Ændringer i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
EF-Tidende nr. L 103 af 19/04/1997 s. 0006 - 0007
ÆNDRINGER I PROCESREGLEMENTET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS RET I FØRSTE INSTANS HAR - under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, undertegnet i Maastricht den 7. februar 1992, under henvisning til artikel 168 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, under henvisning til artikel 32d i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, under henvisning til artikel 140 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, under henvisning til artikel 157, stk. 5, i akten vedrørende vilkårene for Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union, under henvisning til protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Fællesskabs Domstol, undertegnet i Bruxelles den 17. april 1957, under henvisning til protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs Domstol, undertegnet i Paris den 18. april 1951, under henvisning til protokollen vedrørende statutten for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Domstol, undertegnet i Bruxelles den 17. april 1957, under henvisning til Rådets afgørelse 88/591/EKSF, EØF, Euratom af 24. oktober 1988 om oprettelse af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (EFT nr. L 319 af 25. 11. 1988, som berigtiget i EFT nr. L 241 af 17. 8. 1989, s. 4), som ændret ved afgørelse 93/350/Euratom, EKSF, EØF (EFT nr. L 144 af 16. 6. 1993, s. 21) og afgørelse 94/149/EKSF, EF (EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 29), og akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, under henvisning til Domstolens tiltrædelse, under henvisning til Rådets enstemmige godkendelse af 17. februar 1997, og ud fra følgende betragtninger: På grundlag af de opnåede erfaringer bør der foretages visse ændringer af bestemmelserne i Rettens procesreglement; der må efter Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse foretages en tilpasning af visse bestemmelser i Rettens procesreglement - FASTSAT FØLGENDE ÆNDRINGER I SIT PROCESREGLEMENT: Artikel 1 Procesreglement for De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, som fastsat den 2. maj 1991 (EFT nr. L 136 af 30. 5. 1991, s. 1, som berigtiget i EFT nr. L 317 af 19. 11. 1991, s. 34) og som ændret den 15. september 1994 (EFT nr. L 49 af 24. 9. 1994, s. 17), den 17. februar 1995 (EFT nr. L 44 af 28. 2. 1995, s. 64) og den 6. juli 1995 (EFT nr. L 172 af 22. 7. 1995, s. 3) ændres således: 1. I artikel 32, stk. 1, indsættes som andet afsnit: »Såfremt der, efter at der i medfør af artikel 17 er udpeget en generaladvokat, er et lige antal dommere i Rettens plenum, udpeger Rettens præsident inden retsmødet efter en rækkefølge, der forud er fastsat af Retten og offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende, den dommer, som ikke deltager i påkendelsen af sagen.« 2. I artikel 32, stk. 2, ændres »syv« til »ni«. 3. Artikel 35, stk. 1, affattes således: »§ 1 Processprogene er dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk.« 4. Artikel 35, stk. 2, affattes således: »§ 2 Sagsøgeren vælger processproget, hvor ikke andet nedenfor er bestemt: a) Efter fælles anmodning fra parterne kan det tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog helt eller delvist anvendes som processprog. b) Efter anmodning fra en af parterne og efter at den anden part og generaladvokaten er blevet hørt, kan det uanset bestemmelserne i litra a) tillades, at et andet af de i stk. 1 nævnte sprog helt eller delvist anvendes som processprog. Præsidenten kan træffe afgørelse om ovennævnte anmodninger. Han kan henvise anmodningen til Domstolen, og såfremt han agter at imødekomme en anmodning uden tilslutning fra samtlige parter, skal han henvise denne til Domstolen.« 5. I artikel 50 tilføjes følgende punktum: »Retsformanden kan henvise disse spørgsmål til Retten.« 6. Artikel 78 affattes således: »Artikel 78 Afgørelsen om at udsætte en sag træffes af retsformanden ved kendelse, efter at parterne og generaladvokaten er blevet hørt. Retsformanden kan henvise spørgsmålet til Retten. Afgørelse om genoptagelse af sagens behandling træffes under samme betingelser. Kendelser efter denne bestemmelse forkyndes for parterne.« 7. I artikel 87, stk. 5, første afsnit, indsættes i første punktum efter »den anden part« ordene »i sine bemærkninger vedrørende ophævelsen af sagen«. I den engelske version affattes artikel 87, stk. 5, tredje afsnit, således: »If costs are not applied for, the parties shall bear their own costs.« I den irske version affattes artikel 87, stk. 5, tredje afsnit, således: »Mura n-iarrfar costais, íocfaidh na páirtithe a gcostais féin.« 8. Artikel 94, stk. 2, tredje og fjerde afsnit, affattes således: »Retsformanden beslutter efter at have gjort sig bekendt med den anden parts skriftlige bemærkninger, om der helt eller delvist skal meddeles fri proces, eller om ansøgningen skal afslås. Han påser, at søgsmålet ikke er åbenbart ugrundet. Han kan henvise spørgsmålet til Retten. Der træffes endelig afgørelse ved kendelse, som ikke begrundes.« 9. I artikel 95 indsættes som stk. 4: »§ 4 I den kendelse, hvorved der meddeles fri proces, kan der fastsættes et beløb, som udbetales til den advokat, der er udpeget til at bistå ansøgeren, eller der kan fastsættes en øvre grænse for advokatens udlæg og salær, der som udgangspunkt ikke kan overskrides.« 10. I artikel 97, stk. 2, ændres »Retten« til »Retsformanden, som kan henvise spørgsmålet til Retten«. 11. Artikel 102, stk. 1, affattes således: »§ 1 Når fristen for anlæggelse af søgsmål til prøvelse af en institutions retsakter begynder at løbe fra tidspunktet for offentliggørelsen af retsakten, regnes fristen i overensstemmelse med artikel 101, stk. 1, litra a), fra udløbet af fjortendedagen efter datoen for offentliggørelsen af retsakten i De Europæiske Fællesskabers Tidende.« 12. I artikel 111 indsættes efter »at sagen må afvises,« ordene »eller er sagen åbenbart ugrundet,«. 13. Artikel 113 affattes således: »Artikel 113 Retten kan til enhver tid af egen drift efterprøve, om sagen skal afvises, fordi ufravigelige procesforudsætninger ikke er opfyldt, eller efter at have hørt parterne fastslå, at sagen er blevet uden genstand, og at det er ufornødent at træffe afgørelse. Afgørelse herom træffes i henhold til bestemmelserne i artikel 114, stk. 3 og 4.« 14. Artikel 122, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, affattes således: »Retten kan beslutte, at der skal forhandles mundtligt om begæringen.« Artikel 2 Disse ændringer, som har retsgyldighed på de sprog, der er nævnt i artikel 35, stk. 1, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. De træder i kraft den første dag i den anden måned efter offentliggørelsen. Fastsat i Luxembourg, den 12. marts 1997. Justitssekretær H. JUNG Præsident A. SAGGIO