respektive beføjelser om
fornødent udveksle relevant information, bistå hinanden i forbindelse med audit
og inspektioner, undersøge vanskeligheder ved fortolkning eller anvendelse af
denne forordning, undersøge problemer med udøvelsen af uafhængigt tilsyn eller
med de registreredes udøvelse af deres rettigheder, udarbejde harmoniserede
forslag til fælles løsninger på ethvert problem og fremme bevidstheden om
databeskyttelsesrettigheder. 3. De nationale tilsynsmyndigheder og
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse mødes efter behov med henblik
på de formål, der er beskrevet i denne artikel. Den Europæiske Tilsynsførende
for Databeskyttelse afholder udgifterne i forbindelse med møderne og varetager
støttefunktionerne. Forretningsordenen vedtages på det første møde. De øvrige
arbejdsmetoder udvikles i fællesskab efter behov. Artikel 36
Klageadgang til Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse 1. Når en klage indgivet af en
registreret i henhold til artikel 32, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001
vedrører en afgørelse som omhandlet i artikel 32 og 33, hører Den Europæiske
Tilsynsførende for Databeskyttelse de nationale kontrolinstanser eller den
kompetente retsinstans i den medlemsstat, der var kilden til oplysningerne,
eller den direkte berørte medlemsstat. Den Europæiske Tilsynsførende for
Databeskyttelse træffer afgørelse, der også kan bestå i et afslag på at meddele
oplysninger, i nært samarbejde med den nationale kontrolinstans eller den
kompetente retsinstans. 2. Når klagen vedrører behandlingen af
oplysninger, som en medlemsstat har meddelt Eurojust, sikrer Den Europæiske
Tilsynsførende for Databeskyttelse sig, at de nødvendige undersøgelser er
foretaget på korrekt vis i tæt samarbejde med den nationale kontrolinstans i
den medlemsstat, der meddelte oplysningerne. 3. Når klagen vedrører behandlingen af
oplysninger, som EU-organer, tredjelande eller organisationer eller private har
meddelt Eurojust, sikrer Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse sig,
at Eurojust har foretaget de nødvendige undersøgelser. Artikel 37
Ansvar for uautoriseret eller
ukorrekt behandling af oplysninger 1. Eurojust er i henhold til traktatens
artikel 340 ansvarlig for enhver skade, der forvoldes en person, og som
skyldes Eurojusts uautoriserede eller ukorrekte behandling af oplysninger. 2. Søgsmål, der støttes på Eurojusts
ansvar i henhold til stk. 1, indbringes for Domstolen i medfør af traktatens
artikel 268. 3. Enhver medlemsstat er i henhold til
sin nationale lovgivning ansvarlig for enhver skade, som forvoldes en person,
og som skyldes medlemsstatens uautoriserede eller ukorrekte behandling af
oplysninger, der er videregivet til Eurojust. KAPITEL V
FORBINDELSER MED PARTNERE AFDELING I
FÆLLES BESTEMMELSER Artikel 38
Fælles bestemmelser 1. I det omfang det er nødvendigt for
Eurojusts udførelse af sine opgaver, kan Eurojust indgå et varigt samarbejde
med EU-organer og -agenturer i overensstemmelse med disse organers og
agenturers mål, de kompetente myndigheder i tredjelande, internationale
organisationer og Den Internationale Kriminalpolitiorganisation (Interpol). 2. I det omfang det er relevant for
udførelsen af Eurojusts opgaver, kan Eurojust direkte udveksle alle
oplysninger, undtagen personoplysninger, med de i stk. 1 nævnte enheder,
medmindre begrænsninger i medfør af artikel 21, stk. 8, er til hinder derfor. 3. Eurojust kan i henhold til
artikel 4 i forordning (EF) nr. 45/2001 modtage og behandle
personoplysninger fra de i stk. 1 nævnte enheder, i det omfang det er
nødvendigt for udførelsen af Eurojusts opgaver, medmindre bestemmelserne i
afdeling IV er til hinder derfor. 4. Eurojust videregiver kun
personoplysninger til tredjelande, internationale organisationer og Interpol,
hvis det er nødvendigt for at forebygge og bekæmpe kriminalitet, der henhører
under Eurojusts kompetence, og i overensstemmelse med denne forordning. Hvis de
oplysninger, der skal videregives, er meddelt af en medlemsstat, indhenter
Eurojust den pågældende medlemsstats samtykke, medmindre a) der kan antages at foreligge en
tilladelse, idet medlemsstaten ikke udtrykkeligt har begrænset muligheden for
videregivelse til andre, eller b) medlemsstaten på forhånd har givet
tilladelse til en sådan videregivelse til andre enten generelt eller under
nærmere fastsatte betingelser. Et sådant samtykke kan til enhver tid
tilbagekaldes. 5. Medlemsstater, EU-organer eller
-agenturer og internationale organisationer eller Europol må ikke videregive
personoplysninger, som de har modtaget fra Eurojust, til tredjemand, hvis
oplysningerne skal anvendes til et specifikt formål, der ikke er uforeneligt
med det formål, hvortil de blev indsamlet, medmindre Eurojust har givet
udtrykkeligt samtykke hertil efter at have vurderet omstændighederne i den
konkrete sag. AFDELING II
FORBINDELSER MED PARTNERE Artikel 39
Samarbejde med Det Europæiske
Retlige Netværk og andre af Den Europæiske Unions netværk, der deltager i
strafferetligt samarbejde 1. Eurojust og Det Europæiske Retlige Netværk
på det strafferetlige område opretholder særlige forbindelser med hinanden, som
bygger på samråd og komplementaritet, navnlig mellem det nationale medlem, Det
Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter i samme medlemsstat og de nationale
Eurojustkorrespondenter og de nationale korrespondenter for Det Europæiske
Retlige Netværk. For at sikre et effektivt samarbejde træffes følgende
foranstaltninger: a) De nationale medlemmer underretter på
grundlag af den konkrete sag Det Europæiske Retlige Netværks kontaktpunkter om
alle de sager, som de skønner, at netværket har bedre forudsætninger for at
behandle. b) Sekretariatet for Det Europæiske Retlige
Netværk indgår i Eurojusts personale. Det udgør en særskilt enhed heri. Det kan
trække på de administrative ressourcer i Eurojust, der er nødvendige for at
udføre Det Europæiske Retlige Netværks opgaver, herunder for at dække
omkostningerne til netværkets plenarmøder. c) Det Europæiske Retlige Netværks
kontaktpunkter kan på grundlag af den konkrete sag indbydes til at deltage i
møder i Eurojust. 2. Sekretariatet for netværket
vedrørende fælles efterforskningshold og det netværk, der er etableret ved
afgørelse 2002/494/RIA, indgår i Eurojusts personale. Disse sekretariater udgør
særskilte enheder. De kan trække på de administrative ressourcer i Eurojust,
der er nødvendige for udførelsen af deres opgaver. Koordineringen mellem
sekretariaterne varetages af Eurojust. Dette stykke finder anvendelse på
sekretariatet for ethvert nyt netværk, der etableres ved en rådsafgørelse,
hvori det fastsættes, at Eurojust varetager sekretariatsfunktionen. 3. Det netværk, der er etableret ved
afgørelse 2008/852/RIA, kan anmode om, at Eurojust varetager
sekretariatsfunktionen. Hvis en sådan anmodning fremsættes, finder stk. 2
anvendelse. Artikel 40
Forbindelser med Europol 1. Med forbehold af de
begrænsninger, som de medlemsstater, EU-organer, tredjelande, internationale
organisationer eller Europol, der har meddelt oplysningerne, har anført,
træffer Eurojust alle nødvendige foranstaltninger for, at Europol inden for sit
kompetenceområde kan få indirekte adgang til oplysninger, der er meddelt til
Eurojust, for at få svar på, om der findes oplysninger om søgeemnet. Hvis der
findes oplysninger om søgeemnet, indleder Eurojust den procedure, hvorefter de
oplysninger, der svarer til søgeemnet, kan videregives i overensstemmelse med
den afgørelse, der er truffet af den medlemsstat, det EU-organ, det tredjeland,
den internationale organisation eller Europol, der meddelte Eurojust
oplysningerne. 2. Søgninger efter oplysninger i
henhold til stk. 1 kan kun foretages med det formål at konstatere, om de
oplysninger, som Eurojust råder over, svarer til de oplysninger, som Europol
behandler. 3. Eurojust må kun tillade
søgninger i henhold til stk. 1 efter at have fået oplysninger fra Europol om,
hvilke ansatte der har fået tilladelse til at udføre søgninger. 4. Hvis Eurojust eller en
medlemsstat i forbindelse med Eurojusts behandling af oplysninger som led i en
konkret efterforskning konstaterer, at der er behov for koordinering,
samarbejde eller støtte i overensstemmelse med Europols beføjelser, meddeler
Eurojust dem dette og iværksætter proceduren for at dele oplysningerne med dem
i overensstemmelse med afgørelsen fra den medlemsstat, der har indgivet
oplysningerne. I så fald rådfører Eurojust sig med Europol. 5. Europol overholder alle
generelle og specifikke begrænsninger i adgang eller brug, som medlemsstaterne,
EU-organer eller -agenturer, tredjelande, internationale organisationer og
Interpol har anført. Artikel 41
Forbindelser med Den Europæiske
Anklagemyndighed 1. Eurojust etablerer og opretholder
særlige forbindelser med Den Europæiske Anklagemyndighed på grundlag af et nært
samarbejde og udvikling af operationelle, administrative og forvaltningsmæssige
forbindelser mellem dem som fastlagt nedenfor. Den europæiske anklager og
Eurojusts formand afholder regelmæssigt møder for at drøfte spørgsmål af fælles
interesse. 2. Anmoder Den Europæiske
Anklagemyndighed Eurojust om bistand, behandler Eurojust uden ugrundet ophold
anmodningen, i givet fald som var den indgivet af en national myndighed, der
har kompetence til at indgå et retligt samarbejde. 3. Eurojust gør om nødvendigt brug af
de nationale Eurojustkoordineringssystemer, der er etableret i henhold til
artikel 20, og af de forbindelser, som Eurojust har etableret med
tredjelande, bl.a. via de retsembedsmænd, der fungerer som
forbindelsespersoner, for at støtte det samarbejde, der er etableret i henhold
til stk. 1. 4. Det samarbejde, der er etableret i
henhold til stk. 1, omfatter udveksling af oplysninger, herunder
personoplysninger. Alle oplysninger, der udveksles i den forbindelse, må kun
anvendes til de formål, hvortil de blev meddelt. Enhver anden anvendelse af
oplysningerne er kun tilladt, såfremt denne anvendelse falder ind under det
modtagende organs beføjelser, og efter forudgående tilladelse fra det organ,
som meddelte oplysningerne. 5. Med henblik på at konstatere, om de
oplysninger, som Eurojust råder over, svarer til de oplysninger, som Den
Europæiske Anklagemyndighed be handler, etablerer Eurojust en mekanisme til
brug for automatisk krydskontrol af oplysninger, der indføres i dets
sagsforvaltningssystem. Når der er overensstemmelse mellem oplysninger, som Den
Europæiske Anklagemyndighed har indført i sagsbehandlingssystemet, og
oplysninger, som Eurojust har indført, underrettes både Eurojust og Den
Europæiske Anklagemyndighed samt den medlemsstat, som meddelte oplysningerne
til Eurojust. Såfremt oplysningerne blev meddelt af en tredjemand, underretter
Eurojust kun denne tredjemand om overensstemmelsen, hvis Den Europæiske
Anklagemyndighed giver sit samtykke hertil. 6. Eurojust udpeger de medarbejdere,
som har adgang til resultaterne af krydskontrolmekanismen, og underretter Den
Europæiske Anklagemyndighed herom. 7. Eurojust bistår Den Europæiske
Anklagemyndighed i dens virksomhed via tjenester, som ydes af Eurojusts personale.
Denne bistand har i alle tilfælde form af: a) teknisk bistand i forbindelse med
udarbejdelsen af årsbudgettet, det programmeringsdokument, der indeholder den
årlige og den flerårige programmering, og forvaltningsplanen b) teknisk bistand i forbindelse med
ansættelse af personale og karriereudvikling c) sikkerhedstjenester d) it-tjenester e) tjenester inden for økonomisk
forvaltning, regnskab og revision f) alle andre tjenester af fælles
interesse. De nærmere detaljer om, hvilke tjenester der skal
ydes, fastlægges i en aftale mellem Eurojust og Den Europæiske
Anklagemyndighed. 8. Den europæiske anklager kan sende
skriftlige udtalelser til kollegiet, som kollegiet straks skal besvare
skriftligt. Den europæiske anklager fremsender altid en skriftlig udtalelse i
forbindelse med kollegiets vedtagelse af det årlige budget og arbejdsprogram. Artikel 42
Forbindelser med andre
EU-organer og -agenturer 1. Eurojust opretter og opretholder et
samarbejde med Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere. 2. OLAF kan bidrage til Eurojusts
koordineringsarbejde, hvad angår beskyttelsen af Unionens finansielle
interesser, i overensstemmelse med sine beføjelser i henhold til
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. .../2013 om
undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig
(OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999. 3. Medlemsstaterne påser i forbindelse
med modtagelse og videregivelse af oplysninger mellem Eurojust og OLAF, at de
nationale medlemmer af Eurojust kun betragtes som medlemsstaternes kompetente
myndigheder i forbindelse med forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets
forordning (Euratom) nr. 1074/1999[19],
jf. dog artikel 8. Udvekslingen af oplysninger mellem OLAF og de nationale
medlemmer berører ikke de oplysninger, der skal indgives til andre kompetente
myndigheder i henhold til de nævnte forordninger. AFDELING III
INTERNATIONALT SAMARBEJDE Artikel 43
Forbindelser med tredjelandes
myndigheder og internationale organisationer 1. Eurojust kan etablere
samarbejdsordninger med de enheder, der er nævnt i artikel 38,
stk. 1. 2. Eurojust kan efter aftale med de
kompetente myndigheder udpege kontaktpunkter i tredjelande for at lette
samarbejdet. AFDELING IV
VIDEREGIVELSE AF PERSONOPLYSNINGER Artikel 44
Videregivelse af
personoplysninger til EU-organer eller -agenturer Eurojust kan direkte videregive
personoplysninger til EU-organer eller -agenturer, i det omfang det er
nødvendigt for, at Eurojust eller det modtagende EU-organ eller -agentur kan
udføre deres opgaver, medmindre begrænsninger i medfør af artikel 21, stk. 8,
er til hinder derfor. Artikel 45
Videregivelse af
personoplysninger til tredjelande og internationale organisationer 1. Eurojust kan alene videregive
personoplysninger til en myndighed i et tredjeland eller til en international
organisation eller Europol i det omfang, det er nødvendigt for udførelsen af
Eurojusts opgaver, med hjemmel i: a) en afgørelse, som Kommissionen har
vedtaget i henhold til artikel 25 og 31 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv
95/46/EF[20]
om, at det pågældende land eller den pågældende internationale organisation
eller en behandlingssektor inden for tredjelandet eller den internationale
organisation sikrer et tilstrækkeligt niveau for databeskyttelse (i det
følgende benævnt "en afgørelse om tilstrækkeligt
beskyttelsesniveau"), eller b) en international aftale, der er indgået
mellem Unionen og det pågældende tredjeland eller den pågældende internationale
organisation i medfør af traktatens artikel 218, og som frembyder
tilstrækkelige garantier med hensyn til beskyttelsen af privatlivets fred og fysiske
personers grundlæggende rettigheder og friheder, eller c) en samarbejdsaftale, der er indgået
mellem Eurojust og det pågældende tredjeland eller den pågældende
internationale organisation i henhold til artikel 27 i afgørelse 2002/187/RIA. En sådan videregivelse af oplysninger kræver ikke
yderligere godkendelse. Eurojust kan indgå samarbejdsordninger med henblik på
gennemførelsen af sådanne aftaler eller afgørelser om tilstrækkeligt
beskyttelsesniveau. 2. Uanset stk. 1 kan Eurojust give
tilladelse til videregivelse af personoplysninger til tredjelande eller
internationale organisationer eller Europol under hensyntagen til en sags
konkrete omstændigheder, hvis a) det er strengt nødvendigt at videregive
oplysninger for at beskytte en eller flere medlemsstaters væsentlige interesser
inden for rammerne af Eurojusts målsætninger b) det er strengt nødvendigt at videregive
oplysningerne af hensyn til forebyggelse af en nært forestående fare forbundet
med kriminalitet eller terrorhandlinger c) det af andre grunde er nødvendigt, eller
en retlig forpligtelse kræver, at oplysningerne videregives for at beskytte en
vigtig samfundsinteresse i Unionen eller medlemsstaterne, der er anerkendt i
EU-retten eller i national ret, eller for, at retskrav kan fastslås, gøres gældende
eller forsvares eller d) det er nødvendigt at videregive
oplysningerne for at beskytte den registreredes eller en anden persons vitale
interesser. 3. Derudover kan kollegiet efter aftale
med Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, hvis der foreligger
garantier for beskyttelsen af privatlivets fred og fysiske personers
grundlæggende rettigheder og friheder, give tilladelse til løbende
videregivelse af en række oplysninger i overensstemmelse med litra a)-d) i en
periode, der ikke må overstige et år, dog med mulighed for forlængelse. 4. Den Europæiske Tilsynsførende for
Databeskyttelse underrettes, hvis stk. 3 har været anvendt. 5. Eurojust kan videregive
administrative personoplysninger i henhold til artikel 9 i forordning
(EF) nr. 45/2001. Artikel 46
Udsendelse af retsembedsmænd
som forbindelsespersoner til tredjelande 1. Med henblik på at lette det retlige
samarbejde med tredjelande i sager, hvor Eurojust yder støtte i
overensstemmelse med denne forordning, kan kollegiet udsende retsembedsmænd som
forbindelsespersoner til tredjelande under forudsætning af, at der indgås en
samarbejdsordning som omhandlet i artikel 43 med det pågældende tredjeland. 2. Den i stk. 1 omhandlede
retsembedsmand, der fungerer som forbindelsesperson, skal have erfaring med at
arbejde med Eurojust og have en passende viden om retligt samarbejde og om,
hvordan Eurojust fungerer. Udsendelsen af en retsembedsmand som
forbindelsesperson for Eurojust er betinget af, at retsembedsmanden og dennes
medlemsstat giver deres forudgående samtykke. 3. Hvis den retsembedsmand, der
udsendes som forbindelsesperson af Eurojust, udvælges blandt nationale
medlemmer eller stedfortrædere eller assistenter: a) erstatter den pågældende medlemsstat
vedkommende i dennes funktion som nationalt medlem eller stedfortræder eller assistent b) mister den pågældende retten til at udøve
de beføjelser, som vedkommende har fået tildelt i henhold til artikel 8. 4. Kollegiet udarbejder regler om
udsendelse af retsembedsmænd som forbindelsespersoner og vedtager de fornødne
gennemførelsesforanstaltninger i denne henseende i samråd med Kommissionen, jf.
dog artikel 110 i tjenestemandsvedtægten. 5. De aktiviteter, der udføres af
retsembedsmænd, som er udsendt som forbindelsespersoner af Eurojust, er
underlagt tilsyn af Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.
Retsembedsmændene aflægger rapport til kollegiet, der i årsberetningen og på
passende vis orienterer Europa-Parlamentet og Rådet om deres aktiviteter. De
underretter de nationale medlemmer og de kompetente nationale myndigheder om
alle sager, som vedrører deres medlemsstat. 6. Medlemsstaternes kompetente
myndigheder og de retsembedsmænd, der fungerer som forbindelsespersoner og er
omhandlet i stk. 1, kan kontakte hinanden direkte. I så fald underretter
retsembedsmanden det pågældende nationale medlem om disse kontakter. 7. De retsembedsmænd, der er omhandlet
i stk. 1, skal kobles til sagsforvaltningssystemet. Artikel 47
Anmodninger om retligt
samarbejde til og fra tredjelande 1. Eurojust koordinerer efterkommelsen
af anmodninger om retligt samarbejde fra et tredjeland, såfremt disse
anmodninger indgår i samme efterforskning og skal efterkommes i mindst to
medlemsstater. Sådanne anmodninger kan også fremsendes til Eurojust af en
kompetent national myndighed. 2. I hastetilfælde og i
overensstemmelse med artikel 19 kan koordineringsvagten modtage og
behandle anmodninger efter stk. 1 i denne artikel fra et tredjeland, som
har indgået en samarbejdsordning med Eurojust. 3. Uden at dette berører
artikel 3, stk. 3, skal Eurojust også, hvis der fremsættes
anmodninger om retligt samarbejde, der vedrører den samme efterforskning og
skal efterkommes i et tredjeland, lette det retlige samarbejde med dette
tredjeland. KAPITEL VI
FINANSIELLE BESTEMMELSER Artikel 48
Budget 1. Der udarbejdes et overslag over alle
Eurojusts indtægter og udgifter for hvert regnskabsår svarende til
kalenderåret, og de opføres i Eurojusts budget. 2. Der skal være ligevægt mellem
indtægter og udgifter på Eurojusts budget. 3. Eurojusts indtægter omfatter ud over
andre indtægter: a) et tilskud fra Unionen, der skal opføres
på Den Europæiske Unions almindelige budget b) frivillige finansielle bidrag fra
medlemsstaterne c) betaling for publikationer og andre
tjenester ydet af Eurojust d) ad hoc-tilskud. 4. Eurojusts udgifter omfatter vederlag
til personale, administrations- og infrastrukturudgifter samt driftsudgifter. Artikel 49
Opstilling af budgettet 1. Hvert år opstiller den
administrerende direktør et udkast til overslag over Eurojusts indtægter og
udgifter for det følgende regnskabsår, der skal omfatte stillingsfortegnelsen,
og sender det til kollegiet. 2. Kollegiet opstiller på grundlag af
udkastet et foreløbigt overslag over Eurojusts indtægter og udgifter for det
følgende regnskabsår. 3. Det foreløbige overslag over
Eurojusts indtægter og udgifter sendes hvert år til Kommissionen senest den
31. januar. Kollegiet sender senest den 31. marts et endeligt overslag,
som skal omfatte et udkast til stillingsfortegnelse, til Kommissionen. 4. Kommissionen sender en oversigt over
overslagene til Europa-Parlamentet og Rådet (budgetmyndigheden) sammen med
forslaget til Den Europæiske Unions almindelige budget. 5. På grundlag af oversigten over overslagene
opfører Kommissionen de beløb, som den anser for nødvendige på baggrund af stillingsfortegnelsen,
og det tilskud, der skal ydes over det almindelige budget, i forslaget til Den
Europæiske Unions almindelige budget, som forelægges for budgetmyndigheden i
henhold til traktatens artikel 313 og 314. 6. Budgetmyndigheden godkender
bevillingerne til tilskuddet til Eurojust. 7. Budgetmyndigheden godkender
Eurojusts stillingsfortegnelse. 8. Eurojusts budget vedtages af
kollegiet. Budgettet bliver endeligt efter den endelige vedtagelse af Den
Europæiske Unions almindelige budget. Om nødvendigt tilpasses det i
overensstemmelse hermed. 9. I forbindelse med ethvert
ejendomsprojekt, der sandsynligvis vil få betydelige konsekvenser for
budgettet, underretter Eurojust så tidligt som muligt Europa-Parlamentet og
Rådet, jf. artikel 203 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. 10. Undtagen i tilfælde af force majeure
som omhandlet i artikel 203 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
behandler Europa-Parlamentet og Rådet ejendomsprojektet inden for fire uger fra
den dato, hvor begge institutioner modtog det. Ejendomsprojektet anses for at være godkendt ved
udløbet af fristen på fire uger, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet inden
for denne frist træffer afgørelse om ikke at godkende forslaget. Såfremt Europa-Parlamentet eller Rådet inden for
fristen på fire uger giver udtryk for behørigt begrundede betænkeligheder,
forlænges denne frist én gang med to uger. Såfremt Europa-Parlamentet eller Rådet beslutter
ikke at godkende ejendomsprojektet, trækker Eurojust sit forslag tilbage og kan
fremsætte et nyt. 11. Eurojust kan finansiere et
ejendomserhvervelsesprojekt ved hjælp af et lån under forudsætning af
budgetmyndighedens forhåndsgodkendelse, jf. artikel 203 i forordning (EU,
Euratom) nr. 966/2012. Artikel 50
Gennemførelse af budgettet Den administrerende direktør fungerer som den
anvisningsberettigede for Eurojust og gennemfører Eurojusts budget på eget
ansvar og inden for rammerne af det givne budget. Artikel 51
Regnskabsaflæggelse og
decharge 1. Eurojusts regnskabsfører sender
inden den 1. marts efter det afsluttede regnskabsår det foreløbige
årsregnskab til Kommissionens regnskabsfører og Revisionsretten. 2. Eurojust sender senest den 31. marts
efter det afsluttede regnskabsår beretningen om den budgetmæssige og økonomiske
forvaltning til Europa-Parlamentet, Rådet og Revisionsretten. 3. Kommissionens regnskabsfører sender
senest den 31. marts efter det afsluttede regnskabsår Eurojusts foreløbige
årsregnskab konsolideret med Kommissionens årsregnskab til Revisionsretten. 4. I overensstemmelse med
artikel 148, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
fremsætter Revisionsretten senest den 1. juni det efterfølgende år sine
bemærkninger til Eurojusts foreløbige årsregnskab. 5. Ved modtagelsen af Revisionsrettens
bemærkninger til Eurojusts foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende
direktør, jf. artikel 148 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, på
eget ansvar Eurojusts endelige årsregnskab og sender det til kollegiet med
henblik på en udtalelse. 6. Kollegiet afgiver udtalelse om
Eurojusts endelige årsregnskab. 7. Den administrerende direktør sender
inden den 1. juli efter det afsluttede regnskabsår det endelige
årsregnskab ledsaget af kollegiets udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet,
Kommissionen og Revisionsretten. 8. Eurojusts endelige årsregnskab
offentliggøres senest den 15. november det efterfølgende år i Den
Europæiske Unions Tidende. 9. Den administrerende direktør sender
senest den 30. september det efterfølgende år Revisionsretten et svar på
dennes bemærkninger. Den administrerende direktør sender også dette svar til
kollegiet og til Kommissionen. 10. Den administrerende direktør aflægger
rapport til Europa-Parlamentet om udførelsen af sit hverv, når han anmodes
herom. Rådet kan anmode den administrerende direktør om at aflægge rapport om
udførelsen af hans hverv. 11. Hvis Europa-Parlamentet anmoder
derom, forelægger den administrerende direktør det alle de oplysninger, der er
nødvendige for, at dechargeproceduren vedrørende det pågældende regnskabsår kan
forløbe tilfredsstillende, jf. artikel 165, stk. 3, i forordning (EU,
Euratom) nr. 966/2012. 12. Efter henstilling fra Rådet, der
træffer afgørelse med kvalificeret flertal, meddeler Europa-Parlamentet senest
den 15. maj i år n + 2 den administrerende direktør decharge for
gennemførelsen af budgettet for regnskabsår n. Artikel 52
Finansielle bestemmelser De finansielle bestemmelser vedrørende
Eurojust vedtages af kollegiet i henhold til [forordning (EF, Euratom) nr.
2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er
omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om
finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget]
og efter høring af Kommissionen. De kan kun afvige fra [forordning (EF, Euratom)
nr. 2343/2002], hvis det er særligt nødvendigt af hensyn til Eurojusts drift,
og Kommissionen på forhånd har givet sit samtykke. KAPITEL VII
BESTEMMELSER VEDRØRENDE PERSONALE Artikel 53
Almindelige bestemmelser Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske
Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte og de regler, som Den
Europæiske Unions institutioner i fællesskab har vedtaget til brug for
anvendelsen af denne vedtægt og disse ansættelsesvilkår, gælder for Eurojusts
personale. Artikel 54
Udstationerede nationale
eksperter og andet personale 1. Eurojust kan gøre brug af
udstationerede nationale eksperter og andet personale, der ikke er ansat af
Eurojust. 2. Kollegiet vedtager en afgørelse, der
fastsætter regler for udstationering af nationale eksperter til Eurojust. KAPITEL VIII
EVALUERING OG RAPPORTERING Artikel 55
Inddragelse af
Europa-Parlamentet og de nationale parlamenter 1. Eurojust sender sin årsberetning til
Europa-Parlamentet, som kan fremsætte bemærkninger og forelægge konklusioner. 2. Kollegiets formand giver efter
anmodning møde i Europa-Parlamentet for at drøfte spørgsmål vedrørende
Eurojust, og navnlig for at fremlægge Eurojusts årsberetning, under iagttagelse
af tavshedspligten. Drøftelserne må hverken direkte eller indirekte omhandle
konkrete aktioner med forbindelse til specifikke operationelle sager. 3. Ud over forpligtelserne til
informering og høring i henhold til denne forordning skal Eurojust sende
følgende til Europa-Parlamentet til orientering: a) resultaterne af undersøgelser og
strategiske projekter, som Eurojust har forestået eller bestilt b) samarbejdsordninger indgået med
tredjemand c) årsberetningen for Den Europæiske
Tilsynsførende for Databeskyttelse. 4. Eurojust sender sin årsberetning til
de nationale parlamenter. Eurojust sender også de dokumenter, der er nævnt i
stk. 3, til de nationale parlamenter. Artikel 56
Evaluering og revision 1. Senest [fem år efter denne
forordnings ikrafttræden] og herefter hvert femte år bestiller Kommissionen
en evaluering af gennemførelsen og virkningen af denne forordning og af Eurojusts
effektivitet og produktivitet og dets arbejdsmetoder. I evalueringen skal der
særligt tages stilling til, om der er behov for at ændre Eurojusts beføjelser,
og de finansielle konsekvenser af en eventuel ændring. 2. Kommissionen sender
evalueringsrapporten og sine konklusioner til Europa-Parlamentet og de
nationale parlamenter, Rådet og kollegiet. Evalueringens konklusioner
offentliggøres. 3. I forbindelse med hver anden
evaluering foretager Kommissionen desuden en evaluering af de resultater, som
Eurojust har opnået, set i lyset af dets målsætninger, beføjelser og opgaver. KAPITEL IX
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 57
Privilegier og immuniteter Protokollen vedrørende Den Europæiske Unions
Privilegier og Immuniteter gælder for Eurojust og dets personale. Artikel 58 Sprogordning 1. Forordning nr. 1[21] finder anvendelse på Eurojust. 2. De oversættelsesopgaver, der er
nødvendige af hensyn til Eurojusts virke, udføres af Oversættelsescentret for
Den Europæiske Unions Organer. Artikel 59
Tavshedspligt 1. De nationale medlemmer og deres
stedfortrædere og assistenter som omhandlet i artikel 7, Eurojusts personale,
nationale korrespondenter og den databeskyttelsesansvarlige har tavshedspligt
for så vidt angår oplysninger, som de har fået kendskab til som led i deres
virke. 2. Tavshedspligten gælder alle personer
og alle organer, der skal samarbejde med Eurojust. 3. Tavshedspligten gælder også efter
ophøret af de i stk. 1 og 2 omhandlede personers tjenesteperiode,
tjenestekontrakt eller virke. 4. Alle oplysninger, som modtages af
Eurojust, er omfattet af tavshedspligt, medmindre oplysningerne allerede er
blevet offentliggjort, eller offentligheden har adgang til dem. 5. Medlemmer og ansatte ved Den
Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er underlagt tavshedspligt for så
vidt angår oplysninger, som de har fået kendskab til som led i deres virke. Artikel 60
Gennemsigtighed 1. Forordning (EF) nr. 1049/2001 finder
anvendelse på dokumenter, som vedrører Eurojusts administrative opgaver. 2. Kollegiet vedtager senest seks
måneder efter sit første møde de nærmere regler for anvendelse af forordning
(EF) nr. 1049/2001. 3. Afgørelser, som Eurojust træffer i
henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001, kan påklages
til Den Europæiske Ombudsmand eller indbringes for Den Europæiske Unions
Domstol, hvis betingelserne i henholdsvis artikel 228 og 263 i traktaten
er opfyldt. Artikel 61
OLAF og Den Europæiske
Revisionsret 1. For at lette arbejdet med bekæmpelse
af svig, bestikkelse og anden ulovlig aktivitet i henhold til forordning (EF)
nr. 1073/1999 tiltræder Eurojust senest seks måneder efter denne forordnings
ikrafttræden den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om de interne
undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig
(OLAF), og vedtager passende bestemmelser, som skal finde anvendelse på hele
Eurojusts personale, ved hjælp af modelen i bilaget til nævnte aftale. 2. Revisionsretten har beføjelse til
gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle
tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, der har modtaget
EU-midler gennem Eurojust. 3. OLAF kan udføre undersøgelser,
herunder kontrol og inspektion på stedet, i henhold til bestemmelserne og efter
procedurerne i forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom, EF)
nr. 2185/96[22]
for at fastslå, om der foreligger uregelmæssigheder, der er til skade for
Unionens finansielle interesser i forbindelse med udgifter, der finansieres af
Eurojust. 4. Eurojusts samarbejdsordninger med
tredjelande, internationale organisationer og Interpol, kontrakter,
tilskudsaftaler og afgørelser om ydelse af tilskud skal indeholde bestemmelser,
som udtrykkeligt giver Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne
kontrol og disse undersøgelser i overensstemmelse med deres respektive
beføjelser, uden at dette berører stk. 1, 2 og 3. Artikel 62
Sikkerhedsregler om
beskyttelse af klassificerede oplysninger Eurojust anvender de sikkerhedsprincipper, som
er fastsat i Kommissionens sikkerhedsforskrifter til beskyttelse af
EU-klassificerede oplysninger (EUCI) og følsomme ikke-klassificerede
oplysninger, som fastsat i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF,
EKSF, Euratom[23].
Disse skal blandt andet omfatte bestemmelser om udveksling, behandling og lagring
af disse oplysninger. Artikel 63
Administrative undersøgelser Eurojusts administrative virksomhed er
underlagt Den Europæiske Ombudsmands undersøgelser i overensstemmelse med
traktatens artikel 228. Artikel 64
Ansvar bortset fra ansvar for
uautoriseret eller ukorrekt behandling af oplysninger 1. Eurojusts ansvar i kontraktforhold
bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende
kontrakt. 2. Den Europæiske Unions Domstol har
kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse i
kontrakter, som Eurojust har indgået. 3. For så vidt angår ansvar uden for
kontraktforhold, erstatter Eurojust i overensstemmelse med de almindelige
retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, og uanset
et eventuelt ansvar efter artikel 37, enhver skade forvoldt af Eurojusts
kollegium eller ansatte under udøvelsen af deres hverv. 4. Stk. 3 finder også anvendelse
på skader, som et nationalt medlem eller en stedfortræder eller en assistent
forvolder under udøvelsen af sit hverv. Når vedkommende handler på grundlag af
beføjelser, som er tillagt ham i medfør af artikel 8, tilbagebetaler
vedkommendes oprindelsesmedlemsstat dog Eurojust de beløb, som Eurojust har
betalt som erstatning for sådanne skader. 5. Den Europæiske Unions Domstol har
kompetence til at afgøre tvister vedrørende erstatning for de i stk. 3
omhandlede skader. 6. Spørgsmålet om, hvilke nationale
domstole i de enkelte medlemsstater der har kompetence til at behandle tvister,
hvori Eurojust er erstatningsansvarlig i medfør af denne artikel, afgøres under
henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 44/2001[24]. 7. Eurojusts personales personlige
ansvar over for Eurojust fastlægges i den personalevedtægt eller de
ansættelsesvilkår, der gælder for dem. Artikel 65
Hjemstedsaftale og vilkår Eurojust har hjemsted i Haag i Nederlandene. De nødvendige dispositioner for at
tilvejebringe lokaler til Eurojust i Nederlandene og de faciliteter, som Nederlandene
skal stille til rådighed, samt de særlige regler, der skal gælde i Nederlandene
for den administrerende direktør, medlemmerne af kollegiet, Eurojusts personale
og de pågældendes familiemedlemmer, fastlægges i en hjemstedsaftale mellem
Eurojust og Nederlandene, der indgås efter kollegiets godkendelse af den. Nederlandene sikrer de bedst mulige vilkår for
Eurojusts virke, herunder skoleundervisning på flere sprog med et europæisk
indhold og passende transportforbindelser. Artikel 66
Overgangsordninger 1. Eurojust er den generelle successor
for Eurojust som oprettet ved Rådets afgørelse 2002/187/RIA, for så vidt angår
alle aftaler, det har indgået, alle forpligtelser, der påhviler det, og al
ejendom, det har erhvervet. 2. De nationale medlemmer af Eurojust,
som blev udstationeret af de enkelte medlemsstater i henhold til afgørelse
2002/187/RIA, overtager de opgaver, som Eurojusts nationale medlemmer skal
varetage, jf. kapitel II i denne forordning. Deres mandat kan forlænges én
gang, jf. artikel 10, stk. 2, i denne forordning efter forordningens
ikrafttræden, uanset om mandatet tidligere er blevet forlænget. 3. Når denne forordning træder i kraft,
indtræder Eurojusts formand og næstformænd som Eurojusts formand og næstformænd
efter artikel 11, indtil deres mandat udløber, i henhold til afgørelse
2002/187/RIA. De kan genvælges én gang efter denne forordnings ikrafttræden i
henhold til forordningens artikel 11, stk. 3, uanset om de tidligere er
blevet genvalgt. 4. Den administrerende direktør, som
senest har været udnævnt i henhold til artikel 29 i afgørelse
2002/187/RIA, overtager hvervet som administrerende direktør i henhold til
forordningens artikel 17, indtil vedkommendes mandat udløber, jf.
afgørelse 2002/187/RIA. Den administrerende direktørs mandat kan forlænges én
gang efter denne forordnings ikrafttræden. 5. Denne forordning berører ikke
retskraften af aftaler indgået af Eurojust som oprettet ved afgørelse
2002/187/RIA. Navnlig bevarer alle internationale aftaler, som Eurojust har
indgået, og som er trådt i kraft før denne forordnings ikrafttræden, deres
retskraft. Artikel 67
Ophævelse 1. Denne forordning erstatter og
ophæver afgørelse 2002/187/RIA, afgørelse 2003/659/RIA og afgørelse
2009/426/RIA. 2. Henvisninger til de ophævede
rådsafgørelser, der er omhandlet i stk. 1, betragtes som henvisninger til denne
forordning. Artikel 68
Ikrafttræden Denne forordning træder i kraft på
tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Denne forordning er bindende i alle
enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med
traktaterne. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På
Rådets vegne På Europa-Parlamentets vegne På
Rådets vegne
Formand Formand BILAG 1 Liste over former for grov kriminalitet, der
henhører under Eurojusts kompetence, jf. artikel 3, stk. 1: –
organiseret kriminalitet –
terrorisme –
narkotikahandel –
hvidvaskning af penge –
bestikkelse –
kriminalitet, der skader Unionens finansielle
interesser –
manddrab og grov legemsbeskadigelse –
bortførelse, frihedsberøvelse og gidseltagning –
seksuelt misbrug og seksuel udnyttelse af kvinder
og børn, børnepornografi og hvervning af børn til seksuelle formål –
racisme og fremmedhad –
organiseret røveri –
kriminalitet i forbindelse med motorkøretøjer –
underslæb og bedrageri –
afkrævning af beskyttelsespenge og pengeafpresning –
efterligninger og fremstilling af piratudgaver af
produkter –
forfalskning af officielle dokumenter og ulovlig
handel med falske dokumenter –
falskmøntneri og forfalskning af betalingsmidler –
it-kriminalitet –
insiderhandel og kursmanipulation på
finansmarkederne –
organiseret menneskesmugling –
menneskehandel –
ulovlig handel med menneskevæv og -organer –
ulovlig handel med hormonpræparater og andre
vækstfremmende stoffer –
ulovlig handel med kulturgoder, herunder
antikviteter og kunstgenstande –
ulovlig handel med våben, ammunition og eksplosive
stoffer –
ulovlig handel med truede dyrearter –
ulovlig handel med truede plantearter og træsorter –
miljøkriminalitet –
forurening fra skibe –
kriminalitet i forbindelse med nukleare og
radioaktive materialer –
folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og
krigsforbrydelser. BILAG 2 Kategorier af personoplysninger som
omhandlet i artikel 27 1. a) efternavn, pigenavn,
fornavne og eventuelle kaldenavne eller påtagede navne b) fødselsdato og fødested c) statsborgerskab d) køn e) den pågældendes bopæl, erhverv og
opholdssted f) socialsikringsnummer, kørekort,
identifikationsdokumenter og pasoplysninger, toldnummer og
skatteregistreringsnummer g) oplysninger vedrørende juridiske
personer, hvis de omfatter oplysninger om identificerede eller identificerbare
fysiske personer, der er genstand for efterforskning eller retsforfølgning h) konti i banker og i andre
finansieringsinstitutter i) en beskrivelse af de påståede
overtrædelser samt deres art, den dato hvor de blev begået, en strafferetlig
beskrivelse af dem og status over efterforskningen j) de faktiske forhold, der giver grund til
at antage, at sagen har udløbere i udlandet k) oplysninger om formodet medlemskab af en
kriminel organisation l) telefonnumre, e-mailadresser, trafikdata
og lokaliseringsdata samt lignende data, der er nødvendige for at identificere
abonnenten eller brugeren m) oplysninger i motorkøretøjsregistre n) dna-profiler, der er fastlagt på grundlag
af den ikke-kodende del af dna, fotografier og fingeraftryk. 2. a) efternavn, pigenavn,
fornavne og eventuelle kaldenavne eller påtagede navne b) fødselsdato og fødested c) statsborgerskab d) køn e) den pågældendes bopæl, erhverv og
opholdssted f) beskrivelse af de overtrædelser, der
vedrører dem, samt deres art, den dato, hvor de blev begået, en strafferetlig
beskrivelse af dem og status over efterforskningen. FINANSIERINGSOVERSIGT 4.1.1. Kapitel IX Almindelige og
afsluttende bestemmelser Dette kapitel indeholder bestemmelser, der har
til formål at tilpasse forordningen om Eurojust til den fælles tilgang, og
bestemmelser om forordningens ikrafttræden. 1. FORSLAGETS/INITIATIVETS BETEGNELSE 1.1. Forslagets/initiativets betegnelse 1.2. Berørt(e)
politikområde(r) inden for ABM/ABB-strukturen 1.3. Forslagets/initiativets
art 1.4. Mål
1.5. Forslagets/initiativets
begrundelse 1.6. Varighed
og finansielle virkninger 1.7. Påtænkt(e))
forvaltningsmetode(r) 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser
om kontrol og rapportering 2.2. Forvaltnings-
og kontrolsystem 2.3. Foranstaltninger
til forebyggelse af svig og uregelmæssigheder 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE
FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e)
udgiftspost(er) på budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle
ramme 3.2. Anslåede
virkninger for udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de
anslåede virkninger for udgifterne 3.2.2. Anslåede virkninger
for [agenturets] bevillinger 3.2.3. Anslåede virkninger
for [agenturets] menneskelige ressourcer 3.2.4. Forenelighed med
indeværende flerårige finansielle ramme 3.2.5. Tredjemands bidrag
til finansieringen 3.3. Anslåede virkninger for
indtægterne FINANSIERINGSOVERSIGT
1. FORSLAGETS/INITIATIVETS BETEGNELSE 1.1. Forslagets/initiativets
betegnelse Forslag
til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Den Europæiske Unions Agentur
for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) 1.2. Berørt(e) politikområde(r)
inden for ABM/ABB-strukturen[25] Politikområde:
33 – Retlige anliggender Aktivitet:
33.03 – Retspleje i strafferetlige og civilretlige anliggender (fra 2014: 33.03
– Retlige anliggender) 1.3. Forslagets/initiativets art ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny
foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om en ny
foranstaltning som opfølgning på et pilotprojekt/en forberedende foranstaltning[26] þ Forslaget/initiativet drejer sig om en forlængelse
af en eksisterende foranstaltning ¨ Forslaget/initiativet drejer sig om omlægning
af en foranstaltning til en ny foranstaltning 1.4. Mål 1.4.1. Det eller de af Kommissionens
flerårige strategiske mål, som forslaget/initiativet vedrører Eurojust blev på medlemsstaternes initiativ
oprettet ved afgørelse 2002/187/RIA som et EU-organ med status som juridisk
person for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet. I artikel 85 i TEUF
bestemmes det, at Eurojust skal reguleres ved en forordning, der vedtages efter
den almindelige lovgivningsprocedure. Eurojust har til opgave at støtte og
styrke koordineringen og samarbejdet mellem de nationale myndigheder, som er
ansvarlige for efterforskning og retsforfølgning i sager om grov kriminalitet,
der berører to eller flere EU-medlemsstater. Dette forslag til forordning udgør
en samlet, moderniseret retlig ramme for et nyt EU-agentur for strafferetligt
samarbejde, som er successor for Eurojust. 1.4.2. Specifikke mål og berørte
ABM/ABB-aktiviteter Specifikt mål nr. 2: Styrke det strafferetlige
samarbejde og dermed bidrage til at skabe et egentligt europæisk retligt område Berørte ABM/ABB-aktiviteter 33.03
– Retspleje i strafferetlige og civilretlige anliggender 1.4.3. Forventede resultater og
virkninger Angiv, hvilke
virkninger forslaget/initiativet forventes at få for modtagerne/målgruppen. Eurojust
bringer højtstående anklagere og dommere fra alle EU-medlemsstaterne sammen og
spiller derfor en vigtig rolle i forbindelse med udviklingen af et europæisk
retligt område. Eurojust spiller også en vigtig rolle i forbindelse med
bekæmpelsen af grænseoverskridende kriminalitet i EU, eftersom agenturet på
effektiv vis letter det retlige samarbejde og modtager flere og flere
anmodninger om bistand fra fagfolk i medlemsstaterne. De forventede virkninger: 1.
Eurojusts operationelle arbejde Eurojust
støtter og styrker det strafferetlige samarbejde. Nationale medlemmer, der handler
på egne vegne eller som et kollegium, går ind i konkrete strafferetlige sager,
hvor nationale myndigheder har behov for bedre koordinering eller skal have
løst problemer i forbindelse med retssamarbejdet i praksis og instrumenter
vedrørende gensidig anerkendelse. Eurojust har været med til at bygge bro
mellem EU's mange forskellige retssystemer og retlige traditioner og til at
opbygge gensidig tillid, hvilket er grundstenen i instrumenter vedrørende
gensidig anerkendelse, ved hurtigt at have løst sproglige eller retslige
problemer eller have klarlagt, hvem de kompetente myndigheder i andre lande er.
2.
Eurojust, et samlingspunkt for juridisk ekspertise til sikring af en effektiv
indsats mod grov, grænseoverskridende kriminalitet. Eurojust
spiller en vigtig rolle i forbindelse med bekæmpelse af grænseoverskridende
kriminalitet. Eurojust afholder koordineringsmøder, hvor nationale myndigheder
samles for at blive enige om fælles efterforskningsstrategier, udarbejder
anmodninger om bistand, løser eller forsøger at løse retslige spørgsmål eller
planlægger samtidige operationer. Eurojust er med til at oprette og deltager i
fælles efterforskningshold, hvor det yder støtte til medlemsstaterne. 3.
Eurojusts samarbejde med partnere Eurojust
samarbejder med andre agenturer, navnlig Europol, OLAF og tredjelande, og
varetager, jf. rådsafgørelsen, sekretariatsfunktionen for Det Europæiske
Retlige Netværk, netværket vedrørende fælles efterforskningshold og netværket
vedrørende folkedrab. 4.
Eurojusts forbindelser med Den Europæiske Anklagemyndighed I
henhold til artikel 86 i TEUF oprettes Den Europæiske Anklagemyndighed "ud
fra Eurojust". Dette forslag har derfor også til formål at regulere
forbindelserne mellem Eurojust og Den Europæiske Anklagemyndighed. Den
administrative støtte til Den Europæiske Anklagemyndighed medfører ikke nye
omkostninger. 1.4.4. Virknings- og
resultatindikatorer Angiv indikatorerne
til kontrol af forslagets/initiativets gennemførelse. I
overensstemmelse med køreplanen for gennemførelse af den fælles tilgang til
agenturer udarbejder Kommissionen retningslinjer for fastlæggelsen af centrale
resultatindikatorer for agenturer. Dette arbejde ventes afsluttet i 2013. 1.5. Forslagets/initiativets
begrundelse 1.5.1. Behov, der skal opfyldes på
kort eller lang sigt På
kort sigt forventes Eurojust at videreføre sine kerneaktiviteter, navnlig dem,
der direkte vedrører støtte til og styrkelse af koordineringen og samarbejdet
mellem nationale myndigheder med ansvar for efterforskning og retsforfølgning i
sager om grov, grænseoverskridende kriminalitet. Informationsstrømmen og
forbindelserne mellem de nationale myndigheder og Eurojust vil uden tvivl blive
styrket. På
mellemlang sigt vil Eurojusts struktur, drift, opgaver og parlamentariske
kontrol blive styrket i medfør af dette forslag, jf. artikel 85 i TEUF. Der er
også krav forbundet med artikel 86 i TEUF og med oprettelsen af en
europæisk anklagemyndighed ud fra Eurojust. Eurojust vil nemlig blive pålagt at
yde administrative støttetjenester til Den Europæiske Anklagemyndighed. 1.5.2. Merværdien ved en indsats fra
EU's side Merværdien
af Eurojusts arbejde: Opgaven med at lette det retlige samarbejde mellem
medlemsstaternes nationale myndigheder og styrke koordineringen med henblik på
at bekæmpe organiseret kriminalitet mere effektivt har i sig selv en
EU-dimension og kan kun løses på EU-niveau. 1.5.3. Erfaringer fra lignende
foranstaltninger Det
bekræftes i Eurojusts årsberetninger, at der er et løbende behov for europæisk
og international koordinering og støtte på området grænseoverskridende, grov
kriminalitet. Der er i løbet af det seneste årti sket en eksplosion i den
organiserede kriminalitet, bl.a. inden for narkotikasmugling, menneskehandel,
terrorisme og it-kriminalitet, herunder børnepornografi. Der er ved at opstå
nye tendenser inden for kriminalitet, som er kendetegnet ved særdeles mobile og
fleksible grupper, der opererer inden for flere forskellige retssystemer og
kriminelle sektorer og bl.a. i udbredt grad benytter internettet ulovligt.
Medlemsstaterne kan ikke effektivt bekæmpe disse grupper på nationalt plan, så
koordinering og bistand er altafgørende. Eurojust er det eneste EU-agentur, som
hjælper nationale retsmyndigheder med at sikre en korrekt efterforskning og
retsforfølgning i sådanne sager. 1.5.4. Sammenhæng med andre relevante
instrumenter og eventuel synergivirkning Styrkelsen
af det strafferetlige samarbejde er et vigtigt led i skabelsen af et område med
frihed, sikkerhed og retfærdighed. Eurojusts opgave med at lette koordineringen
og samarbejdet udvikles i forbindelse med andre retlige instrumenter på
området, såsom konventionen fra 2000 om gensidig retshjælp, Rådets
rammeafgørelse om den europæiske arrestordre eller Rådets rammeafgørelse om
kompetencekonflikter. Man skal være opmærksom på synergier med resten af
RIA-agenturerne, særlig Europol, og behovet for at undgå overlappende opgaver
og for at styrke samarbejdet. Der vil opstå klare synergier inden for rammerne
af samarbejdet mellem Eurojust og Den Europæiske Anklagemyndighed. 1.6. Varighed og finansielle
virkninger ¨ Forslag/initiativ af begrænset
varighed –
¨ Forslag/initiativ gældende fra [DD/MM]ÅÅÅÅ til [DD/MM]ÅÅÅÅ –
¨ Finansielle virkninger fra ÅÅÅÅ til ÅÅÅÅ x Forslag/initiativ af ubegrænset varighed –
Implementering med en indkøringsperiode fra ÅÅÅÅ
til ÅÅÅÅ, –
derefter gennemførelse i fuldt omfang. 1.7. Påtænkt(e))
forvaltningsmetode(r)[27] Direkte forvaltning
ved Kommissionen –
ved dens tjenestegrene, herunder ved dens personale
i Unionens delegationer –
¨ ved forvaltningsorganer ¨ Delt forvaltning
sammen med medlemsstaterne X Indirekte central forvaltning ved
uddelegering af gennemførelsesopgaver til: –
¨ tredjelande eller organer, som tredjelande har udpeget –
¨ internationale organisationer og deres agenturer (angives nærmere) –
¨EIB og Den Europæiske Investeringsfond –
X organer omhandlet i finansforordningens artikel
208 og 209 –
¨ offentligretlige organer –
¨ privatretlige organer, der har fået overdraget offentlige
tjenesteydelsesopgaver, i det omfang at de stiller tilstrækkelige finansielle
garantier –
¨ privatretlige organer, der er undergivet lovgivningen i en
medlemsstat, og som har fået overdraget gennemførelsen af et offentligt-privat
partnerskab, og som stiller tilstrækkelige finansielle garantier –
¨ personer, der har fået overdraget gennemførelsen af specifikke
FUSP-aktioner i henhold til afsnit V i TEU, og som er identificeret i den
relevante basisretsakt. – Hvis der angives flere forvaltningsmetoder,
gives der en nærmere forklaring i afsnittet "Bemærkninger". Bemærkninger Formålet med dette
forslag til retsakt er at modernisere Eurojusts retlige ramme og forenkle dets
virke. Det er
udarbejdet med omkostningsneutralitet for øje. Som følge heraf er forslaget til
retsakt omfattet af den finansielle programmering af Eurojust, som blev udarbejdet
for perioden 2014-2020 og vedtaget af Kommissionen i juli 2013. Ved denne
forordning indføres dog et nyt aspekt, som vedrører forbindelserne med Den
Europæiske Anklagemyndighed. Som det fremgår af denne forordning skal Eurojust støtte
Den Europæiske Anklagemyndighed med forvaltningsstrukturer, bl.a. inden for
økonomi, menneskelige ressourcer, sikkerhed og it. Samtidig vil
Eurojust ikke længere skulle beskæftige sig med lovovertrædelser, der skader
Unionens finansielle interesser, og som i dag udgør 5-10 % af det
nuværende antal sager. Stillinger kan derfor rokeres rundt inden for agenturet
med henblik på at dække bistanden til Den Europæiske Anklagemyndighed. Den
finansielle virkning af dette forslag er derfor omkostningsneutral og ændrer
ikke ved det samlede antal stillinger, der er anført i den finansielle
programmering for perioden 2014-2020. 2. FORVALTNINGSFORANSTALTNINGER 2.1. Bestemmelser om kontrol og
rapportering Angiv hyppighed og
betingelser. Hvert
år sender formanden for Eurojust på vegne af kollegiet en årsberetning til
Europa-Parlamentet om det arbejde, som Eurojust har udført, samt oplysninger om
de samarbejdsordninger, der er indgået med tredjemand, og årsberetningen for
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse. Senest
fem år efter forordningens ikrafttræden og derefter hvert femte år bestiller
Kommissionen en uafhængig ekstern evaluering af gennemførelsen af forordningen
og af Eurojusts virksomhed. 2.2. Forvaltnings- og
kontrolsystem 2.2.1. Konstaterede risici Der
er på nuværende tidspunkt ikke konstateret nogen særlige risici, hvad angår
forvaltnings- og kontrolsystemer. 2.2.2. Påtænkt(e) kontrolmetode(r) Eurojust
er underlagt administrativ kontrol, herunder budgetkontrol, intern revision,
Revisionsrettens årsberetning og den årlige decharge for gennemførelsen af
EU-budgettet. 2.3. Foranstaltninger til
forebyggelse af svig og uregelmæssigheder Angiv eksisterende
eller påtænkte forebyggelses- og beskyttelsesforanstaltninger. Forordning (EF) nr. 1073/1999 finder ubegrænset
anvendelse på agenturet med henblik på bekæmpelse af svig, bestikkelse og andre
ulovlige aktiviteter. 3. FORSLAGETS/INITIATIVETS ANSLÅEDE
FINANSIELLE VIRKNINGER 3.1. Berørt(e) udgiftspost(er) på
budgettet og udgiftsområde(r) i den flerårige finansielle ramme · Eksisterende udgiftsposter på budgettet I samme rækkefølge som
udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgifts-område i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag Nummer [Betegnelse………………………...……….] || OB/IOB ([28]) || fra EFTA-lande[29] || fra kandidat-lande[30] || fra tredje-lande || Iht. finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra aa) 3 || 33.0304 Den Europæiske Unions Agentur for Strafferetligt Samarbejde (Eurojust) || OB || NEJ || JA Efter aftale || NEJ || NEJ · Nye budgetposter, som der er søgt om I samme rækkefølge som
udgiftsområderne i den flerårige finansielle ramme og budgetposterne. Udgifts-område i den flerårige finansielle ramme || Budgetpost || Udgiftens art || Bidrag Nummer [Betegnelse………………………...……….] || OB/IOB || fra EFTA-lande || fra kandidat-lande || fra tredje-lande || Iht. finansforordningens artikel 18, stk. 1, litra aa) || || OB || NEJ || NEJ || NEJ || NEJ 3.2. Anslåede virkninger for
udgifterne 3.2.1. Sammenfatning af de anslåede
virkninger for udgifterne i mio. EUR (indtil tre decimaler) Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || Nummer 3 || Sikkerhed og unionsborgerskab Eurojust || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I ALT Afsnit 1 || Forpligtelser || (1) || || || || || || || || Betalinger || (2) || || || || || || || || Afsnit 2 || Forpligtelser || (1a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Betalinger || (2a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Afsnit 3 || Forpligtelser || (3a) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || Betalinger || (3b) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Bevillinger I ALT til Eurojust || Forpligtelser || =1+1a +3a || || || || || || || || Betalinger || =2+2a +3b || || || || || || || || Program for retlige anliggender || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I ALT 33 03 02 – Forbedring af det civil- og strafferetlige samarbejde || Forpligtelser || (1) || || || || || || 0,400 || || 0,400 Betalinger || (2) || || || || || || 0,400 || || 0,400 Program for retlige anliggender I ALT[31] || Forpligtelser || (1) || || || || || || 0,400 || || 0,400 Betalinger || (2) || || || || || || 0,400 || || 0,400 Den aktuelle beregning er baseret på den
antagelse, at de administrative støttestrukturer, som Eurojust leverer til Den
Europæiske Anklagemyndighed, bl.a. inden for økonomi, menneskelige ressourcer,
sikkerhed og it, er omkostningsneutrale og ikke kræver ekstra personale fra
Eurojusts stillingsfortegnelse, da der er planer om omrokeringer inden for
Eurojust i forbindelse med ophøret af visse aktiviteter som følge af
oprettelsen af Den Europæiske Anklagemyndighed. Konkret set vil Eurojusts administrative
struktur dække både Eurojusts og Den Europæiske Anklagemyndigheds behov. Den
administrative struktur vil sikre en koordineret planlægning og gennemførelse
af budgettet og varetage forskellige aspekter af personaleforvaltningen og
leveringen af alle andre støttetjenester. Eurojusts regnskabsfører skal efter planen
også være Den Europæiske Anklagemyndigheds regnskabsfører. Omkostningerne til evaluering af navnlig
gennemførelsen og virkningen af denne forordning samt Eurojusts produktivitet
og effektivitet bør dækkes via det nye program for retlige anliggender. Udgiftsområde i den flerårige finansielle ramme: || 5 || Administration i mio. EUR (indtil tre decimaler) || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I ALT GD for Retlige Anliggender || Menneskelige ressourcer || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Andre administrationsudgifter || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 I ALT GD FOR RETLIGE ANLIGGENDER || Bevillinger || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 5 i den flerårige finansielle ramme || (Forpligtelser i alt = betalinger i alt) || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 i mio. EUR (indtil tre decimaler) || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || TOTAL Bevillinger I ALT under UDGIFTSOMRÅDE 1-5 i den flerårige finansielle ramme || Forpligtelser || || || || || || 0,400 || || 0,400 Betalinger || || || || || || 0,400 || || 0,400 3.2.2. Anslåede virkninger for
[agenturets] bevillinger –
X Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse
af aktionsbevillinger –
Forslaget/initiativet medfører anvendelse af aktionsbevillinger
som anført herunder: Forpligtelsesbevillinger i mio. EUR (3 decimaler) Der angives mål og resultater ò || || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I ALT RESULTATER Type[32] || Gen.-sntl. om-kost-ninger || Antal || Om-kost-ninger || Antal || Om-kost-ninger || Antal || Om-kost-ninger || Antal || Om-kost-ninger || Antal || Om-kost-nin-ger || Antal || Om-kost-ninger || Antal || Om-kost-ninger || Antal i alt || Samlede omkost-ninger SPECIFIKT MÅL NR. 1[33] ... || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || SPECIFIKT MÅL NR. 2 … || || || || || || || || || || || || || || || || - Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || || || SPECIFIKT MÅL NR. 3 || || || || || || || || || || || || || || || || Resultat || || || || || || || || || || || || || || || || OMKOSTNINGER I ALT || || || || || || || || || || . || || || || || || 3.2.3. Anslåede virkninger for
[agenturets] menneskelige ressourcer 3.2.3.1. Resumé –
þ Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse af
administrationsbevillinger –
o Forslaget/initiativet medfører anvendelse af
administrationsbevillinger som anført herunder i
fuldtidsækvivalenter Menneskelige ressourcer || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I alt Stillinger i stillingsfortegnelsen (samlet antal ansatte) || || || || || || || || - Heraf AD || || || || || || || || - Heraf AST || || || || || || || || Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter) || || || || || || || || - Heraf kontraktansatte || || || || || || || || - Heraf udstationerede nationale eksperter (UNE) || || || || || || || || Ansatte i alt || || || || || || || || i mio. EUR
(indtil tre decimaler) Personaleudgifter || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 || I alt Stillinger i stillingsfortegnelsen || || || || || || || || - Heraf AD || || || || || || || || - Heraf AST || || || || || || || || Eksternt personale || || || || || || || || - Heraf kontraktansatte || || || || || || || || - Heraf udstationerede nationale eksperter (UNE) || || || || || || || || Personaleudgifter i alt || || || || || || || || 3.2.3.2. Anslået behov for menneskelige
ressourcer til det overordnede generaldirektorat –
X Forslaget/initiativet medfører ikke anvendelse
af yderligere menneskelige ressourcer –
Forslaget/initiativet medfører anvendelse af
menneskelige ressourcer som anført herunder: Skøn udtrykt i hele tal (eller med højst én
decimal) || || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || År 2018 || År 2019 || År 2020 Stillinger i stillingsfortegnelsen (tjenestemænd og midlertidigt ansatte) || || XX 01 01 01 (i hovedsædet og i Kommissionens repræsentationskontorer) || || || || || || || || XX 01 01 02 (i delegationer) || || || || || || || || XX 01 05 01 (indirekte forskning) || || || || || || || || 10 01 05 01 (direkte forskning) || || || || || || || || || || || || || || || || Eksternt personale (i fuldtidsækvivalenter)[34] || || XX 01 02 01 (KA, UNE og V under den samlede bevillingsramme) || || || || || || || || XX 01 02 01 (KA, LA, UNE, V og UED i delegationerne) || || || || || || || || XX 01 04 yy[35] || - i hovedsædet[36] || || || || || || || || - i delega-tionerne || || || || || || || || XX 01 05 02 (KA, UNE og V - indirekte forskning) || || || || || || || || 10 01 05 02 (KA, UNE og V - direkte forskning) || || || || || || || || Andre budgetposter (skal angives) || || || || || || || || I ALT || || || || || || || XX angiver det
berørte politikområde eller budgetafsnit. Personalebehovet vil
blive dækket ved hjælp af det personale, som GD'et allerede har afsat til
aktionen, og/eller interne rokader i GD'et, eventuelt suppleret med yderligere
bevillinger, som kan tildeles det ansvarlige GD i forbindelse med den årlige tildelingsprocedure
under hensyntagen til de budgetmæssige begrænsninger. Opgavebeskrivelse: Tjenestemænd og midlertidigt ansatte || Politisk "shadowing" og rådgivning til agenturet, budgetmæssig og finansiel rådgivning til agenturet og faktiske betalinger, decharge og udarbejdning af budget Eksternt personale || Beskrivelsen af, hvordan udgifterne til
fuldtidsækvivalenterne er beregnet, bør medtages i afsnit 3 i bilaget. 3.2.4. Forenelighed med indeværende
flerårige finansielle ramme –
X Forslaget/initiativet er foreneligt med næste
flerårige finansielle ramme –
¨ Forslaget/initiativet kræver omlægning af det relevante udgiftsområde
i den flerårige finansielle ramme. Der redegøres for omlægningen med angivelse af de
berørte budgetposter og beløbenes størrelse. –
¨ Forslaget/initiativet kræver, at fleksibilitetsinstrumentet anvendes,
eller at den flerårige finansielle ramme revideres[37]. Der redegøres for behovet med angivelse af de berørte
udgiftsområder og budgetposter og beløbenes størrelse. 3.2.5. Tredjemands bidrag til
finansieringen –
X Forslaget/initiativet indeholder ikke
bestemmelser om samfinansiering med tredjemand. –
Forslaget/initiativet indeholder bestemmelser om
samfinansiering, jf. følgende overslag: Bevillinger i mio. EUR (indtil 3 decimaler) || År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || Der indsættes flere år, hvis virkningerne varer længere (jf. punkt 1.6). || I alt Organ, som deltager i samfinansieringen (angives) || || || || || || || || Samfinansierede bevillinger I ALT || || || || || || || || 3.3. Anslåede virkninger for
indtægterne –
X Forslaget/initiativet har ingen finansielle
virkninger for indtægterne. –
¨ Forslaget/initiativet har følgende finansielle virkninger: –
¨ for egne indtægter –
¨ for diverse indtægter i mio. EUR (indtil tre decimaler) Indtægtspost på budgettet || Bevillinger til rådighed i indeværende regnskabsår || Forslagets/initiativets virkninger[38] År 2014 || År 2015 || År 2016 || År 2017 || Der indsættes flere år, hvis virkningerne varer længere (jf. punkt 1.6). Artikel …………. || || || || || || || || Med hensyn til diverse
formålsbestemte indtægter angives det, hvilke af budgettets udgiftsposter der
påvirkes. Det oplyses, hvilken
metode der er benyttet til at beregne virkningerne for indtægterne. [1] Rådets afgørelse af 28. februar 2002 om oprettelse af
Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet, ændret ved Rådets
afgørelse 2003/659/RIA og ved Rådets afgørelse 2009/426/RIA af
16. december 2008 om styrkelse af Eurojust (EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1). [2] Øget politisamarbejde og bistand til forebyggelse og
bekæmpelse af grov kriminalitet indgår i udkastet til forslag til en ny
Europol-forordning. [3] Rådets
afgørelse 2009/426/RIA af 16.12.2008 (EUT L 138 af 4.6.2009, s. 14). [4] Se
KOM(2008) 135. [5] "Study
on the Strengthening of Eurojust", foretaget af GHK. [6] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1. [7] EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1. [8] EUT L 245 af 29.9.2003, s. 44. [9] EUT L 138 af 4.6.2009, s. 44. [10] EFT L 167 af 26.6.2002, s. 1. [11] EUT L 332 af 18.12.2007 s. 103. [12] EUT L 301 af 12.11.2008, s. 38. [13] EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1. [14] EFT L 105 af 27.4.1996, p.1. [15] EUT L 298 af 26.10.2012, p. 1. [16] EFT L 136 af 31.5.1999, p. 1. [17] Rådets forordning nr. 31 (EØF), 11 (Euratom), om
vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab (EFT P 45
af 14.6.1962, s. 1385), som ændret, navnlig ved Rådets forordning (EØF,
Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 (EFT L 56 af
4.3.1968, s. 1) som efterfølgende selv er ændret. [18] Rådets forordning nr. 31 (EØF), 11 (Euratom), om
vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i
Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Atomenergifællesskab
(EFT P 45 af 14.6.1962, s. 1385), som ændret, navnlig ved Rådets
forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968
(EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1) som efterfølgende selv er ændret. [19] EFT L 136 af 31.5.1999, s. 8. [20] EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. [21] EFT P 17 af
6.10.1958, s. 385. [22] EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2. [23] EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1. [24] EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1. Forordning (EF) nr. 44/2001
erstattes af forordning (EU) nr. 1215/2012 fra den 10. januar 2015. [25] ABM: Activity-Based Management (aktivitetsbaseret
forvaltning) - ABB: Activity Based Budgeting (aktivitetsbaseret budgetlægning). [26] Jf. artikel 49, stk. 6, litra a) eller b), i
finansforordningen. [27] Forklaringer vedrørende forvaltningsmetoder og
henvisninger til finansforordningen findes på webstedet BudgWeb:
http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html [28] OB = opdelte bevillinger/IOB = ikke-opdelte bevillinger. [29] EFTA: Den Europæiske Frihandelssammenslutning. [30] Kandidatlande og, efter omstændighederne, potentielle
kandidatlande på Vestbalkan. [31] I henhold til artikel 56 i forslaget til forordning skal
Kommissionen fremlægge en rapport om forordningens gennemførelse. Denne rapport
skal bygge på en ekstern undersøgelse. [32] Resultaterne er udtryk for de produkter og
tjenesteydelser, der leveres (f.eks. antal finansierede studenterudvekslinger,
antal km bygget vej osv.). [33] Som beskrevet i punkt 1.4.2. "Specifikke mål…". [34] KA = kontraktansat, LA = lokalt ansatte, UNE =
udstationerede nationale eksperter, V= vikarer, UED = unge eksperter ved
delegationerne. [35] Delloft for eksternt personale under aktionsbevillingerne
(tidligere BA-poster). [36] Angår især strukturfondene, Den Europæiske Landbrugsfond
for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Fiskerifond (EFF). [37] Jf. punkt 19 og 24 i den interinstitutionelle aftale. [38] Med hensyn til EU's traditionelle egne indtægter (told og
sukkerafgifter) opgives beløbene netto, dvs. bruttobeløb, hvorfra
opkrævningsomkostningerne på 25 % er trukket.