Rådets forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 2049/88 af 24. juni 1988 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget
EF-Tidende nr. L 185 af 15/07/1988 s. 0003 - 0005
den finske specialudgave: kapitel 1 bind 4 s. 0038
den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 4 s. 0038
RAADETS FORORDNING (EKSF, EOEF, Euratom) Nr. 2049/88 af 24. juni 1988 om aendring af finansforordningen af 21. december 1977 vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 78 h, under henvisning til Traktaten om Oprettelse af det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 209, under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 183, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (3), og ud fra foelgende betragtninger: Det samraad, der er omhandlet i Faelleserklaeringen af 4. marts 1975 fra Europa-Parlamentet, Raadet og Kommissionen (4), har fundet sted inden for rammerne af et samraadsudvalg; finansforordningen af 21. december 1977 (5), senest aendret ved Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 1600/88 (6), boer afspejle konklusionerne fra Det Europaeiske Raad i Bruxelles 11. til 13. februar 1988 med hensyn til skaerpelsen af den etaarige forvaltning af bevillingerne, finansieringsreglerne inden for den faelles landbrugspolitik og muligheden for at opfoere en »negativ reserve« paa budgettet; af hensyn til en bedre forvaltning af budgettet og en stoerre gennemsigtighed i forbindelse med bevillingerne boer det bestemmes, at opdelte bevillinger, der ikke er anvendt ved udgangen af regnskabsaaret, som hovedregel bortfalder, men at Kommissionen dog ud fra naermere fastlagte kriterier kan traeffe beslutning om visse fremfoersler; i oevrigt boer genopfoerelse af visse frigjorte bevillinger kun kunne ske paa grundlag af specifikke kriterier ved beslutning truffet af Kommissionen; styrkelsen af princippet om etaarighed maa ikke vaere til hinder for gennemfoerelsen af de maalsaetninger, Faellesskaberne fastsaetter som led i deres politikker; finansforordningen boer afspejle finansieringsbestemmelserne inden for Den Europaeiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (FEOGA), Garantisektionen, under hensyntagen til de aendringer, der er foretaget i Raadets forordning nr. 729/70 af 21. april 1970 om finansiering af den faelles landbrugspolitik (7), senest aendret ved forordning 2048/88 (8); der boer indsaettes en bestemmelse, som aabner mulighed for paa budgettet at opfoere en negativ reserve, der begraenses til et bestemt beloeb - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING: Artikel 1 I finansforordningen af 21. december 1977 foretages foelgende aendringer: 1. I artikel 1 indsaettes foelgende som stk. 3a: »3a. For indfrielse af de juridiske forpligtelser, der er indgaaet vedroerende aktioner, hvis gennemfoerelse straekker sig over mere end et regnskabsaar, fastsaettes en frist, som ved ydelsen af stoetten paa hensigtsmaessig maade praeciseres over for modtageren. Ved fastsaettelsen af denne frist tages der behoerigt hensyn til kravet om gennemfoerelse over flere aar af de transaktioner, der finansieres, samt til de specifikke gennemfoerelsesbetingelser i forhold til de forskellige interventionsomraader. Kommissionen kan under saerlige omstaendigheder tilpasse fristen for gennemfoerelsen af disse forpligtelser paa grundlag af passende dokumentation fra modtagerne.« 2. Artikel 6, nr. 2, affattes saaledes: »2. Paa de budgetposter, hvor der sondres mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, bortfalder som hovedregel de forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, som ikke er anvendt ved udgangen af det regnskabsaar, for hvilket de er opfoert. De kan imidlertid fremfoeres - dog kun til det foelgende regnskabsaar - ved beslutning herom truffet af Kommissionen senest den 15. februar og i henhold til foelgende kriterier: a) for forpligtelsesbevillinger: - de beloeb i forbindelse med foranstaltninger, som i praksis er godkendt pr. 31. december, men som endnu ikke har givet sig udslag i regnskabsmaessige forpligtelser; disse forpligtelser skal i princippet vaere indgaaet inden 31. marts i det efterfoelgende aar - de beloeb, der maatte blive noedvendige, naar Raadet har vedtaget den grundlaeggende retsakt ved regnskabsaarets udgang, uden at Kommissionen har kunnet indgaa forpligtelser for de hertil paa budgettet opfoerte bevillinger inden den 31. december b) for betalingsbevillinger: - de beloeb, der er noedvendige til indfrielse af tidligere indgaaede forpligtelser eller knyttet til fremfoerte forpligtelsesbevillinger, naar det ikke er muligt at daekke behovet ved hjaelp af de bevillinger, der er afsat under de paagaeldende poster paa budgettet for det efterfoelgende regnskabsaar. Kommissionen skal inden for rammerne af sine gennemfoerelsesbefoejelser og paa grundlag af de forvaltningsmaessige behov bestraebe sig paa foerst og fremmest at anvende de for det indevaerende regnskabsaar godkendte bevillinger og kun anvende fremfoerte bevillinger, naar de foerstnaevnte er opbrugt. Kommissionen underretter senest den 15. marts budgetmyndigheden om sin beslutning med oplysning om, hvordan de fastsatte kriterier er anvendt for hver fremfoersel.« 3. Artikel 6, nr. 6, affattes saaledes: »6. Frigoerelser - som foelge af manglende eller delvis gennemfoerelse af de projekter, hvortil bevillingerne er afsat - under de budgetposter, hvor der sondres mellem forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger, i et senere regnskabsaar end det regnskabsaar, hvor forpligtelsesbevillingerne var opfoert paa budgettet, bevirker som hovedregel, at de tilsvarende bevillinger bortfalder. Den til frigoerelsen svarende forpligtelsesbevilling kan dog undtagelsesvis genopfoeres, naar det viser sig at vaere uomgaengeligt noedvendigt at gennemfoere det oprindeligt planlagte program, medmindre der paa budgettet for det indevaerende regnskabsaar er tilstraekkelige midler til raadghed hertil. Med henblik herpaa undersoeger Kommissionen i begyndelsen af hvert regnskabsaar de frigoerelser, der foreligger i det foregaaende regnskabsaar, og vurderer paa grundlag af behovene noedvendigheden af at genopfoere de frigjorte bevillinger. Kommissionen traeffer denne beslutning inden den 15. februar i hvert regnskabsaar. Kommissionen underretter senest den 15. marts budgetmyndigheden om sin beslutning, med en begrundelse for hver genopfoerelse af bevillinger.« 4. I artikel 15 indsaettes foelgende som stk. 4a: »4a. Kommissionens sektion kan omfatte en »negativ reserve«, hvortil der hoejst kan afsaettes 200 mio ECU. Denne reserve, der opfoeres under et bestemt kapitel, kan omfatte saavel bevillinger til forpligtelser som bevillinger til betalinger. Anvendelsen af denne reserve skal ske inden regnskabsaarets udgang i form af overfoersler efter den i artikel 21 fastlagte fremgangsmaade.« 5. Artikel 73, nr. 2, sidste led, affattes saaledes: »- bevillinger, som fremfoeres i henhold til artikel 6;«. 6. Artikel 73, nr. 3, fjerde og femte led, affattes saaledes: »- de i medfoer af artikel 6 fremfoerte forpligtelsesbevillinger og betalingsbevillinger,«. 7. Artikel 73, nr. 4, foerste led, affattes saaledes: »- de fremfoerte bevillinger med en sondring mellem forpligtelsesbevillinger, betalingsbevillinger og ikke-opdelte bevillinger,«. 8. Artikel 73, nr. 4, femte led, udgaar. 9. Artikel 88, stk. 3, sidste afsnit, affattes saaledes: »Betalingsbevillingerne udgoer den oevre graense for de udgifter, der i loebet af hvert regnskabsaar kan afholdes eller anvises til daekning af forpligtelser indgaaet i loebet af indevaerende eller tidligere regnskabsaar.« 10. Artikel 88, stk. 4, udgaar. 11. Artikel 98 affattes saaledes: »Artikel 98 Udgifterne konteres et regnskabsaar paa grundlag af de beloeb, som Kommissionen i loebet af dette regnskabsaar har udbetalt i forskud til medlemsstaterne i henhold til artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 729/70, forudsat at forpligtelsespaategningen og anvisningen er kommet regnskabsfoereren i haende senest den 31. januar i det efterfoelgende regnskabsaar.« 12. Artikel 99 affattes saaledes: »Artikel 99 1. Den regnskabsafslutning, der er foreskrevet i artikel 5, stk. 2, litra b), i forordning (EOEF) nr. 729/70, har til formaal at fastslaa stoerrelsen af de udgifter, der er afholdt i hver medlemsstat i loebet af det paagaeldende regnskabsaar, og som kan godkendes som udgifter, der skal afholdes under EUGFL. 2. Tidsplanen for regnskabsafslutningen fastsaettes i forordning (EOEF) nr. 729/70. 3. Resultatet af beslutningen om regnskabsafslutningen, som eventuelt udviser en forskel mellem de samlede udgifter, der i henhold til artikel 97 og 98 er konteret det paagaeldende regnskabsaar, og de samlede udgifter, som er godkendt af Kommissionen ved regnskabsafslutningen, opfoeres under én artikel som plus- eller minusudgift.« 13. I artikel 100, stk. 1, aendres datoen »1. april i det foelgende regnskabsaar« til »1. februar i det foelgende regnskabsaar«. 14. I artikel 101, stk. 1, andet afsnit, og stk. 2, foerste afsnit, aendres datoen »31. marts i det foelgende regnskabsaar« til »31. januar i det foelgende regnskabsaar«. 15. I artikel 101 indsaettes foelgende som stk. 3: »3. Overfoersler vedroerende »den monetaere reserve«, som er opfoert i budgettet under kapitlet »Formaalsbestemte reserver«, og hvis betingelser for opfoerelse, anvendelse og finansiering er fastlagt ved Raadets beslutning 88/377/EOEF af 24. juni 1988 om budgetdisciplin (*) og Raadets afgoerelse 88/376/EOEF, Euratom af 24. juni 1988 om ordningen for Faellesskabernes egne indtaegter (**) samt bestemmelser vedtaget i henhold hertil, sker ved afgoerelse truffet af budgetmyndigheden i overensstemmelse med artikel 21, stk. 2, andet afsnit, i denne forordning. (*) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 29. (**) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 24. Artikel 2 Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1988. Paa Raadets vegne M. BANGEMANN Formand (1) EFT nr. C 99 af 14. 4. 1988, s. 9. (2) Udtalelse afgivet den 16. juni 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (3) EFT nr. C 166 af 25. 6. 1988, s. 3. (4) EFT nr. C 89 af 22. 4. 1975, s. 1. (5) EFT nr. L 356 af 31. 12. 1977, s. 1. (6) EFT nr. L 143 af 10. 6. 1988, s. 1. (7) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13. (8) Se side 1 i denne Tidende.