02017R0654 — DA — 14.03.2018 — 001.001
Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2017/654 af 19. december 2016 (EUT L 102 af 13.4.2017, s. 1) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
nr. |
side |
dato |
||
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2018/236 af 20. december 2017 |
L 50 |
1 |
22.2.2018 |
KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2017/654
af 19. december 2016
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1628 for så vidt angår tekniske og generelle krav vedrørende emissionsgrænser for og typegodkendelse af forbrændingsmotorer til mobile ikke-vejgående maskiner
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »Wobbe-indeks« eller »W«: forholdet mellem den ækvivalente brændværdi af en gas pr. enhedsvolumen og kvadratroden af dens relative massefylde ved samme referencebetingelser
2) »λ-forskydningsfaktor« eller »Sλ«: et udtryk, som beskriver motorstyringssystemets nødvendige fleksibilitet med hensyn til en ændring af luftoverskudskoefficienten λ, hvis motoren fungerer med en gas af anden sammensætning end ren methan
3) »flydende brændstoftilstand«: den normale driftstilstand for en dual-brændstofmotor, under hvilken motoren ikke anvender gasformige brændstoffer uanset motordriftsforholdene
4) »dual-brændstoftilstand«: den normale driftstilstand for en dual-brændstofmotor, under hvilken den samtidigt forbruger flydende brændstof og et gasformigt brændstof ved visse motordriftsforhold
5) »partikelefterbehandlingssystem«: et system til udstødningsefterbehandling, som er konstrueret med henblik på at reducere emission af forurenende partikler gennem en mekanisk, aerodynamisk, diffusionsbaseret eller inertimæssig separation
6) »regulator«: en anordning eller en kontrolstrategi, som automatisk kontrollerer motorhastighed eller -belastning, der ikke er en hastighedsoverskridelsesbegrænser installeret i en motor af kategori NRSh, som begrænser den maksimale motorhastighed med det eneste formål at forhindre motoren i at fungere ved hastigheder over en bestemt grænse
7) »omgivelsestemperatur«: for et laboratoriemiljø (f.eks. et filtervejerum eller -kammer) temperaturen inden for det angivne laboratoriemiljø
8) »grundlæggende emissionsbegrænsningsstrategi« eller »BECS« (base emission control strategy): en emissionsbegrænsningsstrategi, som er aktiv i hele motorens drejningsmoment- og hastighedsområde, medmindre en supplerende emissionsbegrænsningsstrategi (AECS) er aktiveret
9) »reagens« ethvert medium, som forbruges eller ikke kan genvindes, og som nødvendigt for og anvendes til at få systemet til udstødningsefterbehandling til at fungere effektivt
10) »supplerende emissionsbegrænsningsstrategi« eller »AECS« (auxiliary emission control strategy): en emissionsbegrænsningsstrategi, der aktiveres og midlertidigt modificerer den grundlæggende emissionsbegrænsningsstrategi (BECS) til et specifikt formål og som reaktion på et specifikt sæt omgivelses- og/eller driftforhold, og som kun forbliver aktiv, så længe disse forhold eksisterer
11) »velbegrundet teknisk skøn«: skøn i overensstemmelse med almindeligt accepterede videnskabelige og tekniske principper og relevante tilgængelige oplysninger
12) »høj hastighed« eller »nhi«: den højeste motorhastighed, hvor motoren yder 70 % af maksimaleffekten
13) »lav hastighed« eller »nlo«: den laveste motorhastighed, hvor motoren yder 50 % af maksimaleffekten
14) »maksimaleffekt« eller »Pmax«: den maksimale effekt i kW som angivet af fabrikanten
15) »delstrømsfortynding«: en metode til analyse af udstødningsgas, hvor en del af den samlede udstødningsgasstrøm udskilles og derefter blandes med en passende mængde fortyndingsluft før partikeludskillelsesfilteret
16) »forskydning«: forskellen mellem et nulstillings- eller kalibreringssignal og den respektive værdi ifølge et måleinstrument umiddelbart efter dets anvendelse i en emissionsprøvning
17) »justering«: justering af et instrument, således at det reagerer korrekt på en kalibreringsstandard, der udgør mellem 75 % og 100 % af maksimalværdien inden for instrumentets måleområde eller dets forventede driftsområde
18) »justeringsgas«: en renset gasblanding, der anvendes til at justere gasanalysatorer
19) »HEPA-filter« (high-efficiency particulate air): højeffektivt partikelluftfilter, som er konstrueret til at opnå en effektivitet for fjernelse af initialpartikler på mindst 99,97 % ved anvendelse af ASTM F 1471-93
20) »kalibrering«: processen med at fastlægge et målesystems reaktion til et inputsignal, så dets output er i overensstemmelse med en række referencesignaler
21) »specifikke emissioner«: masseemissioner udtrykt i g/kWh
22) »operatørkrav«: operatørens input med henblik på kontrol af motorydelsen
23) »hastighed ved maksimalt drejningsmoment«: den motorhastighed, hvor motoren yder det maksimale drejningsmoment, som angivet af fabrikanten
24) »reguleret motorhastighed«: den driftshastighed for motoren, hvor den styres af den monterede regulator
25) »emissioner fra åbne krumtaphuse«: enhver strøm fra en motors krumtaphus, der udledes direkte i miljøet
26) »sonde«: den første del af overføringsledningen, der overfører prøven til næste komponent i prøvetagningssystemet
27) »prøvningsinterval«: en periode, i hvilken bremsespecifikke emissioner bestemmes
28) »nulstillingsgas«: en gas, der giver en nulrespons ved input i en analysator
29) »nulstillet«: at et instrument er justeret således, at det giver nulrespons ved en nulkalibreringsstandard, såsom renset nitrogen eller renset luft
30) »stationær ikke-vejgående prøvningscyklus med variabel hastighed« (i det efterfølgende benævnt »NRSC med variabel hastighed«): en stationær ikke-vejgående prøvningscyklus, som ikke er en NRSC med konstant hastighed
31) »stationær ikke-vejgående prøvningscyklus med konstant hastighed« (i det efterfølgende benævnt »NRSC med konstant hastighed«): en af følgende stationære ikke-vejgående prøvningscyklusser som defineret i bilag IV til forordning (EU) 2016/1628: D2, E2, G1, G2 eller G3
32) »registreringsopdatering«: den frekvens, hvormed analysatoren giver nye og aktuelle værdier
33) »kalibreringsgas«: en renset gasblanding, der anvendes til at kalibrere gasanalysatorer
34) »støkiometrisk«: vedrører forholdet mellem luft og brændstof, således at der ikke ville være hverken brændstof eller ilt tilbage, hvis brændstoffet var fuldt oxideret
35) »lagringsmedium«: et partikelfilter, en prøveopsamlingssæk eller et andet lagringsmedium, der anvendes ved batch-prøvetagning
36) »fuldstrømsfortynding«: metoden, hvor udstødningsgasstrømmen blandes med fortyndingsluft, før en fraktion af den fortyndende udstødningsgasstrøm udskilles til analyse
37) »tolerance«: det interval, som 95 % af et sæt registrerede værdier af en vis mængde skal ligge indenfor, idet de resterende 5 % af de registrerede værdier afviger fra toleranceintervallet
38) »servicetilstand«: en særlig tilstand for en dual-brændstofmotor, som aktiveres med henblik på reparation, eller hvis den mobile ikke-vejgående maskine skal bringes til et sikkert sted, når drift i dual-brændstoftilstand ikke er mulig.
Artikel 2
Krav til andre specificerede brændstoffer, brændstofblandinger eller brændstofemulsioner
Referencebrændstofferne og andre specificerede brændstoffer, brændstofblandinger eller brændstofemulsioner, som er omfattet af en fabrikants ansøgning om EU-typegodkendelse som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1628, skal opfylde de tekniske karakteristika og være beskrevet i informationsmappen som fastsat i bilag I til denne forordning.
Artikel 3
Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse
For at sikre, at de motorer, der er under fremstilling, er i overensstemmelse med den type, der er godkendt i overensstemmelse med artikel 26, stk. 1, i forordning (EU) 2016/1628, skal de godkendende myndigheder træffe de foranstaltninger og følge de procedurer, som er fastsat i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 4
Metode til tilpasning af laboratorieprøvningsresultaterne for emission til også at omfatte forringelsesfaktorer
Laboratorieprøvningsresultaterne for emission skal tilpasses til at omfatte forringelsesfaktorer, herunder dem, der er forbundet med målingen af partikelantal (PN) og gasdrevne motorer, jf. artikel 25, stk. 3, litra d), artikel 25, stk. 4, litra d), og artikel 25, stk. 4, litra e), i forordning (EU) 2016/1628, i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i bilag III til nærværende forordning.
Artikel 5
Krav vedrørende emissionsbegrænsningsstrategier, NOx-kontrolforanstaltninger og partikelkontrolforanstaltninger
De målinger og prøvninger vedrørende emissionsbegrænsningsstrategier, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra f), nr. i), i forordning (EU) 2016/1628, og vedrørende NOx-kontrolforanstaltninger, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra f), nr. ii), i nævnte forordning, og foranstaltningerne til kontrol af emissionen af forurenende partikler samt den nødvendige dokumentation til påvisning af disse, skal udføres i overensstemmelse med de tekniske krav i bilag IV til nærværende forordning.
Artikel 6
Målinger og prøvninger vedrørende området, der er knyttet til den stationære ikke-vejgående prøvningscyklus
De målinger og prøvninger vedrørende det område, der er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra f), nr. iii), i forordning (EU) 2016/1628, skal udføres i overensstemmelse med de detaljerede tekniske krav i bilag V til nærværende forordning.
Artikel 7
Betingelser for og metoder til gennemførelse af prøvninger
Betingelserne for udførelsen af de prøvninger, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra a) og b), i forordning (EU) 2016/1628, metoderne til fastsættelse af motorens belastning og hastighed, som er omhandlet i artikel 24 i nævnte forordning, metoderne til opgørelse af emissionen af krumtaphusgasser, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra e), nr. i), i nævnte forordning, og metoderne til bestemmelse og opgørelse af kontinuerlig og periodisk regenerering af systemer til udstødningsefterbehandling, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra e), nr. ii), i nævnte forordning, skal opfylde kravene i afsnit 5 og 6 i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 8
Procedurer for gennemførelse af prøvninger
De prøvninger, der er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra a), og artikel 25, stk. 3), litra f), nr. iv), i forordning (EU) 2016/1628, skal udføres i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i afsnit 7 i bilag VI og i bilag VIII til nærværende forordning.
Artikel 9
Procedurer til emissionsmåling og prøvetagning
Den emissionsmåling og prøvetagning, der er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra b), i forordning (EU) 2016/1628, skal udføres i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i afsnit 8 i bilag VI til nærværende forordning og i tillæg 1 til nævnte bilag.
Artikel 10
Apparater til foretagelse af prøvninger og til emissionsmåling og prøvetagning
Udstyret til udførelse af de prøvninger, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra a), i forordning (EU) 2016/1628, og til emissionsmåling og prøvetagning, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra b), i nævnte forordning, skal opfylde de tekniske krav og karakteristika, der er fastsat i afsnit 9 i bilag VI til nærværende forordning.
Artikel 11
Metode til evaluering og beregning af data
De data, som er omhandlet i artikel 25, stk. 3, litra c), i forordning (EU) 2016/1628, skal evalueres og beregnes i overensstemmelse med den metode, der er fastsat i bilag VII til nærværende forordning.
Artikel 12
Tekniske specifikationer for referencebrændstoffer
De referencebrændstoffer, som er omhandlet i artikel 25, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1628, skal opfylde de tekniske karakteristika, der er fastsat i bilag IX til nærværende forordning.
Artikel 13
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for levering en motor adskilt fra sit system til udstødningsefterbehandling
Når en producent leverer en motor adskilt fra sit system til udstødningsefterbehandling til en originaludstyrsfabrikant (OEM) i Unionen, som omhandlet i artikel 34, stk. 3, i forordning (EU) 2016/1628, skal denne levering overholde de detaljerede tekniske specifikationer og betingelser, der er fastsat i bilag X til nærværende forordning.
Artikel 14
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for midlertidigt at bringe i omsætning med henblik på driftsprøvning
Motorer, som ikke er blevet EU-typegodkendt i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/1628, kan i henhold til artikel 34, stk. 4, i nævnte forordning, blive godkendt til midlertidigt at blive bragt i omsætning med henblik på driftsprøvning, hvis de overholder de detaljerede tekniske specifikationer og betingelser, der er fastsat i bilag XI til nærværende forordning.
Artikel 15
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for motorer til særlige formål
EU-typegodkendelser af motorer til særlige formål og tilladelser til at bringe sådanne motorer i omsætning skal gives i overensstemmelse med artikel 34, stk. 5 og 6, i forordning (EU) 2016/1628, hvis de detaljerede tekniske specifikationer og betingelser i bilag XII til nærværende forordning er overholdt.
Artikel 16
Accept af ækvivalente motortypegodkendelser
De FN-ECE-regulativer, eller ændringer hertil, som er omhandlet i artikel 42, stk. 4, litra a), i forordning (EU) 2016/1628, og de EU-retsakter, som er omhandlet i artikel 42, stk. 4, litra b), i nævnte forordning, er fastsat i bilag XIII til nærværende forordning.
Artikel 17
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instruktioner for så vidt angår originaludstyrsfabrikanter (OEM)
De nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instrukser for så vidt angår originaludstyrsfabrikanter (OEM), som er omhandlet i artikel 43, stk. 2, 3 og 4, i forordning (EU) nr. 2016/1628, er fastsat i bilag XIV til nærværende forordning.
Artikel 18
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instruktioner for så vidt angår slutbrugere
De nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instrukser for så vidt angår slutbrugere, som er omhandlet i artikel 43, stk. 3 og 4, i forordning (EU) nr. 2016/1628, er fastsat i bilag XV til nærværende forordning.
Artikel 19
Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
1. Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder, der er fastsat i bilag XVI.
2. De godkendende myndigheder skal vurdere de tekniske tjenester i overensstemmelse med den procedure, der er fastlagt i bilag XVI til nærværende forordning.
Artikel 20
Specifikationer for de stationære og transiente prøvningscyklusser
De stationære og transiente prøvningscyklusser, som er omhandlet i artikel 24 i forordning (EU) 2016/1628, skal opfylde de karakteristika, der er fastsat i bilag XVII til nærværende forordning.
Artikel 21
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
BILAG
Bilagsnummer |
Bilagstitel |
Side |
I |
Krav til andre specificerede brændstoffer, brændstofblandinger eller brændstofemulsioner |
|
II |
Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse |
|
III |
Metode til tilpasning af laboratorieprøvningsresultaterne for emission til også at omfatte forringelsesfaktorer |
|
IV |
Krav vedrørende emissionsbegrænsningsstrategier, NOx-kontrolforanstaltninger og partikelkontrolforanstaltninger |
|
V |
Målinger og prøvninger vedrørende området, der er knyttet til den stationære ikke-vejgående prøvningscyklus |
|
VI |
Betingelser, metoder, procedurer og apparater til foretagelse af prøvninger og til emissionsmåling og prøvetagning |
|
VII |
Metode til evaluering og beregning af data |
|
VIII |
Præstationskrav og prøvningsmetoder for dual-brændstofmotorer |
|
IX |
Tekniske specifikationer for referencebrændstoffer |
|
X |
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for levering en motor adskilt fra sit system til efterbehandling af udstødningen |
|
XI |
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for midlertidigt at bringe i omsætning med henblik på driftsprøvning |
|
XII |
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for motorer til særlige formål |
|
XIII |
Accept af ækvivalente motortypegodkendelser |
|
XIV |
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instruktioner for så vidt angår originaludstyrsfabrikanter (OEM) |
|
XV |
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instruktioner for så vidt angår slutbrugere |
|
XVI |
Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester |
|
XVII |
Specifikationer for de stationære og transiente prøvningscyklusser |
|
BILAG I
Krav til andre specificerede brændstoffer, brændstofblandinger eller brændstofemulsioner
1. Krav til motorer, der fungerer med flydende brændstoffer
1.1. |
Fabrikanter kan ved ansøgning om EU-typegodkendelse vælge en af følgende valgmuligheder med hensyn til motorens brændstofsområde: a) motor med standardbrændstof i overensstemmelse med kravene i punkt 1.2, eller b) brændstofspecifik motor i overensstemmelse med kravene i punkt 1.3. |
1.2. |
Krav til motorer med standardbrændstof (diesel, benzin) En motor med standardbrændstof skal opfylde kravene i punkt 1.2.1 til 1.2.4.
|
1.3. |
Krav til en brændstofspecifik motor (ED 95 eller E 85) En brændstofspecifikmotor (ED 95 eller E 85) skal opfylde kravene i punkt 1.3.1 til 1.3.2.
|
2. Krav til motorer, der fungerer med naturgas/biomethan (NG) eller flydende gas (LPG), herunder dual-brændstofmotorer
2.1. |
Fabrikanter kan ved ansøgning om EU-typegodkendelse vælge en af følgende valgmuligheder med hensyn til motorens brændstofsområde: a) brændstofubegrænset motor i overensstemmelse med kravene i punkt 2.3 b) brændstofbegrænset motor i overensstemmelse med kravene i punkt 2.4 c) brændstofspecifik motor i overensstemmelse med kravene i punkt 2.5. |
2.2. |
Tillæg 1 indeholder tabeller, der sammenfatter kravene til EU-typegodkendelse af NG-drevne motorer, LPG-drevne motorer og dual-brændstofmotorer. |
2.3. |
Krav til brændstofubegrænsede motorer
|
2.4. |
Krav til brændstofbegrænsede motorer En brændstofbegrænset motor skal opfylde kravene i punkt 2.4.1 til 2.4.3. 2.4.1. For motorer, der fungerer med CNG og er konstrueret til at køre på gas i enten H-området eller L-området
2.4.2. For motorer, der benytter naturgas eller LPG og er konstrueret til at køre på en specifik brændstofsammensætning
|
2.5. |
Krav til brændstofspecifik motor, der fungerer med flydende naturgas/flydende biomethan (LNG) En brændstofspecifik motor, der fungerer med flydende gas/flydende biomethan, skal opfylde kravene i punkt 2.5.1 til 2.5.2. 2.5.1. Brændstofspecifik motor, der fungerer med flydende naturgas/flydende biomethan (LNG)
2.5.2. Brændstofspecifik motor, der fungerer med flydende naturgas (LNG)
|
2.6. |
EU-typegodkendelse af et medlem af en motorfamilie
|
2.7. |
Supplerende krav til dual-brændstofmotorer For at opnå EU-typegodkendelse af en dual-brændstofmotor eller -motorfamilie skal fabrikanten: a) udføre prøvningerne i overensstemmelse med tabel 1.3 i tillæg 1 b) ud over kravene i afsnit 2 påvises, at dual-brændstofmotorerne er underlagt de prøvninger og overholder de krav, der er fastsat i bilag VIII. |
Tillæg 1
Oversigt over godkendelsesprocessen for naturgas- og LPG-drevne motorer, herunder dual-brændstofmotorer
Tabel 1.1 til 1.3. indeholder en oversigt over proceduren for godkendelse af naturgasdrevne motorer og LPG-drevne motorer og det mindste antal prøvninger, der er nødvendige for godkendelse af dual-brændstofmotorer.
Tabel 1.1
EU-typegodkendelse af naturgasdrevne motorer
|
Punkt 2.3: Krav til brændstofubegrænsede motorer |
Antal prøvningskørsler |
Bestemmelse af »r« |
Punkt 2.4: Krav til brændstofbegrænsede motorer |
Antal prøvningskørsler |
Bestemmelse af »r« |
Jf. punkt 2.3.1. Naturgasdrevet motor, som kan tilpasses enhver brændstofsammensætning |
GR (1) og G25 (2) Motoren kan på fabrikantens anmodning afprøves på et yderligere kommercielt brændstof (brændstof 3), hvis Sl = 0,89 – 1,19 |
2 (højst 3) |
og, hvis afprøvet med et yderligere brændstof
og
|
|
|
|
Jf. punkt 2.3.2. Naturgasmotor, som er selvtilpassende og kan omstilles vha. omskifter |
GR (1) og G23 (3) for H og G25 (2) og G23 (3) for L på fabrikantens anmodning kan motoren afprøves på et kommercielt brændstof (3) i stedet for G23, hvis Sl = 0,89 – 1,19 |
2 for H-området og 2 for L-området ved de respektive omskifterpositioner |
og
|
|
|
|
Jf. punkt 2.4.1. Naturgasdrevet motor konstrueret til at køre på enten H-gas eller L-gas |
|
|
|
GR (1) og G23 (3) for H eller G25 (2) og G23 (3) for L på fabrikantens anmodning kan motoren afprøves på et kommercielt brændstof (3) i stedet for G23, hvis Sl = 0,89 – 1,19 |
2 for H-området eller 2 for L-området 2 |
for H-området eller
for L-området |
Jf. punkt 2.4.2. Naturgasmotor konstrueret til at køre på én bestemt brændstofsammensætning |
|
|
|
GR (1) og G25 (2) Finjustering er tilladt mellem prøvningerne. Motoren kan på fabrikantens anmodning prøves på: GR (1) og G23 (3) for H eller G25 (2) og G23 (3) for L |
2 2 for H-området eller 2 for L-området |
|
Tabel 1.2
EU-typegodkendelse af LPG-drevne motorer
|
Punkt 2.3: Krav til brændstofubegrænsede motorer |
Antal prøvningskørsler |
Bestemmelse af »r« |
Punkt 2.4: Krav til brændstofbegrænsede motorer |
Antal prøvningskørsler |
Beregning af »r« |
Jf. punkt 2.3.4. LPG-motor, som kan tilpasses enhver brændstofsammensætning |
Brændstof A og brændstof B |
2 |
|
|
|
|
Jf. punkt 2.4.2. LPG-motor konstrueret til at køre på én bestemt brændstofsammensætning |
|
|
|
Brændstof A og brændstof B, finjustering mellem prøvningerne er tilladt |
2 |
|
Tabel 1.3
Mindste antal prøvninger for EU-typegodkendelse af dual-brændstofmotorer
Dual-brændstoftype |
Flydende brændstoftilstand |
Dual-brændstoftilstand |
|||
CNG |
LNG |
LNG20 |
LPG |
||
1A |
|
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
Brændstofubegrænset (2 prøvninger) |
Brændstofspecifik (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
1 B |
Brændstofubegrænset (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
Brændstofubegrænset (2 prøvninger) |
Brændstofspecifik (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
2 A |
|
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
Brændstofubegrænset (2 prøvninger) |
Brændstofspecifik (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
2 B |
Brændstofubegrænset (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
Brændstofubegrænset (2 prøvninger) |
Brændstofspecifik (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
3 B |
Brændstofubegrænset (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
Brændstofubegrænset (2 prøvninger) |
Brændstofspecifik (1 prøvning) |
Brændstofubegrænset eller -begrænset (2 prøvninger) |
BILAG II
Foranstaltninger til sikring af produktionens overensstemmelse
1. Definitioner
I dette bilag forstås ved:
1.1. |
»kvalitetsstyringssystem« : en række elementer, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som anvendes af organisationer til at styre og kontrollere, hvordan kvalitetspolitikker gennemføres og kvalitetsmål opnås |
1.2. |
»audit« : indsamling af dokumentation, som anvendes til at evaluere, hvordan auditkriterierne anvendes; den bør være objektiv, upartisk og uafhængig, og auditprocessen bør være både systematisk og dokumenteret |
1.3. |
»afhjælpende foranstaltninger« : problemløsningsproces med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf |
2. Formål
2.1. |
Proceduren vedrørende produktionens overensstemmelse har til formål at sikre, at hver enkelt motor er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene til den godkendte motortype eller motorfamilie. |
2.2. |
Procedurerne omfatter, som uadskillelige elementer, vurdering af kvalitetsstyringssystemer, som benævnes »indledende vurdering«, jf. afsnit 3, samt verificering og produktrelateret kontrol, som benævnes »ordninger til sikring af produkternes overensstemmelse«, jf. afsnit 4. |
3. Indledende vurdering
3.1. |
Inden der meddeles EU-typetypegodkendelse skal den godkendende myndighed efterprøve, at der foreligger tilfredsstillende ordninger og procedurer, som er fastsat af fabrikanten til sikring af effektiv kontrol, således at motorerne under produktionen er i overensstemmelse med den godkendte motortype eller motorfamilie. |
3.2. |
De retningslinjer for audit af kvalitets- og/eller miljøstyringsystemer, som er fastsat i standard EN ISO 19011:2011, finder anvendelse på den indledende vurdering. |
3.3. |
Den godkendende myndighed skal kunne godtage den indledende vurdering og sikringen af produkternes overensstemmelse, jf. afsnit 4, idet der tages hensyn til en af de i punkt 3.3.1-3.3.3 beskrevne ordninger eller en kombination af disse ordninger eller dele deraf.
|
4. Foranstaltninger til sikring af produkternes overensstemmelse
4.1. |
Enhver motor, der er EU-typegodkendt i henhold til forordning (EU) 2016/1628, denne delegerede forordning, delegeret forordning (EU) 2017/655 og gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav, skal være således fremstillet, at den er i overensstemmelse med den godkendte motortype eller motorfamilie, idet den opfylder forskrifterne i dette bilag, forordning (EU) 2016/1628 og ovennævnte delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. |
4.2. |
Inden der meddeles EU-typetypegodkendelse i henhold til forordning (EU) 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, skal den godkendende myndighed kontrollere, at der findes passende foranstaltninger og dokumenterede kontrolplaner, som fastlægges i samråd med fabrikanten for hver enkelt godkendelse, og som består i, at der med bestemte tidsintervaller gennemføres sådanne prøvninger eller tilhørende kontroller, som er nødvendige for at verificere den fortsatte overensstemmelse med den godkendte motortype eller motorfamilie, herunder de prøvninger, der er specificeret i forordning (EU) nr. 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning. |
4.3. |
EU-typegodkendelsens indehaver skal: 4.3.1. sørge for, at der findes procedurer for effektiv kontrol med motorernes overensstemmelse med den godkendte type, og at disse procedurer anvendes 4.3.2. have adgang til prøvnigsudstyr eller andet passende udstyr, der er nødvendigt for at kunne kontrollere overensstemmelsen med hver godkendt motortype eller motorfamilie 4.3.3. sørge for, at prøvningsresultater og kontroldata arkiveres, og at tilhørende dokumenter er tilgængelige i et tidsrum på op til 10 år, der fastsættes i samråd med den godkendende myndighed 4.3.4. for motorkategorierne NRSh og NRS, undtagen NRS-v-2b og NRS-v-3, sikre, at der for hver motortype mindst foretages den kontrol og de prøvninger, der er foreskrevet i forordning (EU) 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning. For andre kategorier kan der ved aftale mellem fabrikanten og den godkendende myndighed foretages prøvninger med passende kriterier af en komponent eller samling af komponenter. 4.3.5. analysere resultaterne af enhver type prøvning eller kontrol med henblik på at kontrollere og sikre, at produktets egenskaber er stabile inden for en industriproduktions normale variation 4.3.6. sikre, at alle stikprøveserier eller prøveemner, som tyder på manglende overensstemmelse med den pågældende type, medfører yderligere prøvetagning og yderligere prøvninger eller kontroller. |
4.4. |
Anses den yderligere audit eller kontrol, jf. punkt 4.3.6, ikke for at være tilfredsstillende i henhold til den godkendende myndighed, skal fabrikanten sikre, at produktionens overensstemmelse genoprettes så hurtigt som muligt ved hjælp af korrigerende foranstaltninger til den godkendende myndigheds tilfredshed. |
5. Løbende kontrolforanstaltninger
5.1. |
Den myndighed, der har meddelt EU-typegodkendelse, kan når som helst og ved periodiske audits inspicere de metoder, der anvendes til kontrol af produktionens overensstemmelse på de enkelte produktionsanlæg. Fabrikanten skal til dette formål give adgang til produktions-, inspektions- og prøveanlæg samt lagerfaciliteter og distributionsanlæg og skal fremlægge alle de nødvendige oplysninger for så vidt angår dokumentation og rapporter vedrørende kvalitetsstyringssystemet.
|
5.2. |
Ved hver inspektion skal journaler om prøvninger, kontrol samt produktionsjournaler, især journaler om de prøvninger eller kontroller, der er dokumenteret som påkrævet i punkt 4.2, være tilgængelige for inspektøren. |
5.3. |
Inspektøren kan udvælge stikprøveemner, som prøves i fabrikantens laboratorium eller i den tekniske tjenestes anlæg, idet der i så fald udelukkende udføres fysiske prøvninger. Det mindste stikprøveantal kan fastsættes under hensyntagen til resultaterne af fabrikantens egen verificering. |
5.4. |
Hvis kontrolniveauet ikke forekommer tilfredsstillende, eller hvis det synes nødvendigt at verificere validiteten af de prøvninger, der er udført i henhold til punkt 5.2, eller på grundlag af en begrundet anmodning fra en anden godkendende myndighed eller enhver markedsovervågningsmyndighed, udtager inspektøren stikprøver til prøvning i fabrikantens laboratorium eller til indgivelse til den tekniske tjeneste, hvor der foretages fysiske prøvninger i overensstemmelse med kravene i afsnit 6, forordning (EU) 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter vedtaget i henhold til denne forordning. |
5.5. |
Findes der utilfredsstillende resultater af den godkendende myndighed ved en inspektion eller ved et efterprøvningstilsyn, eller af den godkendende myndighed i en anden medlemsstat i overensstemmelse med artikel 39, stk. 3, i forordning (EU) 2016/1628, skal den godkendende myndighed påse, at der træffes alle nødvendige forholdsregler for at genoprette produktionens overensstemmelse så hurtigt som muligt. |
6. Overensstemmelse af produktionsprøvningskrav i tilfælde af et utilfredsstillende niveau af produktoverensstemmelseskontrol som omhandlet i punkt 5.4
6.1. |
I tilfælde af et utilfredsstillende niveau af produktoverensstemmelseskontrol som omhandlet i punkt 5.4 eller 5.5 skal produktionens overensstemmelse kontrolleres ved emissionsprøvning på grundlag af beskrivelsen i EU-typegodkendelsesattesterne i bilag IV til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
6.2. |
Medmindre andet er fastsat i punkt 6.3 finder følgende procedure anvendelse:
|
6.3. |
Som en undtagelse fra punkt 6.2.1 gælder følgende procedure for motortyper med en salgsmængde i EU på under 100 enheder pr. år: 6.3.1. Der udtages én motor og, hvis det er relevant, ét system til udstødningsefterbehandling på tilfældig vis fra serieproduktionen af den pågældende motortype med henblik på inspektion. 6.3.2. Hvis motoren opfylder de krav i punkt 6.2.4, træffes afgørelsen »bestået«, og ingen yderligere prøvning er nødvendig. 6.3.3. Hvis prøvningen ikke opfylder de krav, der er beskrevet i punkt 6.2.4, anvendes den procedure, der er skitseret i punkt 6.2.6 til 6.2.9. |
6.4. |
Alle disse prøvninger kan foretages med de gældende kommercielle brændstoffer. Imidlertid kan de i bilag IX beskrevne referencebrændstoffer anvendes på fabrikantens anmodning. Dette indebærer prøvninger som beskrevet i tillæg 1 til bilag I med mindst to af referencebrændstofferne for hver gasdrevet motor, undtagen i tilfælde af en gasdrevet motor med en brændstofspecifik EU-typegodkendelse, hvor kun et referencebrændstof er påkrævet. Anvendes mere end ét gasformigt referencebrændstof, skal det fremgå af resultaterne, at motoren opfylder grænseværdierne med hvert brændstof. |
6.5. |
Manglende overensstemmelse af gasdrevne motorer Ved eventuel tvist vedrørende en manglende overensstemmelse af gasdrevne motorer, herunder dual-brændstofmotorer, ved brug af et kommercielt brændstof, skal der udføres prøvninger med hvert referencebrændstof, som stammotoren er blevet afprøvet på, og på fabrikantens anmodning med et eventuelt supplerende tredje brændstof som er omhandlet i punkt 2.3.1.1.1, 2.3.2.1 og 2.4.1.2 i bilag I, og som stammotoren kan have været afprøvet på. Når det er relevant skal resultatet konverteres ved en beregning ved anvendelse af de relevante faktorer »r«, »r a« eller »r b« som beskrevet i punkt 2.3.3, 2.3.4.1 og 2.4.1.3 i bilag I. Hvis r, r a eller r b er mindre end 1, foretages ingen korrektion. Det skal fremgå af de målte resultater og i givet fald de beregnede resultater, at motoren opfylder grænseværdierne med alle de relevante brændstoffer (f.eks. brændstof 1, 2 og i givet fald det tredje brændstof for naturgas-/biomethandrevne motorer, og brændstof A og B for LPG-drevne motorer). Figur 2.1 Diagram over prøvning af produktionens overensstemmelse ![]() |
Tillæg 1
Procedure for prøvning af produktionens overensstemmelse
1. I dette tillæg beskrives proceduren for kontrol af produktionens overensstemmelse hvad angår emission af forurenende stoffer.
2. Med en mindste stikprøvestørrelse på tre motorer indstilles prøvetagningsproceduren således, at sandsynligheden for, at en produktionsbatch holder prøven, når 30 % af motorerne er defekte, er 0,90 (producentens risiko = 10 %), mens sandsynligheden for, at en batch bliver godkendt med 65 % defekte motorer er 0,10 (forbrugerens risiko = 10 %).
3. Følgende procedure anvendes for hvert af de forurenende stoffer (jf. figur 2.1):
Idet |
: |
n = den pågældende stikprøvestørrelse. |
4. For stikprøven bestemmes et statistisk resultat, der kvantificerer de kumulative antal uoverensstemmende prøvninger ved n'te prøvning.
5. Herefter gælder følgende:
a) er prøvningens statistiske resultat mindre end eller lig med godkendelsesgrænsen for den pågældende stikprøvestørrelse i tabel 2.1, er afgørelsen for det pågældende forurenende stof »godkendt«
b) er prøvningens statistiske resultat større end eller lig med forkastelsesgrænsen for den pågældende stikprøvestørrelse angivet i tabel 2.1, er afgørelsen for det pågældende forurenende stof »forkastet«
c) ellers afprøves en yderligere motor i henhold til punkt 6.2, og beregningen foretages for den derved med én forøgede stikprøvestørrelse.
I tabel 2.1 beregnes godkendelsesgrænse og forkastelsesgrænse efter ISO 8422/1991.
Tabel 2.1
Prøvningsstatistikker for prøvning af produktionens overensstemmelse
Mindste stikprøvestørrelse: 3 |
Mindste stikprøvestørrelse for afgørelsen »godkendt«: 4 |
Kumuleret antal motorer afprøvet (stikprøvestørrelse) |
Antal for afgørelsen »godkendt« |
Antal for afgørelsen »forkastet« |
3 |
— |
3 |
4 |
0 |
4 |
5 |
0 |
4 |
6 |
1 |
5 |
7 |
1 |
5 |
8 |
2 |
6 |
9 |
2 |
6 |
10 |
3 |
7 |
11 |
3 |
7 |
12 |
4 |
8 |
13 |
4 |
8 |
14 |
5 |
9 |
15 |
5 |
9 |
16 |
6 |
10 |
17 |
6 |
10 |
18 |
7 |
11 |
19 |
8 |
9 |
BILAG III
Metode til tilpasning af laboratorieprøvningsresultaterne for emission til også at omfatte forringelsesfaktorer
1. Definitioner
I dette bilag forstås ved:
1.1. |
»aldningscyklus« : den mobile ikke-vejgående maskin- eller motordrift (hastighed, belastning, effekt), som skal udføres under driftsprøveplanen |
1.2. |
»kritiske emissionsrelaterede komponenter« : systemet til udstødningsefterbehandling, den elektroniske motorstyringsenhed og de dermed forbundne følere og aktuatorer samt udstødningsgasrecirkulationen (EGR) med alle dermed forbundne filtre, kølere, styreventiler og rør |
1.3. |
»kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse« : den nødvendige vedligeholdelse af kritiske emissionsrelaterede komponenter i motoren |
1.4. |
»emissionsrelateret vedligeholdelse« : den vedligeholdelse, som i væsentlig grad påvirker emissionen, eller som sandsynligvis vil påvirke emissionsforringelsen af den mobile ikke-vejgående maskine eller motor ved normal drift |
1.5. |
»Motorfamilie mht. efterbehandlingssystem« : fabrikantens gruppering af motorer, som opfylder definitionen på motorfamilie, men videreinddeles i en familie af motorfamilier, der anvender tilsvarende systemer til efterbehandling af udstødningen |
1.6. |
»ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse« : vedligeholdelse, som ikke i væsentlig grad påvirker emissioner, og som ikke har varig indvirkning på forringelsen af den mobile ikke-vejgående maskines eller motors emissionspræstation ved normal brug, når der foretages vedligeholdelse |
1.7. |
»Driftsprøveplan« : ældningscyklussens og driftsprøveplanens periode til bestemmelse af forringelsesfaktorerne for motorens efterbehandlingssystemfamilie |
2. Generelt
2.1. |
Dette bilag indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne til udvælgelse af motorer til prøvning i en driftsprøveplan med henblik på at bestemme forringelsesfaktorer ved EU-typegodkendelse af motortype eller -familie og vurdering af produktionens overensstemmelse. Forringelsesfaktorerne skal anvendes på de emissioner, der måles i overensstemmelse med bilag VI og beregnes i overensstemmelse med bilag VII i overensstemmelse med proceduren i henholdvis punkt 3.2.7 eller punkt 4.3. |
2.2. |
Den godkendende myndighed behøver ikke overvære de driftsakkumuleringsprøvninger eller emissionsprøvninger, som udføres til bestemmelse af forringelsen. |
2.3. |
Dette bilag indeholder også nærmere oplysninger om emissionsrelateret og ikke-emissionsrelateret vedligeholdelse, der bør eller kan udføres på motorer, der indgår i en driftsprøveplan. Sådan vedligeholdelse skal være i overensstemmelse med den vedligeholdelse, der udføres på ibrugtagne motorer, og skal meddeles slutbrugere af nye motorer. |
3. Motorer af kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLL, RLR, SMB og ATS og underkategori NRS-v-2b og NRS-v-3
3.1. Udvælgelse af motorer til bestemmelse af forringelsesfaktorer for emissionsholdbarhedsperioden
3.1.1. |
Der skal udvælges motorer fra den motorfamilie, der er defineret i afsnit 2 i bilag IX til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav til emissionsprøvning for at bestemme forringelsesfaktorer for emissionsholdbarhedsperioden. |
3.1.2. |
Motorer fra forskellige motorfamilier kan yderligere kombineres i familier på grundlag af den type efterbehandlingssystem til udstødningen, der anvendes. For at placere motorer med forskellige cylinderkonfigurationer men med tilsvarende tekniske specifikationer for og samme montering af systemerne til udstødningsefterbehandling i samme familie af motorefterbehandlingssystemer, skal fabrikanten give den godkendende myndighed oplysninger, der godtgør, at sådanne motorers emissionsbegrænsningspræstationer svarer til hinanden. |
3.1.3. |
Motorfabrikanten udvælger én motor, der er repræsentativ for motorefterbehandlingssystemets familie som bestemt i henhold til punkt 3.1.2, til prøvning i den driftsprøveplan, der er defineret i punkt 3.2.2, og dette indberettes til den godkendende myndighed før prøvningen påbegyndes. |
3.1.4. |
Hvis den godkendende myndighed bestemmer, at de mest ugunstige emissioner fra motorens familie af efterbehandlingssystemer bedre kan karakteriseres af en anden prøvningsmotor, udvælges prøvningsmotoren i fællesskab af den godkendende myndighed og motorfabrikanten. |
3.2. Fastlæggelse af forringelsesfaktorer for emissionsholdbarhedsperioden
3.2.1. Generelt
De forringelsesfaktorer, der finder anvendelse på familien af motorefterbehandlingssystemer, udvikles ud fra de udvalgte motorer på grundlag af en driftsprøveplan, der omfatter periodisk prøvning af gas- og partikelemissioner under hver prøvningscyklus, der gælder for motorkategorien, jf. bilag IV til forordning (EU) 2016/1628. I tilfælde af transient ikke-vejgående prøvningscyklus for motorer af kategori NRE (»NRTC«) anvendes kun resultaterne af varmstartprøvninger af NRTC (»varmstarts NRTC«).
3.2.1.1. |
På fabrikantens anmodning kan den godkendende myndighed tillade brugen af forringelsesfaktorer, der er fastsat ved anvendelse af alternative metoder til dem, der er angivet i punkt 3.2.2 til 3.2.5. I så fald skal fabrikanten på tilfredsstillende måde påvise over for den godkendende myndighed, at de anvendte alternative metoder ikke er mindre strenge end metoderne i punkt 3.2.2 til 3.2.5. |
3.2.2. Driftsprøvningsplan
Driftsprøvningsplaner kan efter fabrikantens valg gennemføres ved at lade en mobil ikke-vejgående maskine køre med den udvalgte motor gennem en »driftsprøvningsplan efter ibrugtagning« eller ved at lade den udvalgte motor gennemgå en »dynamometer-prøveplan«. Der er ikke noget krav om at anvende referencebrændstof for driftsprøveplanen mellem prøvningspunkterne for emissionsmåling.
3.2.2.1. Driftsprøveplan efter ibrugtagning og dynamometer-prøveplan
3.2.2.1.1. |
Fabrikanten bestemmer form og varighed af driftsprøveplan og ældningscyklus for motorer i overensstemmelse med god teknisk praksis. |
3.2.2.1.2. |
Fabrikanten bestemmer de prøvningspunkter, hvor gas- og partikelemissioner vil blive målt under de gældende cyklusser. 3.2.2.1.2.1. Når driftsprøvningsplanen er kortere end emissionsholdbarhedsperioden i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.7, skal det mindste antal prøvningspunkter være tre, nemlig et i begyndelsen, et omtrent i midten og et i slutningen af driftsprøvningsplanen. 3.2.2.1.2.2. Ved gennemførelsen af driftsprøveplanen indtil slutningen af emissionsholdbarhedsperioden skal det mindste antal testpunkter skal være to, én i begyndelsen og én i slutningen af driftsprøvningsplanen. 3.2.2.1.2.3. Fabrikanten kan herudover foretage prøvning med jævnt fordelte mellemliggende punkter. |
3.2.2.1.3. |
Emissionsværdierne ved begyndelsespunktet og ved endepunktet for emissionsholdbarhedsperioden, der enten beregnes i overensstemmelse med punkt 3.2.5.1 eller måles direkte i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.2, skal ligge inden for de grænseværdier, der er gældende for motorfamilien. Individuelle emissionsresultater fra de mellemliggende prøvningspunkter kan dog overskride disse grænseværdier. |
3.2.2.1.4. |
For motorkategorier eller underkategorier, som er omfattet af en NRTC-cyklus, eller for motorkategorier eller -underkategorier NRS, som er omfattet af en ikke-vejgående transient prøvningscyklus for store motorer med gnisttænding (LSI-NRTC), kan fabrikanten anmode om den godkendende myndigheds accept til kun at gennemføre én prøvningscyklus (enten varmstarts NRTC- eller LSI-NRSC-cyklus, alt efter hvad der er relevant, eller NRSC-cyklus) ved hvert prøvningspunkt, og kun at gennemføre den anden prøvningscyklus ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøvningsplanen. |
3.2.2.1.5. |
I tilfælde af motorkategorier og underkategorier, for hvilke der ikke findes en ikke-vejgående transient cyklus i bilag IV til forordning (EU) 2016/1628, gennemføres kun NRSC-cyklussen ved hvert prøvningspunkt. |
3.2.2.1.6. |
Driftsprøveplanerne kan være forskellige for de forskellige familier af motorefterbehandlingssystemer. |
3.2.2.1.7. |
Driftsprøvningsplaner kan være kortere end emissionsholdbarhedsperioden, men må ikke være kortere end det, der svarer til mindst en fjerdedel af den relevante emissionsholdbarhedsperiode angivet i bilag V til forordning (EU) 2016/1628. |
3.2.2.1.8. |
Det er tilladt at foretage fremskyndet aldring ved justering af driftsprøveplanen på grundlag af brændstofforbrug. Justeringen skal baseres på forholdet mellem det typiske brændstofforbrug efter ibrugtagning og brændstofforbruget i aldringscyklussen, men brændstofforbruget i aldringscyklussen må ikke overstige det typiske brændstofforbrug efter ibrugtagning med mere end 30 %. |
3.2.2.1.9. |
Fabrikanten kan med den godkendende myndigheds accept anvende alternative metoder til accelereret ældning. |
3.2.2.1.10. |
Driftsprøvningsplanen skal beskrives fuldt ud i ansøgningen om EU-typegodkendelse og indberettes til den godkendende myndighed før påbegyndelse af prøvningen. |
3.2.2.2. |
Hvis den godkendende myndighed bestemmer, at der skal foretages yderligere målinger mellem de punkter, der er udvalgt af fabrikanten, meddeler den fabrikanten dette. Den reviderede driftsprøveplan skal udarbejdes af fabrikanten og godkendes af den godkendende myndighed. |
3.2.3. Motorprøvning
3.2.3.1. Motorstabilisering
3.2.3.1.1. |
Fabrikanten skal for hver familie af motorefterbehandlingssystemer fastsætte det antal driftstimer for den mobile ikke-vejgående maskin eller motor, der er nødvendige, for at motorefterbehandlingssystemet har stabiliseret sig. Hvis den godkendende myndighed anmoder herom, skal fabrikanten stiller de data og analyser, der er anvendt til denne fastsættelse, til rådighed. Som et alternativ kan fabrikanten vælge at lade motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine køre i mellem 60 og 125 timer eller et tilsvarende tidsrum i aldringscyklussen for at stabilisere motorefterbehandlingssystemet. |
3.2.3.1.2. |
Afslutningen af den stabiliseringsperiode, der er bestemt i punkt 3.2.3.1.1, anses for at udgøre starten af driftsprøvningsplanen. |
3.2.3.2. Prøvning efter driftsprøvningsplan
3.2.3.2.1. |
Efter stabilisering skal motoren køre i henhold til den driftsprøvningsplan, der er valgt af fabrikanten, som beskrevet i punkt 3.2.2. Motoren skal med de tidsintervaller i driftsprøveplanen, som er fastlagt af fabrikanten, og, når det er relevant, fastsat af den godkendende myndighed i overensstemmelse med punkt 3.2.2.2, prøves for gas- og partikelemissioner under de varmstarts NRTC- og NRSC-cyklusser, eller de LSI-NRTC- og NRSC-cyklusser, der finder anvendelse på motorkategorien, som fastsat i bilag IV til forordning (EU) 2016/1628. Fabrikanten kan vælge at måle de forurenende emissioner før ethvert system til efterbehandling af udstødningen adskildt fra de forurenende emissioner efter ethvert system til efterbehandling af udstødningen. Hvis det i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 er aftalt, at kun én prøvningscyklus (varmstarts NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) skal gennemføres ved hvert prøvningspunkt, skal den anden prøvningscyklus (varmstarts NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) gennemføres ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøveplanen. I tilfælde af motorkategorier eller underkategorier, for hvilke der ikke findes en ikke-vejgående transient cyklus i bilag IV til forordning (EU) 2016/1628, gennemføres kun NRSC-cyklussen ved hvert prøvningspunkt, jf. punkt 3.2.2.1.5. |
3.2.3.2.2. |
Under driftsprøveplanen foretages vedligeholdelse af motoren i overensstemmelse med punkt 3.4. |
3.2.3.2.3. |
Der kan under driftsprøveplanen udføres ikke-planlagt vedligeholdelse af motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine, f.eks. hvis fabrikantens normale diagnosticeringssystem har detekteret et problem, der ville have medført en fejlmelding til operatøren af den mobile ikke-vejgående maskine. |
3.2.4. Rapportering
3.2.4.1. |
Resultaterne af alle emissionsprøvninger (varmstarts NRTC, LSI-NRTC og NRSC), der er gennemført under driftsprøveplanen, skal stilles til rådighed for den godkendende myndighed. Hvis en emissionsprøvning erklæres ugyldig, skal fabrikanten afgive årsagerne til, hvorfor prøvningen er blevet erklæret ugyldig. I sådanne tilfælde skal der gennemføres en ny række emissionsprøvninger inden for de følgende 100 driftstimer. |
3.2.4.2. |
Fabrikanten skal opbevare alle oplysninger om de emissionsprøvninger og den vedligeholdelse, der er udført på motoren under driftsprøveplanen. Disse oplysninger skal indsendes til den godkendende myndighed sammen med resultaterne af emissionsprøvningerne, der gennemføres under driftsprøveplanen. |
3.2.5. Bestemmelse af forringelsesfaktorer
3.2.5.1. |
Ved gennemførelse af en driftsprøveplan i henhold til punkt 3.2.2.1.2.1 eller punkt 3.2.2.1.2.3 skal der for hvert forurenende stof, der måles i varmstarts NRTC-, LSI-NRTC- og NRSC-cyklusser ved hvert prøvningspunkt i driftsprøveplanen, foretages en »best fit« lineær regressionsanalyse på grundlag af alle prøvningsresultater. Resultaterne af hver prøvning for hvert forurenende stof skal udtrykkes med samme antal decimaler som grænseværdien for det pågældende forurenende stof som gældende for motorfamilien, plus endnu en decimal. Hvis der i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 eller punkt 3.2.2.1.5 kun er gennemført én prøvningscyklus (varmstarts NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) ved hvert prøvningspunkt, foretages regressionsanalysen kun på grundlag af resultaterne af prøvningscyklussen gennemført ved hvert prøvningspunkt. Fabrikanten kan anmode om forudgående accept fra den godkendende myndighed til at foretage en ikke-lineær regression. |
3.2.5.2. |
Emissionsværdierne for hvert forurenende stof ved starten af driftsprøveplanen og ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden, der gælder for den motor, der prøves, skal enten: a) fastlægges ved ekstrapolering af regressionsligningen i punkt 3.2.5.1 ved gennemførelse af en driftsprøveplan i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.1 eller punkt 3.2.2.1.2.3, eller b) måles direkte ved gennemførelse af en driftsprøveplan i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.2.2. Hvis emissionsværdier anvendes for motorfamlier inden for samme motorefterbehandlingsfamilie men med forskellige emissionsholdbarhedsperioder, bestemmes emissionsværdierne ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden igen for hver emissionsholdbarhedsperiode ved ekstrapolering eller interpolering af regressionsligningen som bestemt i punkt 3.2.5.1. |
3.2.5.3. |
Forringelsesfaktoren (DF) for hvert forurenende stof er defineret som forholdet mellem de anvendte emissionsværdier ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden og ved starten af driftsprøveplanen (multiplikativ forringelsesfaktor). Fabrikanten kan anmode om forudgående accept fra den godkendende myndighed til at anvende en supplerende forringelsesfaktor (DF) for hvert forurerende stof. Den additive forringelsesfaktor (DF) defineres som forskellen mellem de beregnede emissionsværdier ved afslutningspunktet for emissionsholdbarhedsperioden og ved starten af driftsprøveplanen. Et eksempel på bestemmelse af forringelsesfaktorer (DF) ved hjælp af lineær regression er vist i figur 3.1 for NOx-emission. Anvendelse af både multiplikative og additive forringelsesfaktorer (DF) på samme sæt af forurenende stoffer er ikke tilladt. Hvis beregningsresultatet er en værdi på mindre end 1,00 for en multiplikativ forringelsesfaktor, eller mindre end 0,00 for en additiv forringelsesfaktor, fastsættes forringelsesfaktoren til henholdsvis 1,0 eller 0,00. Hvis det i overensstemmelse med punkt 3.2.2.1.4 er aftalt, at kun én prøvningscyklus (varmstarts NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) skal gennemføres ved hvert prøvningspunkt, og at den anden prøvningscyklus (varmstarts NRTC, LSI-NRTC eller NRSC) kun skal gennemføres ved begyndelsen og afslutningen af driftsprøveplanen, skal den forringelsesfaktor, der er beregnet for den gennemførte prøvningscyklus ved hvert prøvningspunkt, også være gældende for den anden prøvningscyklus. ![]() |
3.2.6. Tildelte forringelsesfaktorer
3.2.6.1. |
Som et alternativ til at anvende en driftsprøveplan til bestemmelse af DF kan motorfabrikanter vælge at bruge følgende tildelte multiplikative forringelsesfaktorer som anført i tabel 3.1.
Tabel 3.1 Tildelte forringelsesfaktorer
Der gives ingen tildelte additive forringelsesfaktorer (DF). Den tildelte multiplikative forringelsesfaktor (DF) skal ikke omdannes til supplerende forringelsesfaktor (DF). Der kan, for PN, anvendes enten en additiv forringelsesfaktor (DF) på 0,0 eller en multiplikativ forringelsesfaktor (DF) på 1,0 sammenholdt med resultaterne af tidligere DF-prøvning, hvormed der ikke blev fastsat en PN-værdi, hvis begge de følgende betingelser er opfyldt: a) den foregående DF-prøvning blev gennemført med en motorteknologi, der ville være kvalificeret til indregning i den samme familie af motorefterbehandlingssystemer, jf. punkt 3.1.2., som den motorfamilie, hvorpå det er hensigten at anvende de pågældende forringelsesfaktorer og b) prøvningsresultaterne er blevet benyttet i en tidligere typegodkendelse meddelt før den relevante EU-typegodkendelsesdato, der angives i bilag III til forordning (EU) 2016/1628. |
3.2.6.2. |
Når der anvendes tildelte DF'er, skal fabrikanten forelægge den godkendende myndighed solid dokumentation for, at emissionsbegrænsningskomponenterne med rimelighed kan forventes at have den emissionsholdbarhed, der hører sammen med disse tildelte faktorer. Denne dokumentation kan baseres på en konstruktionsanalyse, prøvninger eller en kombination heraf. |
3.2.7. Anvendelse af forringelsesfaktorer
3.2.7.1. |
Motorerne skal overholde de respektive emissionsgrænser for hvert forurenende stof, som gælder for motorfamilien, efter anvendelse af forringelsesfaktorerne på de prøvningsresultater, der er målt i overensstemmelse med bilag VI (cyklusvægtet specifik emission af partikler og af de enkelte gasser). Afhængig af typen af forringelsesfaktor (DF) finder følgende bestemmelser anvendelse: a) Multiplikativ: (cyklusvægtet specifik emission) × DF ≤ emissionsgrænseværdi b) Additiv: (cyklusvægtet specifik emission) + DF ≤ emissionsgrænseværdi Cyklusvægtet specifik emission kan omfatte justeringen for ikke-hyppig regenerering, hvor dette er relevant. |
3.2.7.2. |
For en multiplikativ forringelsesfaktor NOx + HC fastlægges særskilte forringelsesfaktorer for HC og NOx, og disse finder særskilt anvendelse ved beregning af de forringede emissionsniveauer ud fra et emissionsprøvningsresultat, før de resulterende forringede NOx- og HC-værdier kombineres for at fastslå, om emissionsgrænseværdierne er overholdt. |
3.2.7.3. |
Fabrikanten kan overføre de forringelsesfaktorer (DF), der er fastsat for en familie af motorefterbehandlingssystemer, til en motor, som ikke falder ind under samme familie af motorefterbehandlingssystemer. I sådanne tilfælde skal fabrikanten over for den godkendende myndighed påvise, at den motor, for hvilken familien af motorefterbehandlingssystemer oprindeligt blev prøvet, og den motor, som forringelsesfaktorerne (DF) overføres til, har tilsvarende tekniske specifikationer og monteringskrav på den mobile ikke-vejgående maskine, og at emissionerne fra en sådan motor er tilsvarende. Hvis forringelsesfaktorer (DF) overføres til en motor med en anden emissionsholdbarhedsperiode, skal disse forringelsesfaktorer (DF) beregnes igen for den pågældende emissionsholdbarhedsperiode ved ekstrapolering eller interpolering af regressionsligningen som bestemt i punkt 3.2.5.1. |
3.2.7.4. |
Forringelsesfaktorerne for hver af de prøvningscyklusser, der skal anvendes, skal registreres i prøvningsrapporten som fastsat i tillæg 1 til bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
3.3. Kontrol af produktionens overensstemmelse
3.3.1. |
Produktionens overensstemmelse med hensyn til opfyldelse af emissionskravene kontrolleres på grundlag af afsnit 6 i bilag II. |
3.3.2. |
Fabrikanten kan måle de forurenende emissioner før et system til udstødningsefterbehandling, samtidig med at EU-typegodkendelsesprøvningen foretages. Fabrikanten kan til dette formål udvikle uformelle forringelsesfaktorer (DF) særskilt for motor uden efterbehandlingssystem og for det efterbehandlingssystem, som kan anvendes af fabrikanten til kontrol ved produktionslinjens afslutning. |
3.3.3. |
Det er for så vidt angår EU-typegodkendelse kun de forringelsesfaktorer (DF), der er bestemt i henhold til punkt 3.2.5 eller 3.2.6, der skal registreres i prøvningsrapporten som fastsat i tillæg 1 til bilag VI til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
3.4. Vedligeholdelse
For så vidt angår driftsprøveplanen udføres vedligeholdelse i henhold til fabrikantens vejledning til service og vedligeholdelse.
3.4.1. Planmæssig emissionsrelateret vedligeholdelse
3.4.1.1. |
Planmæssig emissionsrelateret vedligeholdelse under motordrift, der foretages med henblik på at gennemføre en driftsprøvningsplan, skal finde sted med intervaller, der svarer til dem, der er specificeret i fabrikantens vejledning til vedligeholdelse til den mobile ikke-vejgående maskines eller motors slutbruger. Vedligeholdelsesplanen kan opdateres efter behov igennem hele driftsprøveplanen, såfremt ingen vedligeholdelsesoperation slettes fra vedligeholdelsesplanen, efter at operationen er blevet udført på prøvemotoren. |
3.4.1.2. |
Justering, adskillelse, rengøring eller udskiftning af kritiske emissionsrelaterede komponenter på regelmæssig basis inden for emissionsholdbarhedsperioden til forebyggelse af fejlfunktion på motoren må kun finde sted i det omfang, det er teknisk nødvendigt for at sikre korrekt funktion af emissionsbegrænsningssystemet. Behovet for regelmæssig udveksling inden for driftsprøveplanen og efter en for motoren given driftsperiode af kritiske emissionsrelaterede komponenter ud over dem, der betragtes som komponenter til rutinemæssig udskiftning, bør undgås. I denne forbindelse betragtes forbrugsmaterialer til vedligeholdelse, der udskiftes regelmæssigt, eller komponenter, der kræver rengøring efter en given driftsperiode, som komponenter til rutinemæssig udskiftning. |
3.4.1.3. |
Eventuelle krav om planlagt vedligeholdelse skal godkendes af den godkendende myndighed, inden en EU-typegodkendelse udstedes og medtages i instruktionsbogen. Den godkendende myndighed kan ikke afvise at godkende sådanne vedligeholdelseskrav, som er rimelige og teknisk nødvendige, herunder, men ikke begrænset til dem, der er angivet i punkt 1.6.1.4. |
3.4.1.4. |
Motorfabrikanten skal for driftsprøveplanerne specificere enhver justering, rengøring, vedligeholdelse (hvor dette er nødvendigt) og planmæssig udskiftning af følgende dele: — filtre og kølere i udstødningsgasrecirkulationen (EGR) — ventil i aktiv krumtaphusventilation, hvis relevant — brændstofinjektorspidser (kun rengøring er tilladt) — brændstofinjektorer — turbolader — elektronisk motorstyringsenhed og tilhørende følere og aktuatorer — partikelefterbehandlingssystem (inkl. tilhørende komponenter) — NOx-efterbehandlingssystem (inkl. tilhørende komponenter) — udstødningsgasrecirkulation (EGR), inklusive alle tilhørende reguleringsventiler og rør — ethvert andet efterbehandlingssystem for udstødningen. |
3.4.1.5. |
Der foretages kun kritisk emissionsrelateret vedligeholdelse, hvis det er et krav at gøre dette under drift og dette krav meddeles motorens eller den mobile ikke-vejgående maskines slutbruger. |
3.4.2. Ændringer af planmæssig vedligeholdelse
Fabrikanten skal indsende en anmodning til den godkendende myndighed om godkendelse af enhver ny planmæssig vedligeholdelse, som han ønsker at udføre under driftsprøveplanen og bagefter anbefale over for slutbrugere af mobile ikke-vejgående maskiner og motorer. Anmodningen skal ledsages af data til begrundelse for behovet for den nye planmæssige vedligeholdelse og vedligeholdelsesintervallet.
3.4.3. Ikke-emissionsrelateret planmæssig vedligeholdelse
Ikke-emissionsrelateret planmæssig vedligeholdelse, som er rimelig og teknisk nødvendig (f.eks. olieskift, udskiftning af oliefilter, udskiftning af brændstoffilter, udskiftning af luftfilter, vedligeholdelse af kølesystem, justering af tomgangshastighed, regulator, motorboltsdrejningsmoment, ventilslør, injektorslør, tidsjusteringer, justering af drivremme osv.), kan udføres på motorer eller mobile ikke-vejgåede maskiner udvalgt til driftsprøveplanen ved de mindst hyppige intervaller anbefalet af fabrikanten over for slutbrugeren (dvs. ikke ved de anbefalede intervaller for større service).
3.5. Reparation
3.5.1. |
Reparationer af komponenter i en motor, der er udvalgt til prøvning i en driftsprøveplan, må kun udføres som følge af, at en komponent svigter, eller at der er en fejlfunktion i motoren. Reparation af selve motoren, emissionsbegrænsningssystemet eller brændstofsystemet er kun tilladt i det omfang, der er fastsat i punkt 3.5.2. |
3.5.2. |
Hvis selve motoren, dens emissionsbegrænsningssystem eller brændstofsystem svigter i løbet af driftsprøveplanen, anses driftsperioden for ugyldig, og en ny driftsperiode startes med en ny motor. Forrige afsnit finder ikke anvendelse, når de svigtende komponenter erstattes med tilsvarende komponenter, der alle har været genstand for et tilsvarende antal timers driftsperiode. |
4. Motorkategorier og underkategorier NRSh og NRS, undtagen NRS-v-2b og NRS-v-3
4.1. |
Den relevante kategori af emissionsholdbarhedsperiode (EDP) og den tilsvarende forringelsesfaktor (DF) bestemmes i overensstemmelse med dette afsnit 4. |
4.2. |
En motorfamilie anses for at være i overensstemmelse med de grænseværdier, der kræves for en motorunderkategori, når emissionsprøvningsresultaterne for at alle motorer, der repræsenterer motorfamilien, efter justering ved multiplikation med den forringelsesfaktor, der er fastsat i afsnit 2, er lavere eller lig med de grænseværdier, der kræves for den pågældende underkategori. Når et eller flere emissionsresultater for en eller flere motorer, der repræsenterer motorfamilien, efter justering ved multiplikation med den forringelsesfaktor, der er fastsat i afsnit 2, er højere end en eller flere enkelte emissionsgrænseværdier, der kræves for den pågældende underkategori, skal denne motorfamilie dog ikke anses for at være i overensstemmelse med de grænseværdier, der kræves for den pågældende underkategori. |
4.3. |
Forringelsesfaktorerne fastsættes som følger: 4.3.1. På mindst én prøvemotor, som repræsenterer den konfiguration, der udvælges som den mest tilbøjelige til at overskride HC + NOx-emissionsgrænserne, og som er konstrueret til at være repræsentativ for producerede motorer, skal der udføres (fuld) prøvningsprocedure med emissionsprøvning som beskrevet i bilag VI efter det antal timer, som repræsenterer stabiliserede emissioner. 4.3.2. Afprøves flere end én motor, beregnes resultaterne som gennemsnittet af resultaterne for alle de prøvede motorer, afrundet til samme antal decimaler som i den relevante grænseværdi, angivet med yderligere ét signifikant ciffer. 4.3.3. Sådan emissionsprøvning gentages efter ældning af motoren. Ældningsproceduren skal være udformet således, at den giver fabrikanten mulighed for på passende vis at forudsige den forværrede emission under drift, som forventes i løbet af motorens emissionsholdbarhedsperiode, idet der tages hensyn til den type slid og andre nedbrydningsmekanismer, som forventes typisk brug, og som kan påvirke emissionspræstationerne. Afprøves flere end én motor, beregnes resultaterne som gennemsnittet af resultaterne for alle de prøvede motorer, afrundet til samme antal decimaler som i den relevante grænseværdi, angivet med yderligere ét signifikant ciffer. 4.3.4. Emissionerne ved emissionsholdbarhedsperiodens slutning (i givet fald gennemsnitsemissionerne) for hvert af de regulerede forurenende stoffer divideres med de stabiliserede emissioner (i givet fald gennemsnitsemissionerne), og der afrundes til to signifikante cifre. Det heraf følgende tal udgør forringelsesfaktoren, medmindre det er mindre end 1,00, idet forringelsesfaktoren i så fald sættes til 1,00. 4.3.5. Fabrikantens kan vælge at planlægge supplerende emissionsbegrænsningspunkter mellem kontrolpunktet for stabiliserede emissioner og afslutningen af emissionsholdbarhedsperioden. Er der planlagt mellemliggende kontroller, skal kontrolpunkterne være jævnt fordelt over emissionsholdbarhedsperioden (plus/minus 2 timer), og et af kontrolpunkterne skal være placeret midt i den fulde emissionsholdbarhedsperiode (plus/minus 2 timer). 4.3.6. For hvert af de forurenende stoffer HC + NOx og CO lægges en ret linje gennem målepunkterne, idet den indledende kontrol sættes til at have fundet sted ved time nul og ved anvendelse af mindste kvadraters metode. Forringelsesfaktorerne er de emissionsværdier, der beregnes ved holdbarhedsperiodens slutning divideret med de beregnede emissioner i time nul. Forringelsesfaktorerne for hvert forurenende stof for den relevante prøvningscyklus, skal registreres i prøvningsrapporten som fastsat i tillæg 1 til bilag VII til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. 4.3.7. De beregnede forringelsesfaktorer kan omfatte familier ud over dem, de er beregnet for, forudsat at fabrikanten forelægger en begrundelse, som kan godtages af den godkendende myndighed forud for EU-typegodkendelsen, for, at de berørte motorfamilier med rimelighed kan forventes at have tilsvarende emissionsforringelsesegenskaber baseret på den anvendte konstruktion og teknologi. En ikke-udtømmende fortegnelse over konstruktionsmæssig og teknologisk inddeling er givet i det følgende: — konventionelle totaktsmotorer uden efterbehandlingssystem — konventionelle totaktsmotorer med katalysator af samme aktive materiale og størrelse og med samme antal celler pr. cm2 — totaktsmotorer med lagdelt skylningssystem — totaktsmotorer med lagdelt skylningssystem med en katalysator af samme aktive materiale og størrelse og med samme antal celler pr. cm2 — firetaktsmotorer med katalysator med samme ventilteknologi og identisk smøresystem — firetaktsmotorer uden katalysator med samme ventilteknologi og identisk smøresystem. |
4.4. |
Kategorier af emissionsholdbarhedsperiode
|
BILAG IV
Krav vedrørende emissionsbegrænsningsstrategier, NOx-kontrolforanstaltninger og partikelkontrolforanstaltninger
1. Definitioner, forkortelser og generelle krav
1.1. |
I dette bilag forstås ved:
|
1.2. |
Omgivelsestemperatur Uanset artikel 2, nr. 7, finder nedenstående bestemmelser anvendelse, når der henvises til omgivelsestemperatur i forbindelse med andre omgivelser end laboratorieomgivelserne: 1.2.1. For en motor monteret i en prøvebænk skal omgivelsestemperaturen være temperature af forbrændingsluften, der tilføres motoren, før nogen del af den motor, der prøves. 1.2.2. For en motor monteret i en mobil ikke-vejgående maskine skal omgivelsesstemperaturen være luftens temperatur umiddelbart uden for grænserne af den mobile ikke-vejgående maskine. |
2. Tekniske krav for emissionsbegrænsningsstrategier
2.1. |
Dette afsnit 2 finder anvendelse på elektronisk styrede motorer i kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLL og RLR, der opfylder »trin V«-emissionsgrænserne som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628, og som anvender elektronisk styring til bestemmelse af både brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt, eller som anvender elektronisk styring til at aktivere, deaktivere eller justere det emissionsbegrænsningssystem, som anvendes til at reducere NOx. |
2.2. |
Krav til den grundlæggende emissionsbegrænsningsstrategi
|
2.3. |
Krav til den understøttende emissionsbegrænsningsstrategi
|
2.4. |
Kontrolbetingelser Kontrolbetingelser specificerer en højde, en omgivelsestemperatur og en kølevæskeområde, der afgør, hvorvidt understøttende emissionsbegrænsningsstrategier generelt eller kun undtagelsesvis kan aktiveres i overensstemmelse med punkt 2.3. Kontrolbetingelserne specificerer et atmosfærisk tryk, der måles som absolut atmosfærisk statisk tryk (vådt eller tørt) (»atmosfærisk tryk«)
|
2.5. |
Hvis motorens luftindtagstemperaturføler anvendes til at estimere den omgivende lufts temperatur, skal den nominelle udligning mellem de to målepunkter vurderes for en motortype eller motorfamilie. Når den anvendes, skal den målte luftindtagstemperatur justeres med en størrelse svarende til den nominelle udligning for at estimere omgivelsestemperaturen i et anlæg, som anvender den angivne motortype eller motorfamilie. Evalueringen af udligningen foretages på grundlag af et velbegrundet teknisk skøn baseret på tekniske elementer (beregninger, simulationer, forsøgsresultater, data osv.), herunder: a) de typiske kategorier af mobile ikke-vejgående maskiner, hvori motortypen eller motorfamilien vil blive installeret og b) monteringsanvisningen fra fabrikanten til originaludstyrsfabrikanten (OEM). En kopi af evalueringen skal stilles til rådighed for den godkendende myndighed på dennes anmodning. |
2.6. |
Dokumentationskrav Fabrikanten skal opfylde dokumentationskravene i punkt 1.4 i del A i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav og tillæg 2 til dette bilag. |
3. Tekniske krav vedrørende NOx-kontrolforanstaltninger
3.1. |
Dette afsnit 3 finder anvendelse på elektronisk styrede motorer i kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLL og RLR, der opfylder »trin V«-emissionsgrænserne som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628, og som anvender elektronisk styring til bestemmelse af både brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt, eller som anvender elektronisk styring til at aktivere, deaktivere eller justere det emissionsbegrænsningssystem, som anvendes til at reducere NOx. |
3.2. |
Fabrikanten skal levere oplysninger, der fuldt ud beskriver NOx-kontrolforanstaltningernes funktionelle driftsdata ved hjælp af de dokumenter, der er angivet i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656. |
3.3. |
NOx-kontrolstrategi skal være funktionsdygtig under alle miljøforhold, der regelmæssigt forekommer på Unionens område, navnlig ved lave omgivelsestemperaturer. |
3.4. |
Fabrikanten skal påvise, at emissionen af ammoniak i den relevante emissionsprøvningscyklus i EU-typegodkendelsesproceduren, når der anvendes et reagens, ikke overstiger en middelværdi på 25 ppm for motorer af kategori RLL og 10 ppm for motorer af alle andre relevante kategorier. |
3.5. |
Hvis reagensbeholdere er monteret på eller tilsluttet en mobil ikke-vejgående maskine, skal der forefindes midler til udtagning af prøve af reagenset i beholderen. Prøvetagningspunktet skal være let tilgængeligt uden brug af specialværktøj eller særlige anordninger. |
3.6. |
Foruden kravene i punkt 3.2 til 3.5 gælder følgende: a) For motorer af kategori NRG de tekniske krav i tillæg 1. b) For motorer af kategori NRE: i) kravene i tillæg 2, når motoren udelukkende er beregnet til anvendelse i »trin V«-motorer af kategori IWP og IW i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) 2016/1628, eller ii) kravene i tillæg 1 for motorer, der ikke er omfattet af nr. i) c) For motorer af kategori IWP, IWA og RLR de tekniske krav i tillæg 2. d) For motorer af kategori RLL de tekniske krav i tillæg 3. |
4. Tekniske krav vedrørende partikelkontrolforanstaltninger
4.1. |
Dette afsnit finder anvendelse på motorer i de underkategorier, der er omfattet af en PN-grænse i overensstemmelse med »trin V«-emissionsgrænserne i bilag II til forordning (EU) 2016/1628, der er udstyret med et partikelefterbehandlingssystem. I tilfælde, hvor NOx-kontrolsystemet og partikelkontrolsystemet har de samme fysiske komponenter (f.eks. samme substrat (SCR på filter), samme udstødningsgastemperatursensor), finder kravene i dette afsnit ikke anvendelse på komponenter eller fejl, hvor den godkendende myndighed på grundlag af en begrundet vurdering fra fabrikanten konkluderer, at en partikelkontrolfejl inden for rammerne af dette afsnit ville føre til en tilsvarende NOx-kontrolfejl inden for rammerne af afsnit 3. |
4.2. |
De detaljerede tekniske krav vedrørende kontrolforanstaltninger for forurenende partikler er fastsat i tillæg 4. |
Tillæg 1
Supplerende tekniske krav til NOx-kontrolforanstaltninger for motorer af kategori NRE og NRG, herunder metode til påvisning af disse strategier
1. Indledning
I dette tillæg fastsættes de supplerende krav til sikring af NOx-kontrolforanstaltningernes korrekte funktion. Det omfatter også krav til motorer, der med henblik på emissionsbegrænsning gør brug af et reagens. EU-typegodkendelsen gøres betinget af anvendelsen af de relevante bestemmelser om operatørvejledning, monteringsdokumentation, operatøradvarselssystem, ansporingssystem og frostbeskyttelse af reagens, som er angivet i dette tillæg.
2. Generelle krav
Motoren skal være udstyret med et diagnosticeringssystem for NOx-kontrol (NCD-system), der kan identificere NOx-kontrolfejl (NCM-fejl). Enhver motor, som er omfattet af dette afsnit 2, skal udformes, konstrueres og monteres således, at den kan overholde disse krav i motorens normale levetid og under normale anvendelsesbetingelser. Ved opfyldelsen af dette mål er det acceptabelt, at motorer, der har været i brug ud over deres emissionslevetid som angivet i bilag V til forordning (EU) 2016/1628, udviser nogen forringelse med hensyn til funktionsdygtigheden og følsomheden af diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-systemet), således at de grænseværdier, der er angivet i dette bilag, kan overskrides, før advarsels- og/eller ansporingssystemet aktiveres.
2.1. Oplysningskrav
2.1.1. |
Hvis emissionsbegrænsningssystemet kræver et reagens, skal dettes egenskaber, herunder type af reagens, oplysninger om koncentration af reagenset i opløsning, forhold vedrørende driftstemperatur og referencer til internationale standarder for sammensætning og kvalitet, angives af fabrikanten i henhold til del B i bilag I til gennemførelsesforordning 2017/656 om administrative krav. |
2.1.2. |
Der skal på EU-typegodkendelsestidspunktet til den godkendende myndighed indgives detaljerede skriftlige oplysninger, der på fyldestgørende vis beskriver de funktionelle driftskarakteristika for operatøradvarselssystemet, jf. afsnit 4, og operatøransporingssystemet, jf. afsnit 5. |
2.1.3. |
Fabrikanten skal forsyne originaludstyrsfabrikanten med dokumentation med instruktioner om, hvorledes motoren skal installeres i den mobile ikke vej-gående maskine, således at dens emissionsbegrænsningssystem og de mobile ikke-vejgående maskindele fungerer i overensstemmelse med kravene i dette tillæg. Dokumentationen skal omfatte de detaljerede tekniske krav til motoren (software, hardware og kommunikation), der er nødvendige for korrekt montering af motoren i den mobile ikke-vejgående maskine. |
2.2. Driftsbetingelser
2.2.1. |
Diagnosesystemet til NOx-kontrol skal fungere: a) ved omgivelsestemperaturer på mellem 266 K og 308 K (– 7 °C og 35 oC) b) i alle højder under 1600 m c) ved kølevæsketemperaturer over 343 K (70 °C). Dette afsnit 2 gælder ikke overvågning af reagensniveauet i beholderen, når det gælder, at overvågning skal finde sted under alle driftsforhold, hvis målingen er teknisk mulig (f.eks. under alle forhold, hvor et flydende reagens ikke er frosset). |
2.3. Reagensfrostbeskyttelse
2.3.1. |
Det er tilladt at anvende en opvarmet eller ikke-opvarmet reagensbeholder og -doseringssystem. Et opvarmet system skal opfylde kravene i punkt 2.3.2. Et ikke-opvarmet system skal opfylde kravene i punkt 2.3.3.
|
2.3.2. |
Reagensbeholder og -doseringssystem
|
2.3.3. |
Aktivering af operatøradvarselssystem og ansporingssystem for et ikke-opvarmet system
|
2.4. Diagnosticeringskrav
2.4.1 |
Diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-systemet) skal kunne identificere de fejl i NOx-kontrollen (NCM-fejl) ved hjælp af diagnosefejlkoder (DTC-koder), der er lagret i computerens hukommelse, og skal på anmodning kunne kommunikere disse informationer eksternt (off-board). |
2.4.2 |
Krav til diagnosefejlkoder (DTC-koder)
|
2.4.3. |
Krav i forbindelse med sletning af diagnosefejlkoder (DTC-koder) a) DTC-koder må ikke slettes i computerhukommelsen af NCD-systemet selv, før den fejl, der gav anledning til DTC-koden, er blevet afhjulpet. b) NCD-systemet må slette alle DTC-koder efter anmodning fra et proprietært scannings- eller vedligeholdelsesværktøj, som leveres af motorfabrikanten på anmodning, eller ved hjælp af en kode leveret af motorfabrikanten. |
2.4.4. |
Et NCD-system må ikke programmeres eller på anden måde konstrueres til helt eller delvist at deaktivere på basis af den mobile ikke-vejgående maskines alder eller i løbet af motorens faktiske levetid, og systemet må heller ikke indeholde nogen algoritme eller strategi, der er konstrueret til at reducere NCD-systemets effektivitet med tiden. |
2.4.5. |
Alle reprogrammerbare computerkoder eller driftsparametre for NCD-systemet skal være modstandsdygtige over for uautoriserede indgreb. |
2.4.6. |
NCD-motorfamilie Fabrikanten er ansvarlig for at bestemme sammensætningen af en NCD-motorfamilie. En gruppering af motorer inden for en NCD-motorfamilie skal baseres på et velbegrundet teknisk skøn og skal godkendes af den godkendende myndighed. Motorer, som ikke tilhører samme motorfamilie, kan godt tilhøre samme NCD-motorfamilie. 2.4.6.1. Parametre til definition af en NCD-motorfamilie En NCD-motorfamilie karakteriseres ved de grundlæggende konstruktionsparametre, som skal være fælles for alle motorer i familien. For at motorer kan betragtes som tilhørende samme NCD-motorfamilie, skal de have følgende grundlæggende parametre til fælles: a) emissionsbegrænsningssystemer b) metoder til NCD-overvågning c) kriterier for NCD-overvågning d) overvågningsparametre (f.eks. frekvens). Disse fælles parametre skal påvises af fabrikanten ved relevant teknisk demonstration eller andre passende procedurer og skal godkendes af den godkendende myndighed. Fabrikanten kan anmode den godkendende myndighed om at godkende mindre forskelle i NCD-systemets metoder til overvågning/diagnosticering som følge af variationer i motorkonfigurationer, når disse metoder af fabrikanten anses for at være ensartede og kun adskiller sig fra hinanden for at tilpasse sig de pågældende komponenters specifikke karakteristika (f.eks. størrelse, udstødningsgasstrøm osv.) eller deres ligheder er baseret på en teknisk velbegrundet vurdering. |
3. Vedligeholdelseskrav
3.1. |
Fabrikanten skal selv levere eller foranledige levering af skriftlige anvisninger om emissionsbegrænsningssystemet og dets korrekte drift til alle slutbrugere af nye motorer eller maskiner, jf. bilag XV. |
4. Operatøradvarselssystem
4.1. |
Den mobile ikke-vejgående maskine skal omfatte et operatøradvarselssystem, der bruger visuelle alarmer, som informerer operatøren, hvis der detekteres et lavt reagensniveau, forkert reagenskvalitet, afbrydelse af dosering eller fejl af den type, der er angivet i afsnit 9, og som vil føre til aktivering af operatøransporingssystemet, hvis de ikke afhjælpes i tide. Advarselssystemet skal også være aktivt, når operatøransporingssystemet som beskrevet i afsnit 5 er aktiveret. |
4.2. |
Advarslen må ikke være den samme som den advarsel, der anvendes til at angive fejlfunktion eller anden motorvedligeholdelse, men må dog godt anvende samme advarselssystem. |
4.3. |
Operatøradvarselssystemet kan bestå af en eller flere lamper, eller visning af korte meddelelser, som f.eks. kan omfatte meddelelser, der klart angiver: a) tilbageværende tid før aktivering af ansporinger på lavt niveau eller kraftige ansporinger b) omfanget af ansporing på lavt niveau og/eller kraftig ansporing, f.eks. hvor meget drejningsmomentet reduceres med c) de forhold, under hvilke hindringerne for den mobile ikke-vejgående maskines drift kan ophæves. Når der vises meddelelser, kan det system, der bruges til at vise disse meddelelser, være det samme system, som det der bruges til andre vedligeholdelsesformål. |
4.4. |
Efter fabrikantens valg kan advarselssystemet indbefatte en akustisk komponent til at advare operatøren. Operatøren må gerne kunne slå akustiske alarmer fra. |
4.5. |
Operatøradvarselssystemet skal aktiveres som beskrevet i henholdsvis punkt 2.3.3.1, 6.2, 7.2, 8.4 og 9.3. |
4.6. |
Operatøradvarselssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøradvarselssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet. |
4.7. |
Advarselssystemet kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser. |
4.8. |
Afsnit 11 indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøradvarselssystemet. |
4.9. |
Fabrikanten skal som led i ansøgningen om EU-typegodkendelse i henhold til nærværende forordning foretage en demonstration af operatøradvarselssystemet, jf. afsnit 10. |
5. Operatøransporingssystem
5.1. |
Maskinen skal omfatte et operatøransporingssystem baseret på ét af følgende principper: 5.1.1. et tofaset ansporingssystem startende med ansporing på lavt niveau (funktionsbegrænsning) efterfulgt af en kraftig ansporing (effektiv forhindring af den mobile ikke-vejgående maskines drift) 5.1.2. et enfaset system med kraftig ansporing (effektiv forhindring af den mobile ikke-vejgående maskines drift) aktiveret under betingelserne for et system med ansporing på lavt niveau som angivet i punkt 6.3.1, 7.3.1, 8.4.1 og 9.4.1. I tilfælde af at fabrikanten vælger at slukke motoren for at opfylde kravet om enfaset kraftig ansporing skal ansporing for reagensniveau efter fabrikantens valg aktiveres under betingelserne i punkt 6.3.2 i stedet for betingelserne i punkt 6.3.1. |
5.2. |
Motoren kan udstyres med et middel til frakobling af operatøransporingen, hvis det opfylder kravene i punkt 5.2.1.
|
5.3. |
System med ansporing på lavt niveau
|
5.4. |
System med kraftig ansporing
|
5.5. |
Det er af sikkerhedshensyn og for at give mulighed for selvreparationsdiagnosticering tilladt at anvende en funktion til ansporingsomgåelse (override) med henblik på frigivelse af fuld motoreffekt, forudsat at denne a) højst er aktiv for 30 minutter, og b) er begrænset til 3 aktiveringer i hver periode, i hvilken operatøransporingssystemet er aktivt. |
5.6. |
Operatøransporingssystemet skal deaktiveres, når de betingelser, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøransporingssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet. |
5.7. |
Afsnit 11 indeholder en nærmere beskrivelse af procedurerne for aktivering og deaktivering af operatøransporingssystemet. |
5.8. |
Fabrikanten skal som led i ansøgningen om EU-typegodkendelse i henhold til nærværende forordning foretage en demonstration af operatøransporingssystemet, jf. afsnit 11. |
6. Reagensmængde
6.1. Reagensindikator
Den mobile ikke-vejgående maskine skal være udstyret med en indikator, der tydeligt informerer operatøren om reagensniveauet i reagensbeholderen. Reagensindikatoren skal som minimum kontinuerligt angive reagensniveauet, når operatøradvarselssystemet som omhandlet i afsnit 4 er aktiveret. Reagensindikatoren kan være udformet med analog eller digital visning og kan vise niveauet som en brøkdel af den fulde tankkapacitet, den resterende mængde reagens eller det skønnede resterende antal driftstimer.
6.2. Aktivering af operatøradvarselssystemet
6.2.1. |
Operatøradvarselssystemet i afsnit 4 skal aktiveres, når reagensniveauet falder til under 10 % af reagensbeholderens kapacitet eller en højere procentsats efter fabrikantens valg. |
6.2.2. |
Den afgivne advarsel skal, i sammenhæng med reagensindikatoren, være tilstrækkelig klar til, at operatøren forstår, at reagensniveauet er lavt. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal den visuelle advarsel vise en meddelelse, der angiver lavt reagensniveau. (f.eks. »lavt urea-niveau«, »lavt AdBlue-niveau« eller »lavt reagensniveau«). |
6.2.3. |
Operatøradvarselssystemet behøver ikke i starten at være permanent aktiveret (f.eks. behøver en meddelelse ikke blive vist uafbrudt), men advarslen skal stige i intensitet, således at den overgår til at være konstant aktiveret, efterhånden som reagensniveauet nærmer sig nul og det punkt, hvor operatøransporingssystemet aktiveres (f.eks. frekvens, hvormed en lampe blinker). Det skal kulminere i en operatøradvarsel på et niveau, som vælges af fabrikanten, men som er tilstrækkelig mere tydelig ved det punkt, hvor operatøransporingssystemet i punkt 6.3 aktiveres, end ved første aktivering. |
6.2.4. |
Den kontinuerlige advarsel må ikke let kunne deaktiveres eller ignoreres. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal der vises en tydelig meddelelse (f.eks. »påfyld urea«, »påfyld AdBlue« eller »påfyld reagens«). Den kontinuerlige advarsel kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser. |
6.2.5. |
Det må ikke være muligt at afbryde operatøradvarselssystemet, før der er påfyldt reagens til et niveau, der ikke medfører aktivering. |
6.3 Aktivering af operatøransporingssystemet
6.3.1 |
Ansporingssystemet på lavt niveau som beskrevet i punkt 5.3 skal aktiveres, hvis niveauet i reagensbeholderen falder til under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet eller en højere procentsats efter fabrikantens valg. |
6.3.2. |
Systemet med kraftig ansporing som beskrevet i punkt 5.4 skal aktiveres, hvis reagensbeholderen er tom, dvs. når doseringssystemet ikke kan hente yderligere reagens fra beholderen, eller befinder sig på et niveau under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet, efter fabrikantens valg. |
6.3.3. |
Med undtagelse af bestemmelserne i punkt 5.5 må det ikke være muligt at afbryde systemet med ansporing på lavt niveau eller med kraftig ansporing, før der er sket påfyldning af reagens til et niveau, der ikke udløser aktivering på henholdsvis det ene og det andet niveau. |
7. Overvågning af reagenskvaliteten
7.1. |
Motoren eller den mobile ikke-vejgående maskine skal være forsynet med et middel til at bestemme tilstedeværelsen af et ukorrekt reagens i en mobil ikke-vejgående maskine.
|
7.2. |
Aktivering af operatøradvarselssystemet Når overvågningssystemet bekræfter, at reagenskvaliteten er ukorrekt, skal operatøradvarselssystemet som beskrevet i afsnit 4 aktiveres. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »ukorrekt urea detekteret«, »ukorrekt AdBlue detekteret« eller »ukorrekt reagens detekteret«). |
7.3 |
Aktivering af operatøransporingssystemet
|
8. Reagensdoseringsaktivitet
8.1 |
Motoren skal omfatte et middel til at bestemme, om doseringen er afbrudt. |
8.2. |
Reagensdoseringsaktivitetstæller
|
8.3. |
Aktivering af operatøradvarselssystemet Det operatøradvarselssystem, der er beskrevet i afsnit 4, skal aktiveres i tilfælde af afbrydelse af doseringen, der bringer doseringsaktivitetstælleren i overensstemmelse med punkt 8.2.1. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »ureafejldosering«, »AdBlue-fejldosering« eller »reagensfejldosering«). |
8.4. |
Aktivering af operatøransporingssystemet
|
9. Overvågningsfejl, der kan skyldes uautoriserede indgreb
9.1. |
Ud over reagensniveauet i reagensbeholderen, reagenskvaliteten og afbrydelse af doseringen skal følgende fejl overvåges, fordi de kan skyldes uautoriserede indgreb: a) ventil til udstødningsgasrecirkulation (EGR) sat ud af funktion b) fejl i diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol (NCD-system) som beskrevet i punkt 9.2.1. |
9.2. |
Overvågningskrav
|
9.3. |
Aktivering af operatøradvarselssystemet Operatøradvarselssystemet som beskrevet i afsnit 4 skal aktiveres, hvis en af de fejl, der er omhandlet i punkt 9.1, optræder, og skal angive, at der hurtigt skal foretages en reparation. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »reagensdoseringsventil afbrudt« eller »kritisk emissionsfejl«). |
9.4. |
Aktivering af operatøransporingssystemet
|
9.5. |
Som et alternativ til kravene i punkt 9.2 kan fabrikanten anvende en NOx-sensor placeret i udstødningssystemet. I så fald a) må NOx-værdien ikke overskride den laveste af enten den gældende NOx-grænseværdi ganget med 2,25 eller den gældende NOx-grænseværdi plus 1,5 g/kWh. For motorunderkategorier med en kombineret HC- og NOx-grænse, skal den gældende NOx-grænseværdi for så vidt angår anvendelsen af dette punkt være den kombinerede grænseværdi for HC og NOx reduceret med 0,19 g/kWh. b) kan der anvendes en enkelt fejl »for høj NOx-værdi — grundlæggende årsag ukendt« c) skal der i punkt 9.4.1 stå »inden for 10 motordriftstimer« d) skal der i punkt 9.4.2 stå »inden for 20 motordriftstimer«. |
10. Krav ved demonstration
10.1. Generelt
Overensstemmelse med kravene i dette tillæg skal påvises i forbindelse med EU-typegodkendelsen ved udførelse af følgende demonstrationer som illustreret i tabel 4.1 og nærmere beskrevet i dette afsnit 10:
a) en demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
b) i givet fald en demonstration af aktiveringen af systemet med ansporing på lavt niveau
c) en demonstration af aktiveringen af systemet med kraftig ansporing.
10.2. Motorfamilier og NCD-motorfamilier
En motorfamilies eller en NCD-motorfamilies overensstemmelse med kravene i dette afsnit 10 kan påvises ved prøvning af en af motorerne i den pågældende motorfamilie, forudsat at fabrikanten over for den godkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette tillæg, er tilsvarende inden for familien.
10.2.1. |
Påvisningen af, at overvågningssystemer i andre motorer i NCD-familien er tilsvarende, kan foretages ved at forelægge elementer som algoritmer, funktionsanalyser osv. for de godkendende myndigheder. |
10.2.2. |
Prøvningsmotoren udvælges af fabrikanten med den godkendende myndigheds samtykke. Den kan, men skal ikke, være stammotoren i den pågældende motorfamilie. |
10.2.3. |
Hvis motorer i en motorfamilie tilhører en NCD-motorfamilie, der allerede er blevet EU-typegodkendt i henhold til punkt 10.2.1. (figur 4.3), anses denne motorfamilies overensstemmelse for at være påvist uden yderligere prøvning, forudsat at fabrikanten over for den godkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette tillæg, er tilsvarende inden for de pågældende motorfamilier og NCD-motorfamilier. |
Tabel 4.1
Illustration af indholdet af demonstrationsprocessen i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 10.3 og 10.4
Mekanisme |
Demonstrationenselementer |
Aktivering af advarselssystem, jf. punkt 10.3 |
— 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens) — Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt |
Aktivering af ansporing på lavt niveau, jf. punkt 10.4 |
— 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens) — Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt — 1 prøvning af reduktion af drejningsmoment |
Aktivering af kraftig ansporing, jf. punkt 10.4.6 |
— 2 aktiveringsprøvninger (inkl. manglende reagens) — Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt |
Figur 4.3
Tidligere påvist overensstemmelse af en NCD-motorfamilie
10.3. Demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
10.3.1. |
Overensstemmelse for advarselssystemets aktivering skal påvises ved udførelse af to prøvninger: manglende reagens og én fejlkategori omhandlet i afsnit 7 til 9. |
10.3.2. |
Udvælgelse af de fejl, der skal foretages prøvninger på
|
10.3.3. |
Demonstration
|
10.3.4. |
Demonstration af advarselssystemets aktivering anses for at være fuldendt, hvis advarselssystemet har været aktiveret korrekt ved afslutningen af demonstrationsprøvning udført i overensstemmelse med punkt 10.3.3. |
10.4. Demonstration af ansporingssystemet
10.4.1. |
Demonstrationen af ansporingssystemet skal foretages ved prøvninger, der udføres på en motorprøvebænk.
|
10.4.2. |
Prøvningssekvensen skal demonstrere aktiveringen af ansporingssystemet i tilfælde af manglende reagens eller i tilfælde af en af de fejl, der er omhandlet i afsnit 7, 8 eller 9. |
10.4.3. |
Med henblik på denne demonstration: a) udvælger den godkendende myndighed ud over fejlen som følge af manglende reagens en af de fejl, der er omhandlet i afsnit 7, 8 eller 9, og som tidligere er blevet anvendt ved demonstrationen af advarselssystemet b) kan fabrikanten efter aftale med den godkendende myndighed fremskynde prøvningen ved at simulere, at et bestemt antal driftstimer er forløbet c) kan den drejningsmomentbegrænsning, der kræves i forbindelse med ansporing på lavt niveau, demonstreres samtidigt med den generelle procedure for godkendelse af motorens præstationer i overensstemmelse med denne forordning. Der kræves i dette tilfælde ikke separat drejningsmomentmåling under demonstrationen af ansporingssystemet d) kan kraftig ansporing demonstreres i overensstemmelse med kravene i punkt 10.4.6. |
10.4.4. |
Fabrikanten skal herudover demonstrere ansporingssystemets funktion under de fejlbetingelser, der er beskrevet i afsnit 7, 8 eller 9, og som ikke har været valgt til demonstrationsprøvninger, der er beskrevet i punkt 10.4.1 til 10.4.3. Disse yderligere demonstrationer kan foretages ved for den godkendende myndighed at forelægge et teknisk dossier med dokumentation som f.eks. algoritmer, funktionsanalyser og resultaterne af tidligere prøvninger.
|
10.4.5. |
Demonstrationsprøvning af systemet med ansporing på lavt niveau
|
10.4.6. |
Demonstrationsprøvning af systemet med kraftig ansporing
|
10.4.7. |
Hvis fabrikanten ønsker det, og med den godkendende myndigheds accept, kan demonstrationen af ansporingsmekanismen alternativt foretages på en komplet mobil ikke-vejgående maskine i overensstemmelse med kravene i punkt 5.4 og 10.4.1.2 enten ved at montere den mobile ikke-vejgående maskine på en hertil egnet prøvebænk eller ved at køre med den på en prøvebane under kontrollerede forhold.
|
11. Beskrivelse af mekanismerne til aktivering og deaktivering af operatøradvarsler og -ansporinger
11.1 |
Som supplement til kravene i dette tillæg vedrørende mekanismerne til aktivering og deaktivering af advarsels- og ansporingssystemet indeholder dette afsnit 11 en nærmere beskrivelse af de tekniske krav vedrørende gennemførelse af disse aktiverings- og deaktiveringsmekanismer. |
11.2. |
Advarselssystemets aktiverings- og deaktiveringsmekanismer
|
11.3. |
Operatøransporingssystemets aktiverings- og deaktiveringsmekanismer
|
11.4. |
Tællermekanisme 11.4.1. Generelt
11.4.2. Princip for tællermekanismen
|
12. Beskrivelse af aktiverings- og deaktiverings- og tællermekanismerne
12.1. |
I dette afsnit 12 beskrives aktiverings- og deaktiverings- og tællermekanismerne for nogle typiske tilfælde. Figurerne og beskrivelserne i punkt 12.2, 12.3 og 12.4 er kun medtaget som eksempel i dette bilag og bør ikke betragtes som eksempler på kravene i denne forordning eller som definitive konstateringer af de relevante processer. Tællertimerne i figur 4.6 og 4.7 henviser til de maksimale værdier for kraftig ansporing i tabel 4.4. For forenklingens skyld er det i illustrationerne f.eks. ikke angivet, at advarselssystemet også vil være aktivt, når ansporingssystemet er aktivt. Figur 4.4 Genaktivering og nulstilling af en tæller efter en periode, hvor dens værdi har været fastfrosset ![]() |
12.2. |
Figur 4.5 viser, hvordan aktiverings- og deaktiveringsmekanismerne virker i forbindelse med overvågning af den resterende reagensmængde i five tilfælde: (a) Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat den mobile ikke-vejgående maskine på trods af advarslen, indtil driften af den mobile ikke-vejgående maskine stoppes. (b) Genopfyldningseksempel 1 (»tilstrækkelig« genopfyldning): Operatøren genopfylder reagensbeholderen til et niveau over 10 %-tærsklen. Advarsel og ansporing deaktiveres. (c) Genopfyldningseksempel 2 og 3 (»utilstrækkelig« genopfyldning): Advarselssystemet aktiveres. Advarselsniveauet afhænger af, hvor meget reagens der er til rådighed. (d) Genopfyldningseksempel 4 (»helt utilstrækkelig« genopfyldning): Ansporing på lavt niveau aktiveres straks. Figur 4.5 Reagensmængde ![]() |
12.3. |
Figur 4.6 viser tre eksempler på forkert reagenskvalitet: a) Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat den mobile ikke-vejgående maskine på trods af advarslen, indtil driften af den mobile ikke-vejgående maskine stoppes. b) Udbedringseksempel 1 (»dårlig« eller »uærlig« udbedring): Efter immobilisering af den mobile ikke-vejgående maskine ændrer operatøren reagenskvalitet, men skifter den kort tid efter igen til en dårlig kvalitet. Ansporingssystemet genaktiveres straks, og den mobile ikke-vejgående maskine immobiliseres efter 2 motordriftstimer. c) Udbedringseksempel 2 (»god« udbedring): Efter immobilisering af den mobile ikke-vejgående maskine korrigerer operatøren reagenskvaliteten. Nogen tid derefter fylder han imidlertid på igen med en dårlig reagenskvalitet. Advarsels-, ansporings- og tællerprocesserne starter igen fra nul. Figur 4.6 Påfyldning af dårlig reagenskvalitet ![]() |
12.4. |
Figur 4.7 viser tre eksempler på fejl i urea-doseringssystemet. Denne figur viser også den proces, der finder anvendelse i tilfælde af de overvågningsfejl, der er beskrevet i afsnit 9. a) Brugseksempel 1: Operatøren bruger fortsat den mobile ikke-vejgående maskine på trods af advarslen, indtil driften af den mobile ikke-vejgående maskine stoppes. b) Udbedringseksempel 1 (»god« udbedring): Efter immobilisering af den mobile ikke-vejgående maskine udbedrer operatøren doseringssystemet. Nogen tid derefter virker doseringssystemet imidlertid igen ikke. Advarsels-, ansporings- og tællerprocesserne starter igen fra nul. c) Udbedringseksempel 2 (»dårlig« udbedring): Under ansporingen på lavt niveau (momentbegrænsning) udbedrer operatøren doseringssystemet. Kort tid derefter virker doseringssystemet imidlertid igen ikke. Systemet med ansporing på lavt niveau genaktiveres straks, og tælleren begynder igen fra den værdi, den havde på tidspunktet for udbedringen. Figur 4.7 Fejl i reagensdoseringssystemet ![]() |
13. Demonstration af den mindste acceptable reagenskoncentration CDmin
13.1. |
Fabrikanten skal demonstrere den korrekte værdi af CDmin under EU-typegodkendelsen ved at udføre NRTC-cyklussen med varmstart for motorer af underkategori NRE-v-3, NRV-v-4, NRV-v-5, NRV-v-6 og de gældende NRSC for alle andre kategorier under anvendelse af et reagens med koncentrationen CDmin. |
13.2. |
Prøvningen skal følge den/de egnede NCD-cyklus(ser) eller en af fabrikanten fastlagt prækonditioneringscyklus og give mulighed for, at et lukket kontrolsløjfesystem for NOx kan foretage tilpasning af reagenskvaliteten med koncentrationen CDmin. |
13.3. |
Emissionerne af forurenende stoffer ved denne prøvning skal være lavere end den NOx-grænseværdi, der er fastsat i punkt 7.1.1. |
Tillæg 2
Supplerende tekniske krav til NOx-kontrolforanstaltninger for motorer af kategori IWP, IWA og RLR, herunder metode til påvisning af disse strategier
1. Indledning
Dette tillæg fastsætter de supplerende krav for at sikre korrekt drift af NOx-kontrolforanstaltninger for motorer af kategori IWP, IWA og RLR.
2. Generelle krav
Kravene i tillæg 1 gælder også for motorer inden for dette tillægs anvendelsesområde.
3. Undtagelser fra kravene i tillæg 1
Af sikkerhedshensyn finder de ansporinger, der kræves i tillæg 1, ikke anvendelse på motorer, der er omfattet af dette tillæg. Følgende punkter i tillæg 1 finder således ikke anvendelse: 2.3.3.2, 5, 6.3, 7.3, 8.4, 9.4, 10.4 og 11.3.
4. Krav til opbevaring af motordriftshændelser som følge af utilstrækkelig reagensindsprøjtning eller reagenskvalitet.
4.1. |
Den interne (on-board) computerlog skal i den ikke-flygtige computerhukommelse registrere det samlede antal og varigheden af alle motordriftshændelser som følge af utilstrækkelig reagensindsprøjtning eller reagenskvalitet på en måde, der sikrer, at oplysningerne ikke forsætligt kan slettes. Det skal være muligt for de nationale tilsynsmyndigheder at læse disse registre med et scanningsværktøj. |
4.2. |
Varigheden af en hændelse, der registreres i hukommelsen i henhold til punkt 4.1, skal starte, når reagensbeholderen bliver tom, dvs. når doseringssystemet ikke kan hente yderligere reagens fra beholderen, eller befinder sig på et niveau under 2,5 % af dens nominelle fulde kapacitet, efter fabrikantens valg. |
4.3. |
For andre hændelser end dem, der er specificeret i punkt 4.1.1, skal den varighed af en hændelse, der er registreret i hukommelsen i henhold til punkt 4.1, påbegyndes, når de respektive tæller når værdien for kraftig ansporing i tabel 4.4 i tillæg 1. |
4.4. |
Varigheden af en hændelse, der er registreret i hukommelsen i henhold til punkt 4.1, ophører, når hændelsen er blevet afhjulpet. |
4.5. |
Når der udføres en demonstration i henhold til kravene i afsnit 10 i tillæg 1, skal demonstration af systemet med kraftig ansporing, der er fastsat i afsnit 10.1, litra c), i tillægget og den tilsvarende tabel 4.1, erstattes med en demonstration af lagring af en motordriftshændelse som følge af utilstrækkelig reagensindsprøjtning eller reagenskvalitet. I dette tilfælde finder kravene i punkt 10.4.1 i tillæg 1 anvendelse, og fabrikanten skal efter aftale med den godkendende myndighed have lov til at fremskynde prøvningen ved at simulere, at et bestemt antal driftstimer er forløbet. |
Tillæg 3
Supplerende tekniske krav til NOx-kontrolforanstaltninger for motorer af kategori RLL
1. Indledning
I dette tillæg fastsættes de supplerende krav for at sikre korrekt drift af NOx-kontrolforanstaltninger for motorer af kategori RLR. Det omfatter også krav til motorer, der med henblik på emissionsbegrænsning gør brug af et reagens. EU-typegodkendelsen gøres betinget af anvendelsen af de relevante bestemmelser om operatørvejledning, monteringsdokumentation og operatøradvarselssystem, som er angivet i dette tillæg.
2. Oplysningskrav
2.1. |
Fabrikanten skal levere oplysninger, der fuldt ud beskriver NOx-kontrolforanstaltningernes funktionelle driftskarakteristika i overensstemmelse med punkt 1.5 i del A i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
2.2. |
Hvis emissionsbegrænsningssystemet kræver et reagens, skal dettes karakteristika, herunder type af reagens, oplysninger om koncentration af reagenset i opløsning, driftstemperaturforhold og referencer til internationale standarder for sammensætning og kvalitet, angives af fabrikanten i oplysningsskemaet i henhold til tillæg 3 til bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
3. Reagensmængde og operatøradvarselssystem
Ved anvendelse af et reagens gøres EU-typegodkendelsen betinget af, at der findes indikatorer eller andre passende midler, afhængig af konfigurationen af den mobile ikke-vejgående maskine, der informerer operatøren:
a) om mængden af reagens i reagensbeholderen samt, ved hjælp af et andet specifikt signal, om at reagensbeholderen er mindre en 10 % fuld
b) om at reagensbeholderen er tom eller næsten tom
c) om at beholderens reagens ikke opfylder de karakteristika, der er angivet og noteret i oplysningsskemaet, jf. tillæg 3 til bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav, i overensstemmelse med det monterede vurderingsudstyr
d) om at reagensdoseringsaktiviteten er afbrudt i andre tilfælde, end når det udløses af motorens elektroniske styreenhed eller doseringskontrolanordningen, der reagerer på driftsbetingelser for motoren, hvor dosering ikke er nødvendig, forudsat at disse driftsbetingelser stilles til rådighed for den typegodkendende myndighed.
4. Reagenskvalitet
Efter fabrikantens valg kontrolleres reagensets overensstemmelse med de angivne karakteristika og de derved forbundne NOx-emissionstolerancer på en af følgende måder:
a) direkte, f.eks. ved hjælp af en sensor for reagenskvalitet
b) indirekte, f.eks. ved hjælp af en NOx-sensor i udstødningssystemet for at evaluere reagensets effektivitet.
c) ved en anden metode, forudsat at denne metode er mindst lige så effektiv, som effektiviteten af metoderne i a) og b), og de vigtigste krav i afsnit 4 opfyldes.
Tillæg 4
Tekniske krav til partikelkontrolforanstaltninger, herunder metoden til at dokumentere disse foranstaltninger
1. Indledning
I dette bilag fastsættes kravene til sikring af partikelkontrolforanstaltningernes korrekte funktion.
2. Generelle krav
Motoren skal være udstyret med et diagnosticeringssystem for partikelkontrol (PCD-system), der kan identificere de fejl i partikelefterbehandlingssystemet (DPF-fejl), der er omhandlet i dette bilag. Enhver motor, som er omfattet af dette afsnit 2, skal udformes, konstrueres og monteres således, at den kan overholde disse krav i motorens normale levetid og under normale anvendelsesbetingelser. I forbindelse med opfyldelsen af dette mål er det acceptabelt, at motorer, der har været anvendt i længere tid end den relevante emissionsholdbarhedsperiode som fastsat i bilag V til forordning (EU) 2016/1628, kan udvise nogen nedsættelse af PCD-systemets præstationer og følsomhed.
2.1. Oplysningskrav
2.1.1. |
Hvis emissionsbegrænsningssystemet kræver et reagens, f.eks. brændstofbåret katalysator, skal dettes karakteristika, herunder type af reagens, oplysninger om koncentration af reagenset i opløsning, driftstemperaturforhold og referencer til internationale standarder for sammensætning og kvalitet, angives af fabrikanten i oplysningsskemaet i henhold til tillæg 3 til bilag I til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
2.1.2. |
Der skal på EU-typegodkendelsestidspunktet fremlægges detaljerede skriftlige oplysninger for den typegodkendende myndighed, der på fyldestgørende vis beskriver operatøradvarselssystemets funktionelle driftskarakteristika i afsnit 4. |
2.1.3. |
Fabrikanten skal levere monteringsdokumentation, som, når den anvendes af originaludstyrsfabrikanten (OEM), sikrer, at motoren, herunder det emissionsbegrænsningssystem, som udgør en del af den godkendte motortype eller motorfamilie, når det er monteret i den mobile ikke-vejgående maskine, sammen med de nødvendige maskindele vil fungere på en måde, der er i overensstemmelse med kravene i dette bilag. Dokumentationen skal omfatte de detaljerede tekniske krav til og bestemmelser om motoren (software, hardware og kommunikation), der er nødvendige for korrekt montering af motoren i den mobile ikke-vejgående maskine. |
2.2. Driftsbetingelser
2.2.1. |
Diagnosticeringssystemet for partikelkontrol (PCD-systemet) skal være funktionsdygtigt under følgende forhold: a) ved omgivelsestemperaturer på mellem 266 K og 308 K (– 7 °C og 35 °C) b) i alle højder under 1 600 m c) ved kølevæsketemperaturer over 343 K (70 °C). |
2.3. Diagnosticeringskrav
2.3.1. |
Diagnosticeringssystemet for partikelkontrol (PCD-systemet) skal kunne identificere de fejl i partikelkontrollen (PCM-fejl), der er omhandlet i dette bilag, ved hjælp af diagnosefejlkoder (DTC-koder), der er lagret i computerens hukommelse, og skal på anmodning kunne kommunikere disse informationer til uden for køretøjet (off-board). |
2.3.2. |
Krav til diagnosefejlkoder (DTC-koder)
|
2.3.3. |
Krav i forbindelse med sletning af diagnosefejlkoder (DTC-koder): a) DTC-koder må ikke slettes i computerhukommelsen af PCD-systemet selv, før den fejl, der gav anledning til DTC-koden, er blevet afhjulpet. b) PCD-systemet må slette alle DTC-koder efter anmodning fra et proprietært scannings- eller vedligeholdelsesværktøj, som leveres af motorfabrikanten på anmodning, eller ved hjælp af en kode leveret af motorfabrikanten. c) registreringen af driftshændelser med en bekræftet og aktiv DTCkode, der er lagret i den ikke-flygtige hukommelse i henhold til punkt 5.2. må ikke slettes. |
2.3.4. |
Et PCD-system må ikke programmeres eller på anden måde konstrueres til helt eller delvist at deaktivere på basis af den mobile ikke-vejgående maskines alder i løbet af motorens faktiske levetid, og systemet må heller ikke indeholde nogen algoritme eller strategi, der er konstrueret til at reducere PCD-systemets effektivitet med tiden. |
2.3.5. |
Alle reprogrammerbare computerkoder eller driftsparametre for PCD-systemet skal være modstandsdygtige over for uautoriserede indgreb. |
2.3.6. |
PCD-motorfamilie Fabrikanten er ansvarlig for at bestemme en PCD-motorfamilies sammensætning. En gruppering af motorer inden for en PCD-motorfamilie skal baseres på et velbegrundet teknisk skøn og skal godkendes af den godkendende myndighed. Motorer, som ikke tilhører samme motorfamilie, kan godt tilhøre samme PCD-motorfamilie. 2.3.6.1. Parametre til definition af en PCD-motorfamilie En PCD-motorfamilie karakteriseres ved de grundlæggende konstruktionsparametre, som skal være fælles for alle motorer i familien. For at motorer kan betragtes som tilhørende samme PCD-motorfamilie, skal de have følgende grundlæggende parametre til fælles: a) arbejdsprincip for partikelefterbehandlingssystem (f.eks. mekanisk, aerodynamisk, diffusions-, inerti, periodisk regenererende, kontinuerligt regenererende osv.) b) metoder til PCD-overvågning c) kriterier for PCD-overvågning d) overvågningsparametre (f.eks. frekvens). Disse fælles parametre skal påvises af fabrikanten ved relevant teknisk demonstration eller andre passende procedurer og skal godkendes af den godkendende myndighed. Fabrikanten kan anmode den godkendende myndighed om at godkende mindre forskelle i PCD-overvågningssystemets metoder til overvågning/diagnosticering som følge af variationer i motorkonfigurationer, når disse metoder af fabrikanten anses for at være ensartede og kun adskiller sig fra hinanden for at tilpasse sig de relevante komponenters specifikke karakteristika (f.eks. størrelse, udstødningsgasstrøm osv.) eller deres ligheder er baseret på en teknisk velbegrundet vurdering. |
3. Vedligeholdelseskrav
3.1. |
Fabrikanten skal selv levere eller foranledige levering af skriftlige anvisninger om emissionsbegrænsningssystemet og dets korrekte drift til alle slutbrugere af nye motorer eller maskiner som krævet i bilag XV. |
4. Operatøradvarselssystem
4.1. |
Den mobile ikke-vejgående maskine skal omfatte et operatøradvarselssystem med visuelle alarmer. |
4.2. |
Operatøradvarselssystemet kan bestå af en eller flere lamper eller visning af korte meddelelser. Systemet til visning af disse meddelelser kan være det samme som det, der bruges til andre vedligeholdelses- eller NCD-formål. Advarselssystemet skal angive, at der hurtigt skal foretages udbedring. Hvis advarselssystemet omfatter et system til visning af meddelelser, skal det vise en meddelelse om årsagen til advarslen (f.eks. »sensor afbrudt« eller »kritisk emissionsfejl«). |
4.3. |
Efter fabrikantens valg kan advarselssystemet indbefatte en akustisk komponent til at advare operatøren. Operatøren må gerne kunne slå akustiske alarmer fra. |
4.4. |
Operatøradvarselssystemet skal aktiveres som beskrevet i punkt 2.3.2.2. |
4.5. |
Operatøradvarselssystemet skal deaktiveres, når de forhold, der medførte dets aktivering, ikke længere er til stede. Operatøradvarselssystemet må ikke deaktiveres automatisk, uden at årsagen til dets aktivering er blevet afhjulpet. |
4.6. |
Advarselssystemet kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser. |
4.7. |
Fabrikanten skal som led i ansøgningen om EU-typegodkendelse i henhold til forordning (EU) 2016/1628 foretage en demonstration af operatøradvarselssystemet som specificeret i afsnit 9. |
5. System til lagring af oplysninger om operatøradvarselssystemets aktivering
5.1 |
PCD-systemet skal omfatte en ikke-flygtig computerhukommelse til lagring af motordriftshændelser med en bekræftet og aktiv DTC, på en måde, der sikrer, at oplysningerne ikke forsætligt kan slettes. |
5.2 |
PCD skal i den ikke-flygtige hukommelse lagre det samlede antal og den samlede varighed af alle motordriftshændelser med en bekræftet og aktiv DTC, når operatøradvarselssystemet har været aktivt i 20 motordriftstimer, eller en kortere periode efter fabrikantens valg. |
5.2 |
Det skal være muligt for de nationale myndigheder at læse disse registre med et scanningsværktøj. |
6. Overvåging for fjernelse af partikelefterbehandlingssystemet
6.1 |
PCD-systemet skal detektere den fuldstændige fjernelse af partikelefterbehandlingssystemet inklusive fjernelsen af følere, der anvendes til at overvåge, aktivere, deaktivere eller modulere driften heraf. |
7. Yderligere krav i tilfælde af partikelefterbehandlingssystem, som anvender en reagens (f.eks. brændstofbårne katalysatorer)
7.1 |
I tilfælde af en bekræftet og aktiv DTC for enten fjernelse af partikelefterbehandlingssysstem eller tab af funktion i partikelefterbehandlingssystemet skal reagensdosering straks afbrydes. Doseringen skal genoptage, når DTC'en ikke længere er aktiv. |
7.2 |
Advarselssystemet skal aktiveres, når reagensniveauet i tilsætningsstofbeholderen falder under den minimale værdi som angivet af fabrikanten. |
8. Overvågningsfejl, der kan skyldes uautoriserede indgreb
8.1. |
Ud over overvågning med henblik på fjernelse af partikelefterbehandlingssystem skal følgende fejl overvåges, fordi de kan skyldes indgreb: a) tab af partikelefterbehandlingssystemets funktion b) fejl i PCD-systemet som beskrevet i punkt 8.3. |
8.2 |
Overvågning af tab af partikelefterbehandlingssystemets funktion PCD-systemt skal detektere den fuldstændige fjernelse af partikelefterbehandlingssystemet (»tom beholder«). I dette tilfælde er partikelefterbehandlingssystemets hus og følere, der anvendes til at overvåge, aktivere, deaktivere eller modulere driften, stadig til stede. |
8.3. |
Overvågning af fejl i PCD-systemet
|
9. Krav ved demonstration
9.1. Generelt
Overensstemmelse med kravene i dette tillæg skal påvises i forbindelse med EU-typegodkendelsen ved at en demonstration af advarselssystemets aktivering som illustreret i tabel 4.6 og nærmere beskrevet i dette afsnit 9.
Tabel 4.6
Illustration af indholdet af demonstrationsprocessen i overensstemmelse med bestemmelserne i punkt 9.3
Mekanisme |
Demonstrationenselementer |
Aktivering af advarselssystem, jf. punkt 4.4 |
— 2 aktiveringsprøvninger (herunder tab af partikelefterbehandlingssystemets funktion) — Supplerende demonstrationselementer, når dette er hensigtsmæssigt |
9.2. Motorfamilier og PCD-motorfamilier
9.2.1. |
Hvis motorer i en motorfamilie tilhører en PCD-motorfamilie, der allerede er blevet EU-typegodkendt i henhold til figur 4.8, anses denne motorfamilies overensstemmelse for at være påvist uden yderligere prøvning, forudsat at fabrikanten over for den godkendende myndighed påviser, at de overvågningssystemer, der er nødvendige for overensstemmelse med kravene i dette tillæg, er tilsvarende inden for de pågældende motorfamilier og PCD-motorfamilier. Figur 4.8 Tidligere påvist overensstemmelse af en PCD-motorfamilie ![]() |
9.3. Demonstration af aktiveringen af advarselssystemet
9.3.1. |
Overensstemmelse for advarselssystemets aktivering skal påvises ved udførelse af to prøvninger: tab af partikelefterbehandlingssystemets funktion og én fejlkategori som omhandlet i punkt 6 eller 8.3 i dette bilag. |
9.3.2. |
Udvælgelse af de fejl, der skal foretages prøvninger på
|
9.3.3. |
Demonstration
|
9.3.4. |
Demonstrationen af advarselssystemets aktivering anses for at være fuldført, hvis advarselssystemet efter hver demonstrationsprøvning, der er foretaget i henhold til punkt 9.3.3, har været behørigt aktiveret, og DTC'en for den udvalgte fejl har fået statussen »bekræftet og aktiv«. |
9.3.5 |
Hvis et partikelefterbehandlingssystem, som anvender en reagens, er underkastet en demonstrationsprøvning for tab af partikelefterbehandlingssystemets funktion eller fjernelse af partikelefterbehandlingssystemet, skal det også bekræftes, at reagensdosering har været afbrudt. |
BILAG V
Målinger og prøvninger vedrørende området, der er knyttet til den stationære ikke-vejgående prøvningscyklus
1. Generelle krav
Dette bilag finder anvendelse på elektronisk styrede motorer i kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLL og RLR, der opfylder »trin V«-emissionsgrænserne som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628, og som anvender elektronisk styring til bestemmelse af både brændstofmængde og indsprøjtningstidspunkt, eller som anvender elektronisk styring til at aktivere, deaktivere eller justere det emissionsbegrænsningssystem, som anvendes til at reducere NOx.
I dette bilag fastsættes de tekniske krav for det område, der er forbundet med den relevante stationære ikke-vejgående prøvningscyklus, inden for hvilken den mængde, hvormed emissionerne tillades at overstige emissionsgrænserne, jf. bilag II, kontrolleres.
Foretages der prøvning af en motor som foreskrevet i prøvningsforskrifterne i afsnit 4, må de emissionsprøver, der er udtaget på et tilfældigt valgt punkt inden for det relevante kontrolområde som fastsat i afsnit 2, ikke overstige de relevante emissionsgrænseværdier i bilag II til forordning (EU) 2016/1628 ganget med en faktor på 2,0.
I afsnit 3 beskrives den tekniske tjenestes udvælgelse af yderligere målepunkter inden for kontrolområdet under prøvningen af emissioner på prøvebænk, med henblik på at påvise, at kravene i dette afsnit 1 er opfyldt.
Fabrikanten kan anmode om, at den tekniske tjeneste undtager driftspunkter fra et kontrolområde som beskrevet i afsnit 2 under den demonstration, der er omhandlet i afsnit 3. Den tekniske tjeneste kan bevilge denne udelukkelse, hvis fabrikanten kan påvise, at motoren aldrig er i stand til at arbejde ved sådanne punkter, uanset hvilken kombinationen af ikke-vejgående maskine det drejer sig om.
Monteringsvejledningen, som fabrikanten leverer til originaludstyrsfabrikanten (OEM) i overensstemmelse med bilag XIV, skal angive de øvre og nedre grænser for det gældende kontrolområde og skal omfatte en erklæring for at tydeliggøre, at originaludstyrsfabrikanten (OEM) ikke skal montere motoren på en sådan måde, at det indskrænker motoren til permanent kun at køre på hastigheds- og belastningsværdier uden for kontrolområdet for momentkurven svarende til den godkendte motortype eller motorfamilie.
2. Motorkontrolområde
Det relevante kontrolområde til gennemførelse af motorprøvningen, skal være det område, der er fastsat i dette afsnit 2, som svarer til den relevante NRSC for den motor, der skal prøves.
2.1. Kontrolområde for motorer, der prøves ved ikke-vejgående prøvningscyklus C1
Disse motorer fungerer med variabel hastighed og belastning. Der gælder forskellige undtagelser for kontrolområde afhængigt af motorens (under-) klasse og driftshastighed.
2.1.1. |
Motorer med variabel hastighed af kategori NRE med en maksimal nettoeffekt ≥ 19 kW, motorer med variabel hastighed af kategori IWA med maksimal nettoeffekt ≥ 300 kW, motorer med variabel hastighed af kategori RLR og motorer med variabel hastighed af kategori NRG. Kontrolområdet (se figur 5.1) defineres som følger: øvre grænse for drejningsmoment : momentkurve ved fuld belastning hastighedsområde : hastighed A til n hi hvor: hastighed A = n lo + 0,15 · (n hi – n lo)
Følgende motordriftsforhold holdes uden for prøvning: a) punkter under 30 % af maksimalt drejningsmoment b) punkter under 30 % af maksimal nettoeffekt. Hvis den målte motorhastighed A ligger inden for ± 3 % af den af fabrikanten angivne hastighed, anvendes de angivne motorhastigheder. Hvis nogen motorhastighed overskrider tolerancen, anvendes de målte motorhastigheder. Mellemliggende prøvningspunkter inden for kontrolområdet bestemmes som følger: %speed
Figur 5.1 Kontrolområde for motorer med variabel hastighed af kategori NRE med en maksimal nettoeffekt ≥ 19 kW, motorer med variabel hastighed af kategori IWA med maksimal nettoeffekt ≥ 300 kW og motorer med variabel hastighed af kategori NRG Hastighed ( %) ![]() |
2.1.2. |
Motorer med variabel hastighed af kategori NRE med en maksimal nettoeffekt < 19 kW og motorer med variabel hastighed af kategori IWA med maksimal nettoeffekt < 300 kW Det kontrolområde, der er specificeret i punkt 2.1.1. finder anvendelse, men med den supplerende udelukkelse af motorens driftsbetingelser i henhold til dette punkt og som illustreret i figur 5.2 og 5.3. a) kun for partikler, hvis hastigheden C er under 2 400 o/min, punkter til højre for eller under den linje, der dannes ved at forbinde punkterne på 30 % af det maksimale drejningsmoment eller 30 % af den maksimale nettoeffekt, alt efter hvad der er størst, ved hastigheden B og 70 % af den maksimale nettoeffekt ved høj hastighed b) kun for partikler, hvis hastigheden C er på eller over 2 400 o/min, punkter til højre for den linje, der dannes ved at forbinde punkterne på 30 % af det maksimale drejningsmoment eller 30 % af den maksimale nettoeffekt, alt efter hvad der er størst, ved hastigheden B, 50 % af den maksimale nettoeffekt ved 2 400 o/min, og 70 % af det maksimale drejningsmoment ved høj hastighed. hvor: hastighed B = n lo + 0,5 × (n hi – n lo) hastighed C = n lo + 0,75 × (n hi – n lo)
Hvis de målte motorhastigheder A, B og C ligger inden for ± 3 % af den af fabrikanten angivne motorhastighed, anvendes de angivne motorhastigheder. Hvis nogen motorhastighed overskrider tolerancen, anvendes de målte motorhastigheder. Figur 5.2 Kontrolområde for motorer med variabel hastighed af kategori NRE med en maksimal nettoeffekt < 19 kW og motorer med variabel hastighed af kategori IWA med maksimal nettoeffekt < 300 kW, hastighed C < 2 400 o./min. ![]() Symbolforklaring
Figur 5.3 Kontrolområde for motorer med variabel hastighed af kategori NRE med en maksimal nettoeffekt < 19 kW og motorer med variabel hastighed af kategori IWA med maksimal nettoeffekt < 300 kW, hastighed C ≥ 2 400 o./min. ![]() Symbolforklaring
|
2.2. Kontrolområde for motorer, der prøves ved ikke-vejgående prøvningscyklus D2, E2 og G2
Disse motorer drives hovedsagelig meget tæt på deres konstruerede driftshastighed, og kontrolområdet defineres således som følger:
hastighed |
: |
100 % |
drejningsmomentområde |
: |
50 % af drejningsmomentet svarende til den maksimale effekt. |
2.3. Kontrolområde for motorer, der prøves ved ikke-vejgående prøvningscyklus E3
Disse motorer drives hovedsagelig en smule over og under en fast bladinsstilling. Kontrolområdet er relateret til bladets kurve og er udtryk for matematiske ligninger, der definerer afgrænsningen af kontrolområdet. Kontrolområdet defineres som følger:
Nedre hastighedsværdi |
: |
0,7 ×·n 100 % |
Kurve for øvre grænse |
: |
% effekt = 100 ×·( % hastighed/90)3,5; |
Kurve for nedre grænse |
: |
% effekt = 70 ×·( % hastighed/100)2,5 |
Øvre effektgrænse |
: |
Kurve for fuld belastning |
Øvre hastighedsgrænse |
: |
Maksimal hastighed tilladt af regulator |
hvor:
% effekt er procenten af den maksimale nettoeffekt
% hastighed er procenten af n100%
n100% er 100 %-hastigheden for den pågældende prøvningscyklus.
Figur 5.4
Kontrolområde for motorer, der prøves ved ikke-vejgående prøvningscyklus E3
Symbolforklaring
1 |
Nedre hastighedsværdi |
2 |
Kurve for øvre grænse |
3 |
Kurve for nedre grænse |
4 |
Kurve for fuld belastning |
5 |
Kurve for regulatorens maksimale hastighed |
6 |
Motorkontrolområde |
3. Krav ved demonstration
Den tekniske tjeneste skal udtage tilfældige belastnings- og hastighedspunkter inden for kontrolområdet til prøvning. For motorer omfattet af punkt 2.1 udvælges op til tre punkter. For motorer omfattet af punkt 2.2 udvælges et punkt. For motorer omfattet af punkt 2.3 eller 2.4 udvælges op til to punkter. Den tekniske tjeneste skal også bestemme en tilfældig rækkefølge for prøvepunkterne. Prøvningen udføres i overensstemmelse med de overordnede krav for den stationære ikke-vejgående prøvningscyklus (NRSC), men hvert prøvepunkt evalueres særskilt.
4. Prøvningskrav
Prøvningen skal udføres umiddelbart efter prøvningscyklusserne i diskret modus som følger:
a) Prøvningen skal udføres umiddelbart efter NRSC-cyklusserne i diskret modus som beskrevet under litra a)-e) i punkt 7.8.1.2 i bilag VI, men før post-prøvningsprocedurerne i punkt f) eller efter RMC-prøvningen under litra a)-d) i punkt 7.8.2.3 i bilag VI, men før post-prøvningsprocedurerne i punkt e), afhængigt af hvad der er relevant
b) prøvningerne skal udføres som foreskrevet under litra b)-e) i punkt 7.8.1.2 i bilag VI ved hjælp af flerfiltermetoden (et filter for hvert prøvepunkt) for hvert af de tre valgte prøvningspunkter i henhold til afsnit 3.
c) en specifik emissionsværdi skal beregnes (i g/kWh eller #/kWh, alt efter hvad der er relevant) for hvert prøvningspunkt
d) emissionsværdier kan beregnes på massebasis ved anvendelse af afsnit 2 i bilag VII eller på molbasis ved anvendelse af afsnit 3 i bilag VII, men skal være konsistente med den metode, der anvendes til NRSC-prøvning i diskret modus eller RMC-prøvning
e) for gasser og PN, hvis relevant, summationsberegning, hvor Nmode i ligning (7-63) sættes til 1 og der anvendes en vægtningsfaktor på 1
f) for partikelberegninger anvendes flerfiltermetoden for summationsberegning sættes Nmode i ligning (7-64) til 1 og der anvendes en vægtningsfaktor på 1.
BILAG VI
Gennemførelse af emissionsprøvninger og krav til måleudstyr
1. Indledning
I dette bilag beskrives metoden til bestemmelse af emissionen af forurenende gasser og partikler fra den afprøvede motor og specifikationer vedrørende måleudstyret. Fra og med afsnit 6 er nummereringen i dette bilag i overensstemmelse med nummereringen i NRMM, gtr 11, og UN R 96-03, bilag 4B. Nogle punkter i NRMM, gtr 11, er dog ikke nødvendige i dette bilag, eller de er ændret i overensstemmelse med den tekniske udvikling.
2. Generelt overblik
Dette bilag indeholder følgende tekniske bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre emissionsprøvning. Supplerende bestemmelser er anført i punkt 3.
— Afsnit 5: Krav til ydeevne, herunder fastsættelsen af prøvningshastigheder
— Afsnit 6: Prøvningsbetingelser, herunder metoden til opgørelse af emissionen af krumtaphusgasser, metoden til bestemmelse og opgørelse af kontinuerlig og ikke-hyppig regenerering af udstødningsefterbehandlingssystemer
— Afsnit 7: Prøvningsprocedurer, herunder kortlægning af motorer, generering af prøvningscyklusser og proceduren for afvikling af prøvningscyklusser
— Afsnit 8: Målemetoder, herunder kontrol af instrumentkalibrering og ydeevne og instrumentvalidering med henblik på prøvning
— Afsnit 9: Måleudstyr, herunder måleinstrumenter, fortyndingsprocedurer, prøvetagningsmetoder og analytiske gasser og massestandarder
— Tillæg 1: Procedure for PN-måling.
3. Tilknyttede bilag
Dataevaluering og beregning |
: |
Bilag VII |
Prøvningsprocedurer for dual-brændstofmotorer |
: |
Bilag VIII |
Referencebrændstoffer |
: |
Bilag IX |
Prøvningscyklusser |
: |
Bilag XVII |
4. Generelle krav
De motorer, der skal prøves, skal opfylde ydeevnekravene i afsnit 5, når de prøves i henhold til prøvningsbetingelserne i afsnit 6 og prøvningsprocedurerne i afsnit 7.
5. Præstationskrav
5.1. Emission af forurenende gasser og partikler og af CO2 og NH3
De forurenende stoffer udgøres af:
a) Nitrogenoxider, NOx
b) Carbonhydrider, udtrykt som de samlede carbonhydrider, HC eller THC
c) Carbonmonoxid, CO
d) Partikler, PM
e) Partikelantal, PN.
De målte værdier for forurenende luftarter og partikler og for CO2, der udstødes af motoren, henviser til bremsespecifikke emissioner i gram pr. kilowatt-time (g/kWh).
De forurenende luftarter og partikler, der skal måles, er dem, for hvilke der gælder bestemte grænseværdier for den afprøvede motorunderkategori som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628. Resultaterne, inkl. forringelsesfaktoren bestemt efter bilag III, må ikke overstige de gældende grænseværdier.
CO2 måles og rapporteres for alle motorunderkategorier, jf. artikel 41, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1628.
Den gennemsnitlige emission af ammoniak (NH3) skal yderligere måles, jf. afsnit 3 i bilag IV, når de NOx-kontrolforanstaltninger, der udgør en del af motorens emissionsbegrænsningssystem omfatter brug af et reagens, og må ikke overstige de værdier, der er fastsat i dette afsnit.
Emissionerne bestemmes ved arbejdscyklusser (stationære og/eller transiente) som beskrevet i afsnit 7 og i bilag XVII. Målesystemerne skal opfylde kalibrerings- og ydelseskontrollen i afsnit 8 med det måleudstyr, der er beskrevet i afsnit 9.
Andre systemer eller analysatorer kan godkendes af den godkendende myndighed, hvis det konstateres, at de giver ækvivalente resultater i henhold til punkt 5.1.1. Resultaterne beregnes i henhold til kravene i bilag VII.
5.1.1. Ækvivalens
Bestemmelsen af systemækvivalens skal ske på grundlag af en korrelationsundersøgelse af 7 par (eller flere) stikprøver af det betragtede system og et af systemerne i dette bilag. Med »resultater« menes de specifikke, vægtede emissionsværdier målt under prøvningscyklussen. Korrelationsundersøgelsen, skal udføres på samme laboratorium og prøvningscelle og på samme motor, og skal helst finde sted sideløbende. Ækvivalensen af stikprøveparrenes gennemsnit bestemmes ved hjælp af den i tillæg 3 til bilag VII beskrevne F-test- og t-teststatistik, som er registreret under de ovenfor beskrevne laboratorie-, prøvningscelle- og motordriftsforhold. Afvigende resultater (outliers) skal bestemmes i overensstemmelse med ISO 5725 og elimineres fra databasen. De systemer, der anvendes til korrelationsundersøgelse, skal godkendes af den godkendende myndighed.
5.2. Overordnet beskrivelse af prøvningscyklusserne
5.2.1. |
EU-typegodkendelsesprøvningen skal foretages med den passende ikke-vejgående stationære cyklus (NRSC) og, når det er relevant, den ikke-vejgående transiente cyklus (NRTC eller LSI-NRTC) som angivet i artikel 24 og bilag IV til forordning (EU) 2016/1628. |
5.2.2. |
De tekniske specifikationer og karakteristika for NRSC-cyklusser er fastsat i bilag XVII, tillæg 1 (diskret modus NRSC) og tillæg 2 (ramped-modal NRSC). Efter fabrikantens valg kan en NRSC-prøvning gennemføres som en diskret modus NRSC, eller — hvor det er muligt — som en ramped-modal NRSC (RMC), jf. punkt 7.4.1. |
5.2.3. |
De tekniske specifikationer og karakteristika for NRTC- og LSI-NRTC-cyklusser er fastsat i tillæg 3 til bilag XVII. |
5.2.4. |
De prøvningscyklusser, der er specificeret i punkt 7.4 og i bilag XVII, er udformet på grundlag af procentdele af maksimalt drejningsmoment eller effekt og hastigheder, der skal fastsættes for at sikre en korrekt udførelse af prøvningscyklusserne: a) 100 % hastighed (maksimal prøvningshastighed (MTS) eller mærkehastighed) b) Mellemhastighed(er) som specificeret i punkt 5.2.5.4 c) Tomgangshastighed som specificeret i punkt 5.2.5.5 Bestemmelse af prøvningshastighederne er anført i punkt 5.2.5 og anvendelse af drejningsmoment og effekt i punkt 5.2.6. |
5.2.5. |
Prøvningshastigheder 5.2.5.1. Maksimal prøvningshastighed (MTS) Den maksimale prøvningshastighed (MTS) beregnes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.1.1 eller punkt 5.2.5.1.3. 5.2.5.1.1. Beregning af MTS Med henblik på beregning af MTS skal den transiente optegning af motorens karakteristik udføres i overensstemmelse med punkt 7.4. MTS bestemmes derefter ud fra de optegnede værdier af motorhastighed kontra effekt. MTS beregnes ved hjælp af ligningen (6-1), (6-2) eller (6-3):
hvor:
c) Hvis der kun er en hastighed, hvor (n 2 norm i + P 2 norm i ) er lig med 98 % af den maksimale værdi af (n 2 norm i + P 2 norm i ):
hvor:
hvor:
Der anvendes lineær interpolation mellem de optegnede værdier med henblik på at bestemme: a) hastighederne, hvor effekten er lig med 98 % af P
max. Hvis der kun er en hastighed, hvor effekten er lig med 98 % af Pmax, er b) hastighederne, hvor (n 2 norm i + P 2 n orm i ) er lig med 98 % af den maksimale værdi af (n 2 norm i + P 2 n orm i ). 5.2.5.1.2. Anvendelse af en erklæret MTS Hvis den MTS, der beregnes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.1.1 eller 5.2.5.1.3, er inden for ± 3 % af den af fabrikanten opgivne MTS, kan den erklærede MTS anvendes til emissionsprøvning. Overskrides tolerancen, anvendes den målte MTS til emissionsprøvningen. 5.2.5.1.3. Anvendelse af en justeret MTS Hvis den faldende del af kurven for fuld belastning har en meget stejl kant, kan det give problemer for korrekt afvikling af hastighederne på 105 % af NRTC-prøvningscyklussen. I dette tilfælde er det tilladt med forudgående accept fra den tekniske tjeneste at anvende en anden værdi af MTS, der bestemmes ved hjælp af en af følgende metoder: a) MTS kan reduceres en smule (højst 3 %) for at sikre en så korrekt afvikling af NRTC som muligt. b) Beregn en alternativ MTS ved hjælp af ligningen (6-4):
hvor:
5.2.5.2. Mærkehastighed Mærkehastigheden er defineret i artikel 3, nr. 29, i forordning (EU) 2016/1628. Mærkehastigheden for motorer med variabel hastighed, der er genstand for en emissionsprøvning, skal bestemmes ud fra den gældende karakteristikoptegning som beskrevet i afsnit 7.6. Mærkehastigheden for motorer med konstant hastighed angives af fabrikanten i overensstemmelse med regulatorens karakteristika. Hvis en motortype, som udstyret med alternative hastigheder, jf. artikel 3, nr. 21, i forordning (EU) 2016/1628, er underlagt en emissionsprøvning, skal hver alternativ hastighed angives og afprøves. Hvis den mærkehastighed, der bestemmes på grundlag af karakteristikoptegningen i afsnit 7.6, ligger inden for ± 150 o./min. af den værdi, der er angivet af fabrikanten for motorer af kategori NRS forsynet med regulator, eller inden for ± 350 o./min. eller ± 4 % for motorer af kategori NRS uden regulator, afhængigt af hvad der er mindst, eller inden for ± 100 o./min. for alle andre motorkategorier, kan den angivne værdi anvendes. Overskrides tolerancen, anvendes den mærkehastighed, der er fastsat ved karakteristikoptegningen. For motorer af kategori NRSh skal 100 % af prøvningshastigheden skal være inden for ± 350 o./min. af mærkehastigheden. Alternativt kan den maksimale prøvningshastighed anvendes i stedet for mærkehastigheden for enhver stationær prøvningscyklus. 5.2.5.3. Hastighed ved største drejningsmoment for motorer med variabel hastighed Hastigheden ved det største drejningsmoment, der fastsættes på grundlag af den maksimale momentkurve fra den gældende karakteristikoptegning for motoren i punkt 7.6.1 eller punkt 7.6.2, skal være en af følgende: a) Den hastighed, hvor det højeste drejningsmoment blev registreret, eller b) gennemsnittet af de laveste og højeste hastigheder, hvor drejningsmomentet er lig med 98 % af det maksimale drejningsmoment. Om nødvendigt anvendes lineær interpolation til at fastsætte de hastigheder, hvor drejningsmomentet er lig med 98 % af det maksimale drejningsmoment. Hvis hastigheden ved det maksimale drejningsmoment, der fastsættes på grundlag af den maksimale momentkurve, er inden for ± 4 % af hastigheden ved det største drejningsmoment, der er angivet af fabrikanten for motorkategori NRS eller NRSh, eller ± 2,5 % af hastigheden ved det maksimale drejningsmoment, der er angivet af fabrikanten for alle andre motorkategorier, kan den angivne værdi anvendes med henblik på denne forordning. Overskrides tolerancen, anvendes hastigheden ved det maksimale drejningsmoment, der er fastsat ved den maksimale momentkurve. 5.2.5.4. Mellemhastighed Mellemhastigheden skal opfylde et af følgende krav: a) For motorer, der er beregnet til at fungere i et hastighedsområde med fuldbelastet momentkurve, er mellemhastigheden hastigheden ved det maksimale drejningsmoment, hvis dette indtræder ved mellem 60 % og 75 % af mærkehastigheden b) Hvis hastigheden ved det maksimale drejningsmoment er mindre end 60 % af mærkehastigheden, er mellemhastigheden 60 % af mærkehastigheden c) Hvis hastigheden ved det maksimale drejningsmoment er større end 75 % af mærkehastigheden, er mellemhastigheden 75 % af mærkehastigheden. Såfremt motoren kun kan fungere ved hastigheder på mere end 75 % af mærkehastigheden er mellemhastigheden den laveste hastighed, ved hvilken motoren kan fungere d) For motorer, der ikke er beregnet til at fungere i et hastighedsområde med fuldbelastet momentkurve i stationær driftsmåde, er mellemhastigheden mellem 60 % og 70 % af mærkehastigheden. e) For motorer, der skal prøves efter G1-cyklussen, undtagen for motorer af kategori ATS, er mellemhastigheden 85 % af mærkehastigheden. f) For motorer af kategori ATS, der prøves efter G1-cyklussen, er mellemhastigheden 60 % eller 85 % af mærkehastigheden afhængigt af, hvilken der er tættest på den aktuelle hastighed ved maksimalt drejningsmoment. Når den maksimale prøvningshastighed (MTS) anvendes i stedet for mærkehastigheden for 100 % hastighedsprøvning, skal den maksimale prøvningshastighed (MTS) også erstatte mærkehastigheden ved bestemmelse af mellemhastigheden. 5.2.5.5. Tomgangshastighed Tomgangshastighed er den laveste motorhastighed med mindst mulig belastning (større end eller lig med 0), hvor en motorregulator styrer motorhastigheden. For motorer, hvis tomgangshastighed ikke styres af en regulator, betyder tomgangshastighed den af fabrikanten oplyste værdi for lavest mulige motorhastighed med minimal belastning. Bemærk, at varm tomgangshastighed er tomgangshastigheden af en varm motor. 5.2.5.6. Prøvningshastighed for motorer med konstant hastighed Regulatorer i motorer med konstant hastighed opretholder ikke altid fuldkommen konstant hastighed. Typisk kan hastigheden falde (0,1 til 10) % under hastigheden ved nulbelastning, således at den minimale hastighed indtræder omkring punktet for motorens maksimale effekt. Prøvningshastigheden for motorer med konstant hastighed kan styres ved hjælp af regulatoren, der er monteret i motoren, eller ved hjælp af en prøvebænkshastighed, hvis dette gør det ud for motorregulator. Hvis regulatoren, der er monteret i motoren, anvendes, skal 100 % hastigheden være den motorstyrede hastighed som defineret i artikel 2, nr. 24. Hvis en prøvebænks hastighedssignal anvendes til simulering af regulator, skal 100 % hastigheden ved nulbelastning være den ubelastede motorhastighed, der er angivet af fabrikanten for denne regulatorindstilling, og 100 % hastigheden ved fuld belastning skal være mærkehastigheden for denne regulatorindstilling. Der anvendes interpolation til at bestemme hastigheden for de øvrige prøvningstilstande. Hvis regulatoren har isokron driftsmåde eller mærkehastigheden og nulbelastningshastigheden som angivet af fabrikanten afgiver mere end 3 %, kan en enkelt værdi, der angives af fabrikanten, anvendes som 100 % hastighed ved alle belastningspunkter. |
5.2.6. |
Drejningsmoment og effekt 5.2.6.1. Drejningsmoment Tallene for drejningsmoment, der angives i prøvningscyklusserne, repræsenterer, for en given prøvningstilstand, en af følgende: a) Forholdet mellem det nødvendige drejningsmoment og det maksimalt muligt drejningsmoment ved den foreskrevne prøvningshastighed (alle cyklusser undtagen D2 og E2) b) Forholdet mellem det nødvendige drejningsmoment til det drejningsmoment, der svarer til den af fabrikanten angivne nettomærkeeffekt (cyklus D2 og E2). 5.2.6.2. Effekt Effektværdierne, der angives i prøvningscyklusserne, er procentværdier, der repræsenterer, for en given prøvningstilstand, en af følgende: a) For prøvningscyklus E3 er effektværdierne procentværdier for den maksimale nettoeffekt ved 100 % hastighed, da denne cyklus er baseret på en teoretisk propelkarakteristikkurve for fartøjer, der drive af motorer til tungt arbejde uden begrænsning af længden. b) For prøvningscyklus F er effektværdierne procentværdier af den maksimale nettoeffekt ved en bestemt prøvningshastighed, undtagen for tomgangshastighed, hvor det er en procentdel af den maksimale nettoeffekt ved 100 % hastighed. |
6. Prøvningsbetingelser
6.1. Laboratorieprøvningsundersøgelser
Den absolutte temperatur (Ta) af motorluften ved motorens luftindtag, der udtrykkes i Kelvin, og det tørre atmosfæretryk (ps), der udtrykkes i kPa, måles, og parameteren fa bestemmes efter følgende anvisninger og ved hjælp af ligningen (6-5) eller (6-6). Hvis det atmosfæriske tryk måles i en kanal, skal der sikres mod mindre tryktab mellem atmosfæren og målestedet, og der skal redegøres for ændringer i kanalens statiske tryk som følge af gennemstrømningen. På flercylindrede motorer med flere separate grupper af indsugningsmanifolder, f.eks. V-motorer, måles gennemsnitstemperaturen for de separate grupper. Parameteren fa skal meddeles sammen med undersøgelsesresultaterne.
Motorer med naturlig indsugning og mekanisk trykladning:
|
(6-5) |
For trykladede motorer med eller uden køling af motorens indgangsluft:
|
(6-6) |
6.1.1. |
For at en prøvning kan betragtes for gyldig, skal følgende betingelser være opfyldt: a) f a skal være inden for området 0,93 ≤ f a ≤ 1,07, undtagen som tilladt i punkt 6.1.2 og 6.1.4 b) Indsugningsluftens temperatur skal opretholdes til 298 ± 5 K (25 ± 5 °C), målt opstrøms for enhver motorkomponent, undtagen som tilladt i punkt 6.1.3 og 6.1.4 og som krævet i punkt 6.1.5 og 6.1.6. |
6.1.2. |
Hvis det laboratorium, hvor motoren afprøves, ligger mere end 600 m over havets overflade, kan f a, med fabrikantens accept, overstige 1,07 på betingelse af, at p s ikke er under 80 kPa. |
6.1.3. |
Hvis effekten af den motor, der afprøves, er større end 560 kW, kan maksimumsværdien af indsugningsluftens temperatur, med fabrikantens accept, overstige 303 K (30 °C) på betingelse af, at den ikke overstiger 308 K (35 °C). |
6.1.4. |
Hvis det laboratorium, hvor motoren afprøves, ligger mere end 300 m over havets overflade, og effekten af den motor, der afprøves, er større end 560 kW, kan f a, med fabrikantens accept, overstige 1,07 på betingelse af, at p s ikke er mindre end 80 kPa, og den maksimale værdi for indsugningsluftens temperatur kan overstige 303 K (30 °C) på betingelse af, at den ikke overstiger 308 K (35 °C). |
6.1.5. |
I tilfælde af en motor af kategori NRS med en motoreffekt under 19 kW, der udelukkende består af motortyper til anvendelse i sneslynger, skal indsugningsluftens temperatur opretholdes mellem 273 K og 268 K (0 oC og – 5 °C). |
6.1.6. |
For motorer af kategori SMB skal indsugningsluftens temperatur opretholdes til 263 ± 5 K (– 10 ± 5 °C), undtagen som tilladt i punkt 6.1.6.1.
|
6.1.7. |
Det er tilladt at anvende: a) et apparat til måling af atmosfæretryk, hvis aflæsning anvendes som det atmosfæriske tryk for et helt prøvningsanlæg, som har mere end ét prøvningsrum med dynamometerapparat, sålænge udstyret til håndtering af indsugningsluft opretholder et omgivende tryk, hvor motoren prøves, inden for ± 1 kPa af det delte atmosfæriske tryk b) et apparat til måling af fugtighed til at måle indsugningsluftens fugtighed for et helt prøvningsanlæg, som har mere end ét prøvningsrum med dynamometerapparat, sålænge udstyret til håndtering af indsugningsluft opretholder dugpunktet, hvor motoren prøves, inden for ± 0,5 K af den delte fugtighedsmåling |
6.2. Motorer med ladeluftkøling
a) Der anvendes et ladeluftkølesystem med en samlet indsugningsluftkapacitet, der er repræsentativt for det på ibrugtagne produktionsmotorer anvendte system. Der skal konstrueres et laboratorieladeluftkølesystem med henblik på at minimere akkumuleringen af kondensat. Akkumuleret kondensat skal udtømmes, og alle udtømningsafløb lukkes fuldstændigt før emissionsprøvning. Afløbene holdes lukket under emissionsprøvningen. Kølervæskeforholdene opretholdes som følger:
a) der fastholdes en kølervæsketemperatur på mindst 20 °C ved indtaget til ladeluftkøleren under under hele prøvningen
b) ved mærkehastigheden og fuld belastning indstilles kølervæskens strømningshastighed, således at der efter ladeluftkølerens afgang opnås en lufttemperatur inden for ± 5 °C af den værdi, som fabrikanten har fastsat. Luftens udgangstemperatur måles på det sted, der er angivet af fabrikanten. Dette indstillingspunkt for kølervæsken anvendes under hele prøvningen.
c) Hvis motorfabrikanten har specificeret grænser for trykfald i ladeluftkølesystemet, skal det sikres, at trykfaldet i ladeluftkølesystemet ved de af fabrikanten specificerede motorbetingelser er begrænset til de(n) af fabrikanten angivne grænseværdi(er). Trykfaldet måles på de af fabrikanten angivne steder.
Når den maksimale prøvningshastighed (MTS) som omhandlet i punkt 5.2.5.1 anvendes i stedet for mærkehastigheden at gennemføre prøvningscyklussen, kan denne hastighed anvendes i stedet for mærkehastigheden ved indstilling af ladelufttemperatur.
Målet er at frembringe emissionsresultater, som er repræsentative for driften. Hvis det ud fra et velbegrundet teknisk skøn fremgår, at specifikationerne i dette afsnit fører til ikke-repræsentativ prøvning (f.eks. overkøling af indsugningsluft), kan der anvendes mere avancerede punkter og kontroller af ladelufttrykfald, kølervæsketemperatur og strømningshastighed for at opnå mere repræsentative resultater.
6.3. Motoreffekt
6.3.1. Grundlag for emissionsmåling
Grundlaget for specifik emissionsmåling er ukorrigeret nettoeffekt som defineret i artikel 3, nr. 23, i forordning (EU) 2016/1628.
6.3.2. Tilbehør, der skal monteres
Under prøvningen skal det tilbehør, der er nødvendigt for motorens funktion, monteres i prøvebænken i henhold til kravene i tillæg 2.
Hvis det nødvendige tilbehør ikke kan være monteret ved prøvningen, skal den effekt, som det optager, bestemmes og trækkes fra den målte motoreffekt.
6.3.3. Tilbehør, der skal afmonteres
Visse former for tilbehør, hvis definition er knyttet til driften af mobile ikke-vejgående maskiner, og som kan monteres på motoren, afmonteres før prøvningen.
Hvis tilbehør ikke kan afmonteres, kan den effekt, som det optager i ubelastet tilstand, bestemmes og lægges til den målte motoreffekt (se note g i tillæg 2). Hvis denne værdi er større end 3 % af maksimaleffekten ved prøvningshastigheden, kan det bekræftes af den tekniske tjeneste. Den effekt, der optages af tilbehør, skal anvendes til at justere de indstillede værdier og beregne motorens ydelse under prøvecyklussen i overensstemmelse med punkt 7.7.1.3 eller 7.7.2.3.1.
6.3.4. Bestemmelse af effekt optaget af tilbehør
Den af tilbehøret/udstyret optagne effekt behøver kun bestemmes:
a) hvis det i henhold til tillæg 2 krævede tilbehør/udstyr ikke er monteret på motoren
og/eller
b) hvis tilbehør/udstyr, der ikke kræves i henhold til tillæg 2, er monteret på motoren.
Værdierne for effekt optaget af tilbehør og målings-/beregningsmetoderne til bestemmelse af effekt optaget af tilbehør skal forelægges motorens fabrikant for hele prøvningscyklussernes driftsområde og godkendes af den godkendende myndighed.
6.3.5. Motorens udførte arbejde
Beregningen af referencearbejde udført og faktisk arbejde udført (jf. punkt 7.8.3.4) baseres på motoreffekten i henhold til punkt 6.3.1. I dette tilfælde har P f og P r i ligning (6-7) værdien nul, og P er lig med P m.
Hvis der er monteret tilbehør/udstyr i henhold til punkt 6.3.2 og/eller 6.3.3, anvendes den af tilbehøret/udstyret optagne effekt til korrektion af hver enkelt øjeblikkelig effektværdi P m,i ved hjælp af ligningen (6-8):
P i = P m,i – P f,i + P r,i |
(6-7) |
P AUX = P r,i — P f,i |
(6-8) |
Hvor:
P m,i |
er den målte motoreffekt, kW |
P f,i |
er effekten optaget af det tilbehør/udstyr, som skal være monteret ved prøvningen, men som ikke var monteret, kW |
P r,i |
er effekten optaget af det tilbehør/udstyr, som skal afmonteres ved prøvningen, men som var monteret, kW |
6.4. Motorens indsugningsluft
6.4.1. Indledning
Der anvendes det på motoren monterede indsugningsluftssystem eller et system, som er repræsentativt for en typisk ibrugtaget motorkonfiguration. Dette omfatter systemer til ladeluftkøling og udstødningsrecirkulation (EGR).
6.4.2. Indsnævring af luftindtag
Der skal anvendes et motorluftindtagssystem eller et prøvningslaboratoriesystem med en indsnævring af luftindtaget, der højst afviger ± 300 Pa fra den maksimale værdi, der er angivet af fabrikanten for et rent luftfilter ved mærkehastighed og fuld belastning. Hvis dette ikke er muligt på grund af udformningen af prøvningslaboratoriets lufttilførselssystem, skal der efter forudgående accept fra den tekniske tjeneste tillades en indsnævring, der ikke overskrider den værdi, der er angivet af fabrikanten for et snavset filter. Trykindsnævringens statiske differentialtryk måles på et sted og ved en hastighed og et drejningsmoment, som angives af fabrikanten. Hvis fabrikanten ikke angiver et målested, måles dette tryk opstrøms for en eventuel turbolader eller system til udstødningsrecirkulation (EGR) med tilslutning til luftindtagssystemet.
Når den maksimale prøvningshastighed (MTS) som omhandlet i punkt 5.2.5.1 anvendes i stedet for mærkehastigheden til at gennemføre prøvningscyklussen, kan denne hastighed anvendes i stedet for mærkehastigheden ved indstilling af luftindtagsindsnævring.
6.5. Motorens udstødningssystem
Der anvendes det på motoren monterede udstødningssystem eller et system, som er repræsentativt for en ibrugtaget motor. Udstødningssystemet skal opfylde kravene til udtagning af prøver af udstødningsgas som angivet i punkt 9.3. Der skal anvendes et motorudstødningssystem eller et prøvningslaboratoriesystem med et statisk modtryk i udstødningssystemet, der højst afviger 80-100 % fra den maksimale udstødningsindsnævring ved mærkehastighed og fuld belastning. Udstødningsindsnævringen kan være indstillet ved hjælp af en ventil. Hvis den maksimale udstødningsindsnævring er på 5 kPa eller mindre, skal indstillingsværdien ikke være mere end 1,0 kPa fra maksimum. Når den maksimale prøvningshastighed (MTS) som omhandlet i punkt 5.2.5.1 anvendes i stedet for mærkehastigheden til at gennemføre prøvningscyklussen, kan denne hastighed anvendes i stedet for mærkehastigheden ved indstilling af udstødningsindsnævring.
6.6. Motor med system til udstødningsefterbehandling
Har motoren et system til udstødningsefterbehandling, som ikke er monteret direkte på motoren, skal udstødningsrøret have samme diameter som det, der anvendes ved drift mindst fire rørdiametre opstrøms for den udvidelse, som indeholder efterbehandlingsenheden. Afstanden fra udstødningsmanifoldflangen eller turboladerudgangen til udstødningsefterbehandlingssystemet skal være den samme som i den mobile ikke-vejgående maskinkonfiguration eller inden for de afstandsspecifikationer, fabrikanten har angivet. Når specificeret af fabrikanten, skal røret være isolerede for at opnå en efterbehandlingsindgangstemperatur inden for fabrikantens specifikationer. Hvis andre monteringskrav er specificeret af fabrikanten, skal disse også overholdes i prøvningsopstillingen. Udstødningens modtryk eller indsnævring skal indstilles i henhold til punkt 6.5. For udstødningsefterbehandlingsanordninger med variabel udstødningsindsnævring defineres den maksimale udstødningsindsnævring, der anvendes i punkt 6.5, ved den efterbehandlingstilstand (degreening/aldring og regenerering/ladeniveau), der foreskrives af fabrikanten. Efterbehandlingsbeholderen kan være afmonteret under blindprøvning og under optegning af motorens karateristik og kan erstattes med en tilsvarende beholder med inaktiv katalysatorbærer.
De under prøvningscyklussen målte emissioner skal være repræsentative for emissionerne i praksis. Er motoren forsynet med et system til udstødningsefterbehandling, der forbruger et reagens, skal fabrikanten oplyse, hvilket reagens der anvendes til alle prøvningerne.
Ved motorer af kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB og ATS, der er udstyret med systemer til udstødningsefterbehandling med sjælden (periodisk) regenerering, jf. punkt 6.6.2, justeres emissionsresultaterne således, at der tages højde for regenereringer. I dette tilfælde afhænger middelværdierne for emission af regenereringernes frekvens med hensyn til brøkdele af prøvningsforløbet, hvor regenerering forekommer. Efterbehandlingssystemer med en regereringsproces, der finder sted enten på vedholdende vis eller mindst én gang i løbet af den pågældende transiente prøvningscyklus (NRTC eller LSI-NRTC) eller RMC-cyklus (»kontinuerlig regenerering«) i henhold til punkt 6.6.1, kræver ingen særlig prøvningsprocedure.
6.6.1. Kontinuerlig regenerering
Er der tale om et system til udstødningsefterbehandling, der er baseret på en kontinuerlig regenereringsproces, måles emissionerne på et efterbehandlingssystem, der er stabiliseret, således at der opnås repeterbare emissionsresultater. Regenereringsprocessen skal finde sted mindst én gang under varmstarts NRTC-, LSI-NRTC- eller NRSC-prøvning, og fabrikanten skal angive de normale betingelser, under hvilke regenerering finder sted (sodbelastning, temperatur, modtryk i udstødningssystemet osv.). For at påvise, at regenereringsprocessen er kontinuerlig, skal der gennemføres mindst 3 varmstarts NRTC-, LSI-NRTC- eller NRSC-prøvninger. I tilfælde af varmstarts NRTC-prøvning skal motoren varmes op i overensstemmelse med punkt 7.8.2.1 og fordampe i henhold til punkt 7.4.2.1, b), hvorefter den første varmstarts NRTC-prøvning gennemføres.
Efterfølgende varmstarts NRTC-prøvning gennemføres efter fordampning (soak) i henhold til punkt 7.4.2.1, litra b). Under disse prøvninger registreres udstødningstemperaturer og -tryk (temperatur før og efter udstødningsefterbehandlingssystemet, modtryk i udstødningssystemet osv.). Udstødningsefterbehandlingssystemet betragtes som tilfredsstillende, hvis de betingelser, der er angivet af fabrikanten, forekommer under prøvningen i et tilstrækkeligt tidsrum, og emissionsresultaterne ikke er spredt med mere end ± 25 % eller 0,005 g/Kwh, alt efter hvad der er størst.
6.6.2. Ikke-hyppig regenerering
Denne bestemmelse finder kun anvendelse på motorer, der er udstyret med et system til udstødningsefterbehandling med ikke-hyppig regenerering, typisk mindre end 100 timers normal motordrift. For disse motorer skal der fastsættes enten additive eller multiplikative faktorer for op- og nedjustering som omhandlet i punkt 6.6.2.4. (»justeringsfaktor«)
Prøvning og udvikling af justeringsfaktorer kræves kun for én relevant transient (NRTC eller LSI-NRTC) prøvningscyklus eller RMC-prøvningscyklus. De faktorer, der er blevet udviklet, kan anvendes på resultaterne af de andre prøvningscyklusser, herunder diskret modus NRSC.
Hvis der ikke foreligger nogen egnede justeringsfaktorer efter prøvning med transient (NRTC eller LSI-NRTC) prøvningscyklus eller RMC-prøvningscyklusser, fastsættes justeringsfaktorerne ved hjælp af en NRSC-prøvning i diskret modus. Faktorer, der er udviklet ved hjælp af en NRSC-prøvningscyklus i diskret modus, skal kun anvendes til NRSC-prøvningscyklusser i diskret modus.
Det er ikke påkrævet at foretage prøvning og udvikle justeringsfaktorer på både RMC og NRSC i diskret modus.
6.6.2.1. Krav til fastsættelse af justeringsfaktorer ved hjælp af NRTC-, LSI-NRTC- eller RMC-prøvning,
Emissionerne måles i mindst tre varmstarts NRTC-, LSI-NRTC- eller RMC-prøvninger, én med regenerering og de to andre uden regenerering, på et stabiliseret udstødningsefterbehandlingssystem. Regenereringsprocessen skal finde sted mindst én gang under NRTC-, LSI-NRTC- eller RMC-prøvningen med en regenerering. Hvis regenerering varer længere end en NRTC-, LSI-NRTC- eller RMC-prøvning, udføres der konsekutive NRTC-, LSI-NRTC- eller RMC-prøvninger, og emissionen måles fortsat uden slukning af motoren, indtil regenereringen er fuldført, og gennemsnittet af prøvningerne beregnes. Hvis regenerering fuldføres i løbet af en af prøvningerne, fortsættes hele prøvningen i fuld længde.
Der fastsættes en passende justeringsfaktor for en fuld cyklus ved af ligningerne (6-10) til (6-13).
6.6.2.2. Krav til fastsættelse af justeringsfaktorer ved hjælp af NRSC-prøvning i diskret modus
Der startes med et stabiliseret efterbehandlingssystem, og emissionerne måles på mindst tre gennemkørsler i hver prøvningsfunktionsmåde af den relevante NRSC i diskret modus, hvor betingelserne for regenerering kan opfyldes, én med regenerering og de to andre uden regenerering. PM-måling foretages ved anvendelse af flerfiltermetoden, der er beskrevet i punkt 7.8.1.2, litra c). Hvis regenerering er påbegyndt, men ikke afsluttet ved udgangen af prøvetagningsperioden for en specifik prøvningsfunktionsmåde, forlænges prøvetagningsperioden, indtil regenereringen er fuldført. Hvis der er flere gennemkørsler for samme tilstand beregnes et gennemsnitligt resultat. Processen gentages for hver prøvningsfunktionsmåde.
En passende justeringsfaktor beregnes ved hjælp af ligning (6-10) til (6-13) for de funktionsmåder af de relevante cyklusser, hvor der sker regenerering.
6.6.2.3. Overordnet procedure for udarbejdelse af faktorer for ikke-hyppig regenereringsjustering (IRAF-faktorer)
Fabrikanten skal angive de normale parameterbetingelser, under hvilke regenereringsprocessen finder sted (sodbelastning, temperatur, modtryk i udstødningssystemet osv.). Fabrikanten skal også oplyse regenereringshyppigheden i form af antallet af prøvninger, hvor regenerering forekommer. Den nøjagtige procedure til bestemmelse af denne hyppighed aftales med den typegodkendende eller certificerende myndighed på grundlag af velbegrundet teknisk skøn.
Fabrikanten skal med henblik på regenereringsprøvning levere et udstødningsefterbehandlingssystem, der er blevet ladet. Regenerering må ikke finde sted i motorens konditioneringsfase. Fabrikanten kan vælge at køre konsekutive prøvninger af den relevante cyklus, indtil uudstødningsefterbehandlingssystemet er ladet. Der kræves ikke emissionsmåling ved alle prøvninger.
Gennemsnitsværdier for emissioner mellem regenereringsfaserne bestemmes ud fra den aritmetiske middelværdi af flere prøvninger af den relevante cyklus foretaget med omtrent ens intervaller. Der skal foretages mindst én relevant cyklus så kort tid som muligt før en regenereringsprøvning og relevant cyklus umiddelbart efter en regenereringsprøvning.
Under regenereringsprøvningen registreres alle de data, der er nødvendige for at detektere regeneration (CO- eller NOx-emissioner, temperatur før og efter udstødningsefterbehandlingssystemet, modtrykket i udstødningssystemet osv.). Under regenereringsprocessen kan de gældende emissionsgrænser overskrides. Prøvningsproceduren er vist skematisk i figur 6.1.
Den gennemsnitlige specifikke emissionsgrad i forbindelse med prøvningerne, der er udført i overensstemmelse med punkt 6.6.2.1 eller 6.6.2.2. [g/kWh eller #/kWh] vægtes ved hjælp af ligning (6-9) (se figur 6.1):
|
(6-9) |
Hvor:
n |
antal prøvninger, hvor der ikke forekommer regenerering |
n r |
antal prøvninger, hvor der forekommer regenerering (mindst én prøvning) e r |
|
den gennemsnitlige specifikke emission fra en prøvning, hvor der ikke forekommer regenerering [g/kWh eller #/kWh] |
|
den gennemsnitlige specifikke emission fra en prøvning, hvor der forekommer regenerering [g/kWh eller #/kWh] |
Justeringsfaktoren for regenerering k r, som udtrykker den gennemsnitlige emissionsgrad, kan efter fabrikantens valg og baseret på et velbegrundet teknisk skøn beregnes enten multiplikativt eller additivt for alle forurenende stoffer, og, når der er en gældende grænseværdi for PM og PN, ved hjælp af ligning (6-10) til (6-13):
Multiplikativt
|
(opjusteringsfaktor) |
(6-10) |
|
(nedjusteringsfaktor) |
(6-11) |
Additivt
k ru,a = e w — e |
(opjusteringsfaktor) |
(6-12) |
k rd,a = e w — e r |
(nedjusteringsfaktor) |
(6-13) |
6.6.2.4. Anvendelse af justeringsfaktorer
Opjusteringsfaktorerne multipliceres med eller lægges til de målte emissionsgrader for alle prøvninger, hvor der ikke forekommer regenerering. Nedjusteringsfaktorer multipliceres med eller lægges til de målte emissionsgrader for alle prøvninger, hvor der forekommer regenerering. Forekomsten af regenerering skal identificeres således, at den fremgår tydeligt ved al prøvning. Hvis der ikke identificeres nogen regenerering, anvendes opjusteringsfaktoren.
Med henvisning til bilag VII og tillæg 5 til bilag VII om bremsespecifik emissionsberegning ved bremset effekt, skal justeringsfaktoren for regenerering:
a) når den er fastsat for en fuld vægtet cyklus, anvendes på resultaterne af den pågældende vægtede NRTC-, LSI-NRTC- og NRSC-prøvning
b) når den er fastsat specifikt for de enkelte funktionsmåder af den relevante NRSC-cyklus i diskret modus, anvendes på resultaterne af disse funktionsmåder af de relevante NRSC-cyklusser i diskret modus, for hvilke regenerering finder sted forud for beregningen af cyklusvægtet emissionsresultat. I dette tilfælde anvendes flerfiltermetoden til PM-måling
c) Kan udvides til andre motorer i den samme motorfamilie
d) Kan udvides til andre motorfamilier inden for samme familie af efterbehandlingssystem som defineret i bilag IX til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav efter forudgående godkendelse fra den godkendende myndighed på grundlag af teknisk dokumentation fra fabrikanten, som godtgør, at emissionerne er tilsvarende.
Der findes følgende muligheder:
a) En fabrikant kan vælge at undlade justeringsfaktorer for en eller flere af sine motorfamilier (eller motorkonfigurationer), fordi virkningen af regenereringen er lille, eller fordi det ikke er praktisk muligt at bestemme, hvornår regenerering forekommer. I så fald anvendes ingen justeringsfaktor, og fabrikanten er ansvarlig for overensstemmelse med grænseværdierne for emission i alle prøvninger, uanset om der forekommer regenerering.
b) På fabrikantens anmodning kan den godkendende myndighed tage højde for regenereringen på en anden måde end anført i ovenstående litra a). Denne mulighed gælder dog kun for regenereringer, der forekommer meget sjældent, og som det ikke er praktisk muligt at tage højde for ved hjælp af de i litra a) beskrevne justeringsfaktorer.
6.7. Kølesystem
Der skal anvendes et motorkølesystem med en tilstrækkelig kapacitet til at holde motorens driftstemperatur på den af fabrikanten angivne normalværdi (inklusive temperaturen på indsugningsluft, olie, kølervæske, motorblok og topstykke). Laboratoriets hjælpekølere og -ventilatorer kan anvendes.
6.8. Smøreolie
Smøreolien skal være specificeret af fabrikanten og være repræsentativt for smøreolie, der findes på markedet. Specifikationerne for den ved prøvningen anvendte smøreolie skal registreres og angives sammen med prøvningsresultaterne.
6.9. Specifikationer for referencebrændstoffet
De referencebrændstoffer, der skal anvendes til prøvning, er anført i bilag IX.
Brændstoftemperaturen skal være i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger. Brændstoftemperaturen skal måles ved brændstofindsprøjtningspumpens indtag eller som angivet af fabrikanten, og målestedet registreres.
6.10. Emissioner fra krumtaphus
Dette afsnit finder anvendelse på motorer af kategori NRE, NRG, IWP, IWA, RLR, NRS, NRSh, SMB og ATS, der opfylder trin V-emissionsgrænserne som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628.
Emissioner fra krumtaphus, der udledes direkte i den omgivende atmosfære, skal lægges til udstødningsemissionerne (enten fysisk eller matematisk) under hele emissionsprøvningen.
Fabrikanter, der benytter sig af denne undtagelse, skal montere motorerne således, at alle emissioner fra krumtaphuset kan ledes ind i emissionsprøvetagningssystemet. I denne forbindelse betragtes emissioner fra krumtaphuset, der ved al drift føres direkte til udstødningen opstrøms for udstødningsefterbehandlingssystemet, ikke som udledt direkte til den omgivende atmosfære.
Åbne emissioner fra krumtaphuset skal ledes ind i udstødningssystemet med henblik på emissionsmåling på følgende måde:
a) Ledningsmaterialet skal have glatte overflader, være strømførende og må ikke reagere med emissioner fra krumtaphuset. Ledningernes længde skal begrænses så meget som muligt
b) Antallet af bøjninger i labaratoriekrumtaphusets ledninger skal minimeres, og radius i enhver uundgåelig bøjning maksimeres.
c) Labotoriekrumtaphusets udstødningsledninger skal opfylde motorfabrikantens specifikationer vedrørende modtryk i krumtaphus
d) Krumtaphusets udstødningsledninger skal føres til den ufortyndede udstødning nedstrøms for et eventuelt udstødningsefterbehandlingssystem, nedstrøms for en eventuel installeret udstødningsindsnævring og tilstrækkeligt opstrøms for enhver prøvetagning til at sikre fuld opblanding med motorudstødningen før prøvetagning. Krumtaphusets udstødningsledning skal kunne nå ind i den frie udstødningsstrøm for således at undgå »boundary-layer«-virkninger og fremme opblanding. Krumtaphusets udstødningsledninger kan have en hvilken som helst retning i forhold til strømmen af ufortyndet udstødning.
7. Prøvningsprocedurer
7.1. Indledning
I dette kapitel beskrives bestemmelsen af bremsespecifikke emissioner af forurenende gasser og partikler fra de prøvede motorer. Prøvningsmotoren skal være stammotorkonfigurationen for motorfamilien som angivet i bilag IX til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav.
En laboratorie-emissionsprøvning består i at måle emissioner og andre parametre for de prøvningscyklusser, der er beskrevet i bilag XVII. Følgende aspekter behandles:
a) Laboratoriekonfigurationerne til emissionsmåling (punkt 7.2)
b) Verifikationsprocedurer før og efter prøvning (punkt 7.3)
c) Prøvningscyklusser (punkt 7.4)
d) Generel prøvningssekvens (punkt 7.5)
e) Motorens karakteristikoptegning (punkt 7.6)
f) Prøvningscyklusgenerering (punkt 7.7)
g) Specifik procedure for afvikling af prøvningscyklusser (punkt 7.8).
7.2. Principper for emissionsmåling
Til måling af bremsespecifikke emissioner skal motoren gennemgå de i punkt 7.4 beskrevne relevante prøvningscyklusser. Målingen af bremsespecifikke emissioner kræver bestemmelse af massen af forurenende stoffer i udstødningen (dvs. HC, CO, NOx og PM), partikalantallet i udstødningen (dvs. PN), massen af CO2 i udstødningen og det tilsvarende motorarbejde.
7.2.1. Bestanddelenes masse
Den samlede masse af hver bestanddel bestemmes under den relevante prøvningscyklus ved hjælp af følgende metoder:
7.2.1.1. Kontinuerlig prøvetagning
Ved kontinuerlig prøvetagning måles bestanddelens koncentration kontinuerligt i den ufortyndede eller fortyndede udstødning. Denne koncentration multipliceres med den kontinuerlige (ufortyndede eller fortyndede) udstødningsstrømhastighed ved prøvetagningsstedet med henblik på bestemmelse af bestanddelens massestrømshastighed. Emissionen af bestanddelen opsummeres kontinuerligt gennem hele prøvningsintervallet. Denne sum er den samlede masse for den emitterede bestanddel.
7.2.1.2. Batch-prøvetagning
Ved batch-prøvetagning udtages en prøve af ufortyndet eller fortyndet udstødning kontinuerligt og lagres til senere måling. Den udtagne prøve skal være proportionel i forhold til strømningshastigheden for den ufortyndede eller fortyndede udstødning. Som eksempler på batch-sampling kan nævnes indsamling af fortyndede forurenende luftafter i en sæk og PM-indsamling i et filter. I princippet er metoden for emissionsberegning som følger: De indsamlede batch-koncentrationer multipliceres med den samlede masse eller massestrøm (ufortyndet eller fortyndet), de blev udtaget fra under prøvningscyklussen. Dette produkt er den samlede masse eller massestrøm for den emitterede bestanddel. Til beregning af PM-koncentrationen divideres de PM, der er afsat på et filter, fra proportionelt udtaget udstødning med mængden af filtreret udstødningsgas.
7.2.1.3. Kombineret prøvetagning
Enhver kombination af kontinuerlig og batch-prøvetagning er tilladt (f.eks. PM med batch-prøvetagning og forurenende luftarter med kontinuerlig prøvetagning).
Figur 6.2 viser de to aspekter af prøvningsprocedurerne for emissionsmåling: udstyret med prøvetagningsledningerne i ufortyndet og fortyndet udstødningsgas og de nødvendige foranstaltninger til beregning af de forurenende emissioner i stationære og transiente prøvningscyklusser.
Bemærkning til figur 6.2: Udtrykket »Delstrømsprøvetagning af PM« omfatter delstrømsfortyndingssystemer, der udelukkende udskiller ufortyndet udstødningsgas med konstant eller varierende fortyndingsforhold.
7.2.2. Bestemmelse af arbejdet
Arbejdet bestemmes i løbet af prøvningscyklussen ved synkront at multiplicere hastighed og bremsemoment til beregning af de øjeblikkelige værdier for motoreffekt. Motoreffekten integreres over prøvningscyklussen for at bestemme det samlede arbejde.
7.3. Verifikation og kalibrering
7.3.1. Procedurer forud for prøvningen
7.3.1.1. Prækonditionering
For at opnå stabile betingelser prøkonditioneres prøvetagningssystemet og motoren, før en prøvningssekvens påbegyndes som beskrevet i dette punkt.
Hensigten med prækonditionering af motoren er at opnå repræsentative emissioner og emissionsbegrænsning i løbet af arbejdscyklussen og reducere distortion med henblik på at opfylde stabilitetsvilkårene for den efterfølgende emissionsprøvning.
Emissionerne kan måles under prækonditioneringscyklusser, så længe et forudbestemt antal prækonditioneringscyklusser udføres og målesystemet er blevet indledt i henhold til kravene i punkt 7.3.1.4. Omfanget af prækonditionering skal angives af fabrikanten, inden prækonditioneringen påbegyndes. Prækonditionering udføres som følger, idet de specifikke cyklusser for prækonditionering, er de samme som dem, der anvendes til emissionsprøvning.
7.3.1.1.1. Prækonditionering for koldstarts NRTC
Motoren skal prækonditioneres ved at udføre mindst én varmstarts NRTC. Umiddelbart efter hver prækonditioneringscyklus skal motoren slukkes og varmefordampningsperioden efter motorslukning (»engine off hot-soak period«) afsluttes. Umiddelbart efter afslutningen af det sidste prækonditioneringscyklus skal motoren slukkes og motornedkøling som beskrevet i punkt 7.3.1.2 påbegyndes.
7.3.1.1.2. Prækonditionering for varmstarts NRTC eller LSI-NRTC
I dette punkt beskrives den prækonditionering, der skal foretages, når formålet er at udtage emissionsprøver fra varmstarts NRTC uden at foretage koldstart af NRTC (»koldstarts-NRTC«) eller for LSI-NRTC. Motoren skal prækonditioneres ved at udføre mindst én varmstarts NRTC eller LSI-NRTC, alt efter hvad der relevant. Umiddelbart efter hver prækonditioneringscyklus skal motoren slukkes, hvorefter den næste cyklus startes så snart det er praktisk muligt. Det anbefales, at den næste prækonditioneringscyklus skal påbegyndes senest 60 sekunder efter afslutning af den forrige prækonditioneringscyklus. Hvor det er relevant skal en passende fordampningsperiode (hot-soak) (varmstarts NRTC) eller nedkølingsperiode (cool-down) (LSI-NRTC) finde anvendelse, før motoren startes til emissionsprøvning. Anvendes der ingen fordampningsperiode (hot-soak) eller afkølingsperiode (cool down), anbefales det, at emissionsprøvningerne påbegyndes inden for 60 sekunder efter afslutning af den sidste prækonditioneringscyklus.
7.3.1.1.3. Prækonditionering for NRSC i diskret modus
For motorer af andre kategorier end NRS og NRSh skal motoren varmes op og køre indtil motortemperaturerne (kølevand og smøreolie) er blevet stabiliseret på 50 % hastighed og 50 % drejningsmoment for enhver anden NRSC-prøvningscyklus i diskret modus end type D2, E2 og G, eller nominel motorhastighed og 50 % drejningsmoment for enhver NRSC-prøvningscyklus D2, E2 eller G i diskret modus. Hastigheden på 50 % beregnes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.1 i tilfælde af en motor, hvis MTS anvendes til generering af prøvningshastigheder, og i alle andre tilfælde beregnes den i overensstemmelse med punkt 7.7.1.3. Drejningsmomentet på 50 % defineres som 50 % af det maksimale drejningsmoment ved denne hastighed. Emissionsprøvningen startes uden at standse maskinen.
For motorkategori NRS og NRSh skal motoren varmes op i henhold til fabrikantens anbefalinger og velbegrundet teknisk skøn. Inden emissionsprøvetagningen kan påbegyndes, skal motoren køre i funktionsmåde 1 i den pågældende prøvningscyklus, indtil motortemperaturerne er blevet stabiliseret. Emissionsprøvningen startes uden at standse maskinen.
7.3.1.1.4. Prækonditionering for RMC
Motorfabrikanten skal udvælge én af følgende prækonditioneringssekvenser a) eller b). Motoren skal prækonditioneres i henhold til den valgte sekvens.
a) Motoren skal prækonditioneres ved at køre i mindst den anden halvdel af RMS-cyklussen på basis af antallet af prøvningsfunktionsmåder. Motoren må ikke kunne standse mellem cyklusser. Umiddelbart efter hver prækonditioneringscyklus skal den næste cyklus (inklusive emissionsprøvning) startes så snart det er praktisk muligt. Det anbefales, at den næste prækonditioneringscyklus så vidt muligt påbegyndes senest 60 sekunder efter afslutning af den forrige prækonditioneringscyklus.
b) Motoren skal være varmet op og køre indtil motortemperaturer (kølevand og smøreolie) er blevet stabiliseret på 50 % hastighed og 50 % drejningsmoment for enhver anden RMC-prøvningscyklus end type D2, E2 eller G, eller nominel motorhastighed og 50 % drejningsmoment for enhver RMC-prøvningscyklus D2, E2 eller eller G. 50 % hastighed beregnes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.1 i tilfælde af en motor, hvis MTS anvendes til generering af prøvningshastigheder, og beregnes i overensstemmelse med punkt 7.7.1.3, i alle andre tilfælde. Drejningsmomentet på 50 % defineres som 50 % af det maksimale drejningsmoment ved denne hastighed.
7.3.1.1.5. Motornedkøling (NRTC)
Der kan anvendes en naturlig eller kunstig nedkølingsprocedure. Ved kunstig nedkøling skal der i overensstemmelse med god teknisk praksis etableres systemer til at sende køleluft hen over maskinen, sende køleolie gennem motorens smøresystem, bortlede varme fra kølemiddelet gennem motorens kølesystem og aflede varme fra udstødningsefterbehandlingssystemet. Ved kunstig nedkøling af et efterbehandlingssystem, må køleluften først tilføres, før udstødningsefterbehandlingssystemet er nedkølet til under den temperatur, hvor katalysen aktiveres. En køleprocedure, der fører til ikke-repræsentative emissioner, er ikke tilladt.
7.3.1.2. Verificering af HC-kontaminering
Hvis der er en formodning om, at der forekommer en væsentlig HC-kontaminering af udstødningsgassens målesystem, kan kontamineringen kontrolleres med en nulstillingsgas, og påvirkningen kan således korrigeres. Hvis omfanget af kontaminering af målesystemet og HC-baggrundssystemet skal kontrolleres, skal det ske højst 8 timer før påbegyndelse af hver prøvningscyklus. Værdierne registreres med henblik på senere korrektion. Før denne kontrol gennemføres kontrol for utætheder, og FID-analysatoren kalibreres.
7.3.1.3. Forberedelse af måleudstyr til prøvetagning
Følgende trin gennemføres, inden emissionsprøvetagningen indledes:
a) Kontrol for utætheder udføres højst 8 timer forud for emissionsprøvetagningen i henhold til punkt 8.1.8.7.
b) Ved batch-sampling tilsluttes rene opbevaringsmedier, såsom sække, der er udsuget, eller filtre, der er korrigeret for tara.
c) Alle måleinstrumenter skal opstartes i henhold til instrumentfabrikantens anvisninger og god teknisk praksis.
d) Fortyndingssystemerne, prøvetagningspumperne, køleventilatorerne og dataindsamlingssystemet startes op.
e) Prøvestrømshastigheden justeres til det ønskede niveau ved omledning, hvis dette ønskes.
f) Varmevekslere i prøvetagningssystemet forvarmes eller forkøles til deres driftstemperaturintervaller ved prøvning.
g) Opvarmede eller afkølede komponenter såsom prøvetagningsledninger, filtre, kølere og pumper, skal have mulighed for at stabiliseres ved deres driftstemperaturer.
h) Udstødningsfortyndingssystemstrømmen skal slås til mindst 10 minutter før en prøvningssekvens.
i) Kalibrering af gasanalysatorer og nulstilling af kontinuerlige analysatorer udføres i henhold til proceduren i næste punkt 7.3.1.4.
j) Elektroniske integreringsanordninger skal forud for ethvert prøvningsinterval nulstilles eller gennulstilles.
7.3.1.4. Kalibrering af analyseapparater
Der vælges passende funktionsområder for gasanalysatorerne. Det er tilladt at anvende emissionsanalysatorer med automatisk eller manuelt områdeskift. Under en prøvning, hvor der anvendes transiente (NRTC eller LSI-NRTC) prøvningscyklusser eller RMC, og i en periode for prøvetagning af forurenende luftarter i slutningen af hver funktionsmåde for NRSC-prøvning i diskret modus, må emissionsanalysatorernes område ikke omskiftes. Desuden må forstærkningsindstillingerne i en analysators analoge operationelle forstærker(e) ikke ændres i løbet af prøvningscyklussen.
Alle kontinuerlige analysatorer skal nulstilles og kalibreres ved hjælp af internationalt sporbare gasser, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1. FID-analysatorer skal kalibreres på basis af kulstofnummeret 1 (C1).
7.3.1.5. Prækonditionering og tarakorrektion af PM-filter
De i punkt 8.2.3 beskrevne procedurer for prækonditionering og tarakorrektion af PM-filter følges.
7.3.2. Procedurer efter prøvning
Følgende procedurer gennemføres efter fuldendt prøvetagning:
7.3.2.1. Verificering af proportional prøvetagning
For enhver proportionel batch-prøve, såsom en sækkeprøve eller en PM-prøve, skal det verificeres, at der er observeret proportional prøvetagning i henhold til punkt 8.2.1. For enkeltfiltermetoden og den diskrete stationære prøvningscyklus beregnes den effektive PM-vægtningsfaktor. Prøver, der ikke opfylder kravene i punkt 8.2.1, kasseres.
7.3.2.2. PM-konditionering og -vejning efter prøvning
Brugte PM-prøvefiltre placeres i dækkede eller forseglede beholdere, eller filterholderne lukkes med henblik på at beskytte prøvetagningsfiltrene mod kontaminering fra omgivelserne. Således beskyttede bringes de fyldte filtre tilbage til konditioneringskammeret eller -rummet for PM-filtrene. PM-prøvefiltrene konditioneres og vejes herefter i overensstemmelse med punkt 8.2.4. (Procedurerer for postkonditionering og samlet vejning af PM-filter).
7.3.2.3. Analyse af batchprøvetagning af gasser
Så snart det er praktisk muligt, udføres følgende:
a) Alle gasanalysatorer til batchprøvetagning nulstilles og kalibreres senest 30 minutter efter afslutning af prøvningscyklussen eller under fordampningsperioden (soak), hvis det er praktisk muligt at kontrollere, om gasanalysatorerne stadig er stabile.
b) Alle konventionelle batchprøvetagninger af gasser skal analyseres senest 30 minutter efter, at varmstarts NRTC-cyklussen er gennemført, eller under fordampningsperioden (soak).
c) Baggrundsprøverne analyseres senest 60 minutter efter gennemførelsen af varmstarts NRTC-cyklussen.
7.3.2.4. Kontrol af forskydning
Efter kvantificering af udstødningsgas kontrolleres forskydning som følger:
a) For gasanalysatorer til batchanalyse eller kontinuerlig analyse registreres middelanalyseværdien efter stabilisering af en nulstillingsgas til analysatoren. Stabilisering kan omfatte tid til at rense analysatoren for en eventuel prøvegas samt eventuelle yderligere tid til at tage højde for analysatorens respons.
b) Middelanalyseværdien registreres efter stabilisering af justeringsgassen til analysatoren. Stabilisering kan omfatte tid til at rense analysatoren for en eventuel prøvegas samt eventuelle yderligere tid til at tage højde for analysatorens respons.
c) Disse data anvendes til at validere og korrigere for forskydning som beskrevet i 8.2.2.
7.4. Prøvningscyklusser
EU-typegodkendelsesprøvningen skal foretages med den passende ikke-vejgående stationære cyklus (NRSC) og, når det er relevant, den ikke-vejgående transiente cyklus (NRTC eller LSI-NRTC) som angivet i artikel 23 og bilag IV til forordning (EU) 2016/1628. De tekniske specifikationer og karakteristika af NRSC, NRTC og LSI-NRTC er fastsat i bilag XVII, og metoderne til bestemmelse af belastnings- og hastighedsindstillinger for disse prøvningscyklusser er fastsat i afsnit 5.2.
7.4.1. Stationære prøvningscyklusser
De ikke-vejgående stationære prøvningscyklusser (NRSC) er angivet i tillæg 1 og 2 til bilag XVII som en liste over diskrete modi NRSC (driftspunkter), hvor hvert driftspunkt har én hastighedsværdi og én drejningsmomentværdi. En NRSC-cyklus måles med en opvarmet motor i drift i henhold til fabrikantens specifikationer. Der kan efter fabrikantens valg foretages en NRSC-cyklus som en NRSC-cyklus i diskret modus eller en RMC-cyklus som beskrevet i punkt 7.4.1.1 og 7.4.1.2. Det er ikke påkrævet at gennemføre en emissionsprøvning i henhold til både punkt 7.4.1.1 og 7.4.1.2.
7.4.1.1. NRSCi diskret modus
NRSC-cyklussen i diskret modus består af varme driftscyklusser, hvor målingen af emissionen påbegyndes, efter motoren er startet, opvarmet og kører som angivet i punkt 7.8.1.2. Hver cyklus består af et antal hastigheds- og belastningsfunktionsmåder (med relevante vægtningsfaktorer for hver funktionsmåde), som indbefatter det typiske driftsområde for den specificerede motorkategori.
7.4.1.2. NRSCi ramped funktionsmåde
RMC-cyklussen består af varme driftscyklusser, hvor målingen af emissionen påbegyndes, efter motoren er startet, opvarmet og kører som angivet i punkt 7.8.2.1. Motoren kontrolleres løbende af prøvebænkens kontrolenhed under RMC-cyklussen. Gas- og partikelemissionerne måles og prøvetages løbende under RMC-cyklussen på samme måde som i den transiente (NRTC eller LSI-NRTC) prøvningscyklus.
En RMC-cyklus har til formål at tilvejebringe en metode til gennemførelse af en stationær prøvning på pseudo-transient vis. Hver RMC-cyklus består af en række stationære funktionsmåder med en lineær overgang mellem dem. Den relative .samlede tid ved hver funktionsmåde og den forudgående overgang svarer til vægtningen af NRSC-cyklussen i diskret modus Ændringen i motorhastighed og belastning fra én funkionsmåde til den næste skal kontrolleres lineært i 20 ± 1 s. Funktionsmådens skiftetid indgår i den nye funktionsmåde (herunder den første funktionsmåde). I visse tilfælde gennemføres funktionsmåder ikke i samme rækkefølge som NRSC-cyklussen i diskret modus eller de er delt for at undgå ekstreme temperaturskift.
7.4.2. Transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser
Den ikke-vejgående transiente cyklus for motorer af kategori NRE (NRTC) og den ikke-vejgående transiente cyklus for store motorer med gnisttænding af kategori NRS (LSI-NRTC) er begge specificeret i tillæg 3 til bilag XVII som en sekund-for-sekund sekvens af normaliserede hastigheds- og drejningsmomentværdier. For at udføre prøvningen på en motorprøvningscelle skal de normaliserede værdier konverteres til deres ækvivalente referencesværdier for den enkelte motor, der skal prøves, på grundlag af specifikke værdier for hastighed og drejningsmoment som fastlagt i motorkarakteristikken. Denne konvertering betegnes denormalisering, og den resulterende prøvningscyklus er NRTC- eller LSI-NRTC-referenceprøvningscyklussen for den motor, der skal prøves (jf. punkt 7.7.2).
7.4.2.1. Prøvningssekvens for NRTC
Det normaliserede NRTC-dynamometerskema er vist grafisk nedenfor i figur 6.3.
NRTC-cyklussen skal gennemføres to gange efter afsluttet prækonditionering (jf. punkt 7.3.1.1.1) i overensstemmelse med følgende procedure:
a) koldstart, efter at motoren og udstødningsefterbehandlingssystemerne er kølet ned til rumtemperatur efter naturlig motornedkøling eller koldstart efter tvunget nedkøling, og temperaturen på motor, kølervæske og olie, udstødningsefterbehandlingssystemer og alle motorstyringsanordninger er stabiliseret mellem 293 K og 303 K (20 oC og 30 oC). Måling af koldstartsemission indledes samtidigt med, at den kolde motor startes.
b) Fordampningsperioden (hot soak) skal begynde umiddelbart efter afslutning af koldstartsfasen. Motoren skal slukkes og konditioneres til kørsel med varmstart ved at lade den fordampe i 20 minutter ± 1 minut.
c) Varmstarten indledes umiddelbart efter fordampningsperioden ved motortørning. Gasanalysatorerne tændes mindst 10 sekunder før fordampningsperiodens (soak) udløb for at undgå spidssignaler ved tænding. Målingen af emissioner indledes parallelt med påbegyndelsen af varmstarts NRTC inklusive motortørningen.
Bremsespecifkke emissioner udtrykt i (g/kWh) skal bestemmes ved anvendelse af procedurerne i dette afsnit for både koldstarts og varmstarts NRTC. Sammensatte vægtede emissioner skal beregnes ved at vægte resultaterne ved koldstart med 10 % og resultaterne for varmstart med 90 % som beskrevet i bilag VII.
7.4.2.2. Prøvningssekvens for LSI-NRTC
LSI-NRTC-cyklussen skal gennemføres én gang som en varmstarts kørsel efter afsluttet prækonditionering (jf. punkt 7.3.1.1.2) i overensstemmelse med følgende procedure:
a) Motoren startes og betjenes i de første 180 sekunder af arbejdscyklussen, hvorefter den skal køre i tomgang uden belastning i 30 sekunder. Emissionerne måles ikke i løbet af denne opvarmningssekvens.
b) Ved udgangen af de 30 sekunders tomgangsperiode startes emissionsmåling og motoren skal køre i hele arbejdscyklussen fra begyndelsen (tid 0 sekund).
De bremsespecifikke emissioner udtrykt i (g/kWh) bestemmes ved anvendelse af procedurerne i bilag VII.
Hvis motor allerede var i drift før prøvningen, skal motoren i henhold til god teknisk praksis nedkøles tilstrækkeligt, således at de målte emissioner præcist afspejler de emissioner, der måles ved en motor, der starter ved rumtemperatur. Hvis for eksempel en motor, der starter ved rumtemperatur bliver varm nok på tre minutter til at starte i sløjfedrift (closed-llop) og opnå fuld katalysatoraktivitet, så er den mindste motorkøling nødvendig, inden den næste prøvning påbegyndes.
Motoropvarmningsproceduren kan med den tekniske tjenestes accept omfatte op til 15 minutters drift over prøvningscyklussen.
7.5. Generel prøvningssekvens
For at måle motoremissionerne udføres følgende trin:
a) Prøvningshastigheder og prøvningsbelastninger skal defineres for den motor, der skal prøves, ved at måle det maksimale drejningsmoment (for motorer med konstant hastighed) eller den maksimale momentkurve (for motorer med variabel hastighed) som funktion af motorhastigheden.
b) Normaliserede prøvningscyklusser skal denormaliseres med de drejningsmomenter (for motorer med konstant hastighed) eller hastigheder og drejningsmomenter (for motorer med variabel hastighed), der er angivet i punkt 7.5, litra a).
c) Motor, udstyr og måleinstrumenter skal på forhånd være forberedt til følgende emissionsprøvning eller prøvningsserier (koldstarts og varmstarts cyklus).
d) Der gennemføres procedurer forud for prøvningen for at kontrollere, at visse analysatorer og andet udstyr fungerer korrekt. Alle analysatorer skal kalibreres. Alle data forud for disse procedurer skal registreres.
e) Motoren startes (NRTC) eller holdes i gang (stationær cyklus og LSI-NRTC) ved prøvningscyklusens indledning og prøvetagningssystemerne startes samtidig.
f) Emissioner og andre påkrævede parametre måles eller registreres under prøvetagningen (for NRTC, LSI-NRTC og RMC i hele prøvningscyklussen).
g) Der gennemføres procedurer efter prøvningen for at kontrollere, at visse analysatorer og andet udstyr fungerer korrekt.
h) PM-filter/-filtre prækonditioneres, vejes (tomvægt), lastes, genkonditioneres og genvejes (lastet vægt), og derefter vurderes prøverne efter de forudgående (punkt 7.3.1.5) og efterfølgende (punkt 7.3.2.2) procedurer.
i) Resultaterne af emissionsprøvningen vurderes.
Figur 6.4 giver en oversigt over de procedurer, der er nødvendige for at kunne gennemføre NRMM-prøvningscyklusser med måling af udstødningsemissioner.
Figur 6.4
Prøvningssekvens
7.5.1. Motorstart og -genstart
7.5.1.1. Motorstart
Motoren startes:
a) som anbefalet i slutbrugerens instruktionsbog ved hjælp af en startmotor fra produktionen eller et trykluftstartsystem og enten et tilstrækkeligt opladet batteri, en passende strømforsyning eller en passende trykluftkilde, eller eller
b) ved at bruge dynamometeret til at tørne motoren, indtil den starter. Typisk skal motoren tørnes inden for ± 25 % af dens normale startomdrejningstal efter ibrugttagning, eller den startes ved lineært at øge dynamometerhastigheden fra nul til 100 min– 1 under laveste tomgangshastighed, men kun indtil motoren starter.
Tørning skal ophøre inden for 1 sekund efter motorstart. Hvis motoren ikke starter efter 15 sekunders tørning, indstilles startforsøget ved tørning og grunden til, at motoren ikke starter, undersøges, medmindre det af slutbrugerens instruktionsbog eller servicehåndbogen fremgår, at en længere starttid er normal.
7.5.1.2. Motorstop
a) Hvis motoren på noget tidspunkt i løbet af koldstarts NRTC-cyklussen går i stå, skal prøvningsresultaterne kasseres.
b) Hvis motoren på noget tidspunkt i løbet af koldstarts NRTC-cyklussen går i stå, skal prøvningsresultaterne kasseres. Motoren skal henstå med fordampningsemission i overensstemmelse med punkt 7.4.2.1, litra b), og varmstartsprøvningen gentages. I dette tilfælde er det ikke nødvendigt at gentage koldstartsprøvningen.
c) Hvis motoren på noget tidspunkt i løbet af LSI-NRTC-cyklussen går i stå, skal prøvningsresultaterne kasseres.
d) Hvis motoren på noget tidspunkt under NRTC-cyklussen (diskret eller ramped) går i stå, skal prøvningsresultaterne kasseres, og prøvningen gentages og indledes med motoropvarmningsproceduren. I tilfælde af PM-måling efter flerfiltermetoden (et prøvetagningsfilter for hver driftsfunktionsmåde) fortsættes prøvningen ved at stabilisere motoren i den foregående funktionsmåde med henblik på konditionering af motortemperaturen, hvorefter der påbegyndes måling i den funktionsmåde, hvori motoren gik i stå.
7.5.1.3 Motordrift
»Operatøren« kan være en person (manual betjening) eller en regulator (automatisk betjening), der mekanisk eller elektronisk sender et input med krav om motorydelse. Input kan komme fra en speederpedal eller et speedersignal, fra en gasspjældsreguleringsarm eller et gasspjældsreguleringssignal, fra en brændstofreguleringsarm eller et brændstofreguleringssignal, fra en hastighedskontrolarm eller et hastighedskontrolsignal eller fra en regulatorindstilling eller et regulatorindstillingssignal.
7.6. Optegning af motorkarakteristik
Før optegningen af motorkarakteristikken påbegyndes, opvarmes motoren, idet den mod slutningen af opvarmningen køres i mindst 10 minutter ved maksimal effekt eller i henhold til fabrikantens anbefalinger og velbegrundet teknisk skøn for at stabilisere temperaturen i motorens kølervæske og olie. Når motoren er stabiliseret, optegnes motorkarakteristikken.
Hvis fabrikanten agter at anvende det momentsignal, der udsendes af den elektroniske styreenhed, i motorer, der er udstyret hermed, under overvågningsprøvning efter ibrugtagning i henhold til delegeret forordning (EU) 2017/655 om overvågning af emissioner fra ibrugtagne motorer, skal verifikation som fastsat i tillæg 3 tillige udføres under motorens karakteristikoptegning.
Med undtagelse af motorer med konstant hastighed optegnes motorkarakteristikken med fuldt åbnet gasspjæld eller regulator, idet der anvendes diskrete hastigheder i stigende rækkefølge. Minimal og maksimal hastighed for karakteristikoptegning fastlægges således:
Minimal karakteristikhastighed |
= |
varm tomgangshastighed |
Maksimal hastighed for karakteristikoptegning |
= |
n hi × 1,02, dog højst den hastighed, hvor drejningsmomentet ved maksimalt drejningsmoment går mod nul. |
Hvor:
n hier den høje hastighed som defineret i artikel 2, nr. 12.
Hvis den højeste hastighed er usikker eller ikke-repræsentativ (f.eks. for uregulerede motorer), foretages der optegning af motorkarakteristikken efter velbegrundet teknisk skøn op til den højeste sikre eller repræsentative hastighed.
7.6.1. Optegning af motorkarakteristik for NRSC med variabel hastighed
Ved optegning af motorkarakteristik for en NRSC med variabel hastighed (kun for motorer, der ikke skal gennemgå NRTC- eller LSI-NRTC-cyklussen), udvælges der på grundlag af velbegrundet teknisk skøn et tilstrækkeligt antal jævnt fordelte indstillingspunkter. Ved hvert indstilllingspunkt skal hastigheden være stabiliseret, og drejningsmomentet skal have mulighed for at stabilisere sig i mindst 15 sekunder. Den gennemsnitlige hastighed og det gennemsnitlige drejningsmoment registreres ved hvert indstillingspunkt. Det anbefales, at den gennemsnitlige hastighed og det gennemsnitlige drejningsmoment beregnes ved hjælp af data fra de sidste 4-6 sekunder. Om nødvendigt bestemmes hastighederne og drejningsmomenterne for NRSC-cyklussen ved hjælp af lineær interpolation. Når motorerne også skal gennemføre en NRTC- eller LSI-NRTC-cyklus, anvendes NRTC-motorkarakteristikken til at bestemme hastighederne og momenterne til den stationære prøvning.
Der kan efter fabrikantens alternativt foretages optegning af motorens karakteristik i henhold til proceduren i punkt 7.6.2.
7.6.2. Optegning af motorkarakteristik for NRTC- og LSI-NRTC-cyklussen
Motorkarakteristikken optegnes efter følgende procedure:
a) Motoren skal være ubelastet og køre med tomgangshastighed.
i) For motorer med regulator for lav hastighed sættes operatørkrav til minimum, og dynamometeret eller anden belastningsanordning anvendes til at tilstræbe et drejningsmoment på nul ved motorens primære udgangsaksel, og der gives mulighed for, at motoren kan regulere hastigheden. Denne tomgangshastighed i varm tilstand måles.
ii) For motorer uden regulator for lav hastighed sættes dynamometeret til at tilstræbe et drejningsmoment på nul ved motorens primære udgangsaksel, og operatørkrav sættes til at styre hastigheden til den af fabrikanten oplyste lavest mulige motorhastighed med minimumsbelastning (også kaldet fabrikantangiven varm tomgangshastighed).
iii) Det af fabrikanten oplyste tomgangsmoment kan anvendes for alle motorer med variabel hastighed (med eller uden regulator for lav hastighed), hvis et tomgangsmoment på over nul er repræsentativt for drift efter ibrugtagning.
b) Operatørkrav sættes til maksimum, og motorhastigheden styres til mellem varm tomgangshastighed og 95 % af varm tomgangshastighed. For motorer med referencedriftscyklusser, hvis laveste hastighed er højere end den varme tomgangshastighed, kan optegningen påbegyndes mellem den laveste referencehastighed og 95 % af den laveste referencehastighed.
c) Motorhastigheden skal øges med en hastighed på gennemsnitligt 8 ± 1 min– 1/s, eller motorens karakteristik optegnes ved hjælp af en kontinuerlig jævn hastighedsstigning, således at det tager 4-6 minutter at nå fra minimal til maksimal karakteristikhastighed. Hastighedsområdet for optegningen indledes mellem varm tomgang og 95 % af varm omgang og afsluttes ved den højeste hastighed over den maksimale effekt, hvor mindre end 70 % af den maksimale effekt indtræder. Hvis denne højeste hastighed er usikker eller ikke-repræsentativ (f.eks. for uregulerede motorer), anvendes der et velbegrundet teknisk skøn til at optegne motorkarakteristikken op til den højeste sikre eller repræsentative hastighed. Motorens hastigheds- og drejningsmomentpunkter skal registreres med en målefrekvens på mindst 1 Hz.
d) Anser en fabrikant ovennævnte teknikker til optegning af karakteristik for sikkerhedsmæssigt utilfredsstillende eller dårligt repræsentative for en given motor, kan alternative teknikker til optegning af karakteristik anvendes. Sådanne alternative teknikker skal opfylde den angivne karakteristikoptegningsprocedures formål, som er at bestemme det maksimale drejningsmoment, der er til rådighed ved alle motorhastigheder, som gennemløbes under prøvningscyklussen. Hvis der afviges fra de teknikker til optegning af karakteristik, som er foreskrevet i dette afsnit med begrundelse i sikkerhed eller repræsentativitet, skal sådanne afvigende teknikker godkendes af den godkendende myndighed tillige med begrundelsen for deres anvendelse. Dog må momentkurven under ingen omstændigheder gennemkøres med faldende motorhastigheder i forbindelse med regulerede eller turboladede motorer.
e) Der behøver ikke optages karakteristik af motoren før hver eneste prøvningscyklus. En motor skal genoptegnes, hvis:
i) der er gået urimelig lang tid siden sidste optegning, vurderet på grundlag at et velbegrundet teknisk skøn, eller
ii) der er foretaget fysiske ændringer eller rekalibreringer af motoren, som muligvis kan have indflydelse på motorens ydevne eller
iii) det atmosfæriske tryk nær motorens luftindtag ikke ligger inden for ± 5 kPa af den værdi, der registreres på tidspunktet for den seneste motorkarakteristik.
7.6.3. Optegning af motorkarakteristik for NRSC med konstant hastighed
Motoren kan styres med en produktionsregulator for konstant hastighed, eller en sådan regulator kan simuleres ved at styre motorhastigheden med et styringssystem med operatørkrav. Afhængigt af, hvad der er relevant, anvendes enten isokron- eller hastighedsfaldsregulering (speed-droop).
7.6.3.1. Kontrol af mærkeeffekt for motorer, der skal prøves efter cyklus D2 eller E2
Der foretages følgende kontrol:
a) Med den regulatorstyrede eller den simulerede regulatorstyring af hastigheden og anvendelse af operatørkrav drives motoren ved mærkehastighed og mærkeeffekt, så længe, som det er nødvendigt for at opnå stabil drift.
b) Drejningsmomentet øges, indtil motoren ikke er i stand til at opretholde den regulerede hastighed. Effekten på dette punkt skal registreres. Før denne kontrol gennemføres, skal metoden til sikkert at afgøre, hvornår dette punkt er nået, aftales mellem fabrikanten og den tekniske tjeneste, der foretager kontrollen, afhængigt af regulatorens karakteristika. Den effekt, der er registreret i litra b), må ikke overstige mærkeeffekten som defineret i artikel 3, nr. 25, i forordning (EU) nr. 2016/1628, med mere end 12,5 %. Hvis denne værdi overskrides, skal fabrikanten ændre den angivne mærkeeffekt.
Hvis den specifikke motor, der prøves, ikke er i stand til at udføre denne kontrol på grund af risiko for skader på motoren eller dynamometer, skal fabrikanten forelægge den godkendende myndighed solid dokumentation for, at maksimumseffekten ikke overstiger mærkeeffekten med mere end 12,5 %.
7.6.3.2. Procedure for karakteristikoptegning for NRSC med konstant hastighed
a) Med den regulatorstyrede eller den simulerede regulatorstyring af hastigheden og anvendelse af operatørkrav drives motoren ved reguleret ubelastet hastighed (ved høj hastighed, ikke lav tomgang) i mindst 15 sekunder, medmindre den specifikke motor ikke er i stand til at udføre denne opgave.
b) Ved hjælp af dynamometeret øges drejningsmomentet jævnt. Optegningen foretages således, at det tager højst 2 minutter at nå fra den regulatorstyrede ubelastede hastighed til et drejningsmoment svarende til mærkeeffekt for motorer, der skal prøves efter cyklus D2 eller E2, eller et maksimalt drejningsmoment i tilfælde af andre prøvningscyklusser med konstant hastighed. Under optegning af motorkarakteristikken registreres den faktiske hastighed og det faktiske drejningsmoment med mindst 1 Hz
c) I tilfælde af en motor med konstant hastighed med en regulator, der kan indstilles til alternative hastigheder, skal motoren prøves ved hver relevant konstant hastighed.
For motorer med konstant hastighed skal der på grundlag af et velbegrundet teknisk skøn og med den godkendende myndigheds accept anvendes andre metoder til at registrere maksimalt drejningsmoment og maksimal effekt ved de(n) fastlagte driftshastighed(er).
For motorer, der prøves på andre cyklusser end D2 eller E2, når både målte og angivne værdier er tilgængelige for maksimalt drejningsmoment, kan den angivne værdi anvendes i stedet for den målte værdi, hvis den er mellem 95 og 100 % af den målte værdi.
7.7. Generering af prøvningscyklus
7.7.1. Generation af NRSC
Dette punkt anvendes til at generere den motorhastighed og belastning, hvormed motoren skal drives under stationære prøvninger med NRSC-cyklusser i diskret modus eller RMC-prøvning.
7.7.1.1. Generering af NRSC-prøvningshastigheder for motorer, der prøves med både NRSC eller enten NRTC eller LSI-NRTC.
For motorer, som prøves med enten NRTC- eller LSI-NRTC-cyklus ud over en NRSC-cyklus, skal den MTS, jf. punkt 5.2.5.1, tjene som 100 % hastighed for både transiente og stationære prøvninger.
MTS skal anvendes i stedet for mærkehastigheden ved bestemmelse af mellemhastigheden i overensstemmelse med punkt 5.2.5.4.
Tomgangshastigheden bestemmes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.5.
7.7.1.2. Generering af NRSC-prøvningshastigheder for motorer, der udelukkende prøves med NRSC-cyklus
For motorer, der ikke prøves med en transient (NRTC eller LSI-NRTC) prøvningscyklus, skal mærkehastigheden som specificeret i punkt 5.2.5.3 anvendes som 100 % hastighed.
Mærkehastigheden anvendes til at bestemme mellemhastigheden i overensstemmelse med punkt 5.2.5.4. Hvis der for NRSC-cyklussen specificeres yderligere hastigheder som en procentdel, skal de beregnes som en procentdel af mærkehastigheden.
Tomgangshastigheden bestemmes i overensstemmelse med punkt 5.2.5.5.
MTS kan med forudgående accept fra den tekniske tjeneste anvendes i stedet for mærkehastighed for generering af prøvningshastigheder i forbindelse med dette punkt.
7.7.1.3. Generering af NRSC-belastning for hver prøvningsfunktionsmåde
Belastningsprocenten for hver prøvningsfunktionsmåde i den valgte prøvningscyklus skal tages fra den relevante NRSC-tabel i tillæg 1 eller 2 til bilag XVII. Afhængigt af prøvningscyklussen udtrykkes belastningsprocenten i disse tabeller enten som effekt eller drejningsmoment i overensstemmelse med punkt 5.2.6 og i fodnoterne for hver tabel.
Værdien på 100 % ved en given prøvningshastighed skal være den målte eller angivne værdi taget fra den karakteristikkurve, der genereres i henhold til henholdsvis punkt 7.6.1, 7.6.2 eller 7.6.3, udtrykt i maskineffekt (kW).
Motorens indstilling for hver prøvningsfunktionsmåde skal beregnes ved hjælp af ligningen (6-14):
|
(6-14) |
Hvor:
S |
er dynamometerets indstilling (kW) |
P max |
er den observerede eller angivne maksimale effekt ved prøvningshastigheden under prøvningsbetingelserne (som oplyst af fabrikanten) i kW |
P AUX |
er den angivne samlede effekt absorberet af tilbehøret som defineret i ligning (6-8) (jf. punkt 6.3.5) ved den specificerede prøvningshastighed i kW |
L |
er %-drejningsmoment |
Et minimalt varmt drejningsmoment, der er repræsentativt for drift ved ibrugtagning, kan angives og anvendes for ethvert belastningspunkt, der ellers ville falde ind under denne værdi, hvis motortypen normalt ikke vil fungere under dette minimale drejningsmoment, f.eks. fordi det vil være tilsluttet mobile ikke-vejgående maskiner, der ikke opererer under et vist minimalt drejningsmoment.
For så vidt angår cyklusserne E2 og D2 skal fabrikanten angive mærkeeffekten, og disse anvendes som 100 % effekt ved generering af prøvecyklus.
7.7.2. Generering af NRTC og LSI-NRTC-hastighed og -belastning for hvert prøvningspunkt (denormalisering)
Dette punkt anvendes til at generere de tilsvarende motorhastigheder og belastninger, hvormed motoren skal drives under NRSC- eller LSI-NRTC-prøvning. I tillæg 3 til bilag XVII defineres de relevante prøvningscyklusser i normaliseret format. En normaliseret prøvningscyklus består i en sekvens af parrede procentværdier for hastighed og %-drejningsmoment.
Normaliserede værdier for hastighed og drejningsmoment skal transformeres ved følgende konventioner:
a) Den normaliserede hastighed transformeres til en sekvens af referencehastigheder, n ref, i overensstemmelse med punkt 7.7.2.2.
b) Det normaliserede drejningsmoment udtrykkes som procentdel af det optegnede drejningsmoment fra den kurve, der genereres i henhold til punkt 7.6.2 ved den tilsvarende referencehastighed. Disse normaliserede værdier transformeres til en sekvens af referencedrejningsmomenter, T ref, i overensstemmelse med punkt 7.7.2.3.
c) Værdierne for referencehastighed og referencedrejningsmoment udtrykt i sammenhængende enheder multipliceres for at beregne referenceeffektværdierne.
7.7.2.1. Reserveret
7.7.2.2. Denormalisering af motorhastighed
Motorhastigheden denormaliseres ved hjælp af ligning (6-15):
|
(6-15) |
Hvor:
n ref |
er referencehastigheden |
MTS |
er den maksimale prøvningshastighed |
n idle |
er tomgangshastigheden |
% hastighed |
er værdien af NRTC eller LSI-NRTC normaliserede hastighed i henhold til tillæg 3 til bilag XVII. |
7.7.2.3. Denormalisering af motorens drejningsmoment
Drejningsmomentværdierne i dynamometerskemaet i tillæg 3 til bilag XVII er normaliseret til det maksimale drejningsmoment ved den pågældende hastighed. Referencecyklussens drejningsmomentværdier denormaliseres ved hjælp af den karakteristikkurve, der er fastlagt i henhold til punkt 7.6.2, med ligningen (6-16):
|
(6-16) |
for den respektive referencehastighed som bestemt i punkt 7.7.2.2.
Hvor:
T ref |
er referencedrejningsmomentet for den respektive referencehastighed |
max.torque |
er det maksimale drejningsmoment for den respektive prøvningshastighed fra motorens karakteristikoptegning, der er opnået i overensstemmelse med punkt 7.6.2. i givet fald justeret i overensstemmelse med punkt 7.7.2.3.1. |
%torque |
( %drejningsmoment ) er værdien af NRTC eller LSI-NRTC normaliserede drejningsmoment i henhold til tillæg 3 til bilag XVII. |
a) Det angivne minimale drejningsmoment
Der kan angives et minimalt drejningsmoment, der er repræsentativt for drift ved ibrugtagning. Hvis motoren f.eks. typisk er forbundet med mobile ikke-vejgående maskiner, der ikke opererer under et vist minimalt drejningsmoment, kan dette drejningsmoment angives og anvendes for ethvert belastningspunkt, der ellers ville falde under denne værdi.
b) Tilpasning af motorens drejningsmoment på grund af tilbehør monteret ved emissionsprøvning
Hvis tilbehør er monteret i overensstemmelse med tillæg 2, må der ikke foretages justering til det maksimale drejningsmoment for den respektive prøvningshastighed, der er taget fra motorens karakteristikoptegning, som udføres efter punkt 7.6.2.
Hvis tilbehør, der er nødvendigt i henhold til punkt 6.3.2 eller 6.3.3, og som burde have været monteret med henblik på prøvningen, ikke er blevet monteret, eller hvis tilbehør, der burde have været afmonteret med henblik på prøvningen, er monteret, skal værdien af T max justeres ved hjælp af ligning (6-17)
T max = T map — T AUX |
(6-17) |
hvor:
TAUX = Tr — Tf |
(6-18) |
hvor:
T map |
er det ujusterede maksimale drejningsmoment for den respektive prøvningshastighed, der er taget fra motorens karakteristikoptegning, der er opnået i overensstemmelse med punkt 7.6.2. |
T f |
er det drejningsmoment, der kræves for at drive tilbehør, som burde have været monteret, men som ikke blev installeret med henblik på prøvning |
T r |
er det drejningsmoment, der kræves for at drive tilbehør, som burde have været afmonteret med henblik på prøvning, men som blev installeret med henblik på prøvning |
7.7.2.4. Eksempel på denormaliseringsprocedure
Som eksempel vises, hvordan følgende prøvningspunkt denormaliseres:
% hastighed = 43 %
% drejningsmoment = 82 %
Følgende værdier er givet:
MTS = 2 200 min– 1
n idle = 600 min– 1
resulterende i
hvor det maksimale drejningsmoment, aflæst på karakteristikkurven ved 1 288 min– 1, er 700 Nm
7.8. Procedure for afvikling af specifik prøvningscyklus
7.8.1. Emissionsprøvningssekvens for NRSC i diskret modus
7.8.1.1. Opvarmning af motor til stationær NRSC i diskret modus
Procedurerne forud for prøvningen, herunder analysatorkalibrering, foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.1. Motoren skal varmes op ved prækonditioneringssekvensen i punkt 7.3.1.1.3. Prøvningscyklussens målinger påbegyndes umiddelbart efter dette motorkonditioneringspunkt.
7.8.1.2. Gennemførelse af NRSC i diskret modus
a) Prøvningen foretages i opstigende nummerrækkefølge for funktionsmåde som angivet for prøvningscyklussen (jf. tillæg 1 til bilag XVII).
b) Hver funktionsmåde skal have en længde på mindst 10 minutter, undtagen ved prøvning af motorer med gnisttænding ved anvendelse af cyklus G1, G2 eller G3, hvor hver funktionsmåde skal have en varighed på mindst 3 minutter. Motoren skal i hver funktionsmåde stabiliseres i mindst 5 minutter, og der skal udtages emissioner i 1-3 minutter for forurenende luftarter, og, når der foreligger en relevant grænseværdi, PN ved udgangen af hver funktionsmåde, undtagen ved prøvning af motorer med gnisttænding ved anvendelse af cyklus G1, G2 eller G3, hvor der udtages emissioner i mindst de sidste 2 minutter af den pågældende prøvningsfunktionsmåde. Det er tilladt at forlænge prøvetagningstiden for at forbedre PM-udtagningens nøjagtighed.
Varigheden af den pågældende funktionsmåde skal registreres og angives i rapporten.
c) PM-udtagning foretages enten ved enkeltfiltermetoden eller flerfiltermetoden. Da metoderne kan give let afvigende resultater, skal den anvendte metode angives sammen med resultaterne.
Anvendes metoden med enkeltfilter, skal de i prøvningscyklussen angivne vægtningsfaktorer og den faktiske udstødningsgasstrøm tages i betragtning ved prøveindsamlingen gennem tilsvarende indstilling af prøvestrømshastighed og/eller prøvetagningstid. Den effektive vægtningsfaktor for PM-udtagning skal ligge inden for ± 0,005 af vægtningsfaktoren for den pågældende funktionsmåde.
Prøvetagning skal finde sted senest muligt i hver funktionsmåde. I forbindelse med enkeltfiltermetoden skal afslutningen af PM-udtagningen inden for ± 5 sekunder være sammenfaldende med afslutningen af målingen af forurenende luftarter. Prøvetagningstiden skal for hver funktionsmåde være mindst 20 sekunder for metoden med enkeltfilter og mindst 60 sekunder for flerfiltermetoden. For systemer uden mulighed for omføring skal prøvetagningstiden pr. funktionsmåde være mindst 60 sekunder for enkelt- og flerfiltermetoden.
d) Motorens hastighed og belastning, indsugningsluftens temperatur, brændstofstrømmen og i givet fald luft- eller udstødningsgasstrømmen skal måles i hver funktionsmåde med samme tidsinterval som for måling af gasformige koncentrationer.
Eventuelle yderligere data, som er nødvendige for beregningen, registreres.
e) Hvis motoren går i stå, eller emissionsprøvetagningen afbrydes efter påbegyndelse af emissionsprøvetagning for en NRSC i diskret modus og enkeltfiltermetoden, kasseres prøvningsresultaterne, og prøvningen gentages med motoropvarmningsproceduren. I tilfælde af PM-måling efter flerfiltermetoden (et prøvetagningsfilter for hver driftsfunktionsmåde) fortsættes prøvningen ved at stabilisere motoren i den foregående funktionsmåde med henblik på konditionering af motortemperaturen, hvorefter der påbegyndes måling i den funktionsmåde, hvori motoren gik i stå.
f) Procedurerne efter prøvningen foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.2.
7.8.1.3. Valideringskriterier
I de enkelte funktionsmåder af den givne stationære prøvningscyklus efter den indledende overgangsperiode må den målte hastighed højst afvige fra referencehastigheden i ± 1 % af mærkehastigheden, dog ikke over ± 3 min– 1, med undtagelse af tomgang, der skal være inden for de af fabrikanten angivne tolerancer. Det målte drejningsmoment må ikke afvige fra referencedrejningsmomentet i mere end ± 2 % af det maksimale drejningsmoment ved prøvningshastigheden.
7.8.2. Emissionsprøvningssekvens for RMC-cyklus
7.8.2.1. Motoropvarmning
Procedurerne forud for prøvningen, herunder analysatorkalibrering, foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.1. Motoren skal varmes op ved prækonditioneringssekvensen i punkt 7.3.1.1.4. Umiddelbart efter denne konditionering af motoren, og hvis motorhastighed og drejningsmoment ikke allerede er indstillet for prøvningens første funktionsmåde, ændres motorhastighed og drejningsmoment i en lineær rampe på 20 ± 1 sekund til prøvningens første funktionsmåde. Prøvningscyklussens målinger påbegyndes mellem 5 og 10 sekunder efter afslutningen af rampen.
7.8.2.2. Gennemførelse af RMC-cyklus
Prøvningen foretages i nummerrækkefølgen for funktionsmåde som angivet for prøvningscyklussen (jf. tillæg 2 til bilag XVII). Hvis der ikke findes nogen RMC-cyklus for den specificerede NRSC-cyklus anvendes proceduren for NRSC i diskret modus som fastsat i punkt 7.8.1.
Motoren skal fungere i det foreskrevne tidsrum i hver funktionsmåde. Overgangen fra én funktionsmåde til den næste skal foregå lineært i 20 s ± 1 s efter de tolerancer, der er foreskrevet i punkt 7.8.2.4.
For RMC-cyklus genereres værdierne for referencehastighed og drejningsmoment med en minimumsfrekvens på 1 Hz, og denne sekvens af punkter anvendes til kørsel af cyklussen. I overgangsfasen mellem funktionsmåder skal værdierne for denormaliseret referencehastighed og -drejningsmoment stige lineært mellem funktionsmåder for at generere referencepunkter. De normaliserede værdier for referencedrejningsmoment må ikke stige lineært mellem funktionsmåder og derefter denormaliseres. Hvis hastigheds- og drejningsmomentstigningen løber gennem et punkt over motorens momentkurve, fortsættes den for at styre referencedrejningsmomenterne, og operatøren tillades af fortsætte til maksimum.
Gennem hele RMC-cyklussen (i hver funktionsmåde og inklusive stigningerne mellem funktionsmåder) måles koncentrationen af hver forurenende luftart, og der foretages PM- og PN-udtagning, hvis der findes en relevant grænseværdi. De forurenende luftarter kan måles ufortyndet eller fortyndet og registreres løbende. Hvis de fortyndes, kan de også indsamles i en prøvetagningssæk. Partikelprøven fortyndes med konditioneret og ren luft. Der tages én prøve over hele prøvningproceduren og i tilfælde af PM opsamles den på et enkelt PM-udtagningsfilter.
For at beregne de bremsespecifikke emissioner beregnes det faktiske arbejde i cyklussen ved at integrere den faktiske motoreffekt over hele cyklusforløbet.
7.8.2.3. Emissionsprøvningssekvens
a) Gennemførelsen af RMC, udtagningen af udstødningsgasser, dataregistreringen og integreringen af de målte værdier påbegyndes samtidigt.
b) Hastighed og drejningsmoment styres til den første funktionsmåde i prøvningscyklussen.
c) Hvis motoren på noget tidspunkt i løbet af RMC-cyklussen går i stå, skal prøvningsresultaterne kasseres. Motoren prækonditioneres og prøvningen gentages.
d) Ved afslutning af RMC-cyklussen fortsættes prøvetagningen, dog ikke for PM-udtagning, idet alle systemer er i drift indtil udløbet af systemets responstid. Herefter standses al prøvetagning og registrering, herunder registrering af baggrundsprøver. Endelig standses eventuelle integreringsanordninger, og afslutningen af prøvningscyklussen anføres i de registrerede data.
e) Procedurerne efter prøvningen foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.2.
7.8.2.4. Valideringskriterier
RMC-prøvninger skal valideres ved hjælp af regressionsanalyse som beskrevet i punkt 7.8.3.3 og 7.8.3.5. De tilladte RMC-tolerancer er anført i følgende tabel 6.1. Bemærk, at RMC-tolerancerne er forskellige fra NRTC-tolerancerne i tabel 6.2. Ved prøvning af motorer med en nettoeffekt, der er større end 560 kW, kan regressionslinjetolerancerne i tabel 6.2 og punktsletningen i tabel 6.3 anvendes.
Tabel 6.1
RMC-regressionslinjetolerancer
|
Hastighed |
Drejningsmoment |
Effekt |
Standardfejl på estimat (SEE) af y på x |
maksimalt 1 % af mærkehastighed |
maksimalt 2 % af maksimalt motordrejningsmoment |
maksimalt 2 % af maksimalt motorhastighed |
Regressionslinjens hældning, a 1 |
0,99-1,01 |
0,98-1,02 |
0,98-1,02 |
Determinationskoefficient, r 2 |
minimum 0,990 |
minimum 0,950 |
minimum 0,950 |
skæring med regressionslinjens y-akse, a 0 |
± 1 % af mærkehastighed |
± 20 Nm, dog mindst 2 % af maksimalt drejningsmoment |
± 4 kW, dog mindst 2 % af maksimal effekt |
Hvis RMC-prøvningen ikke udføres på en transient prøvebænk, når sekundvis tilgængelige værdier for hastighed og drejningsmoment ikke er tilgængelige, anvendes følgende valideringskriterier.
For hver funktionsmåde er kravene til hastighed og drejningsmoment opgivet i punkt 7.8.1.3. For de 20 sekunders lineære hastigheds- og momentovergange mellem de stationære RMC-prøvningsfunktionsmåder (punkt 7.4.1.2.) gælder følgende tolerancer for hastighed og belastning for stigningen:
a) hastigheden skal holdes lineært inden for ± 2 % af mærkehastigheden
b) drejningsmomentet skal holdes lineært inden for ± 5 % af det maksimale drejningsmoment ved mærkehastighed.
7.8.3. Transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser
Kommandoer for referencehastigheder og -drejningsmomenter skal foretages sekventielt med henblik på gennemførelse af NRTC- og LSI-NRTC-cyklus. Kommandoer for hastighed og drejningsmoment foretages med en frekvens på mindst 5 Hz. Fordi referenceprøvningscyklussen er angivet til 1 Hz, skal de mellemliggende hastigheds- og drejningsmomentkommandoer interpoleres lineært fra de referenceværdier for drejningsmoment, som genereres ved cyklusgenerering.
Små denormaliserede hastighedsværdier tæt på den varme tomgangshastighed kan medføre, at regulatoren for lav tomgangshastighed aktiveres, og at motorens drejningsmoment overskrider referencedrejningsmomentet, selv ved et minimalt operatørkrav. I sådanne tilfælde anbefales det at styre dynamometeret, således at det prioriterer referencedrejningsmomentet frem for referencehastigheden, og lade motoren styre hastigheden.
Motorerne kan under koldstartsforhold anvende en forbedret tomgangsanordning til hurtig opvarmning af motoren og udstødningsefterbehandlingssystemet. Under sådanne forhold vil meget lave normaliserede hastigheder generere referencehastigheder, der er lavere end en sådan øget tomgangshastighed. I sådanne tilfælde anbefales det at styre dynamometeret, så det prioriterer opnåelsen af referencedrejningsmomentet, og lade motoren styre hastigheden, når operatørkravet er minimalt.
Under emissionsprøvning registeres referencehastighederne, referencedrejningsmomenterne og feedback-værdierne for hastighed og drejningsmoment med en mindste frekvens på 1 Hz, men helst 5 Hz eller endda 10 Hz. Denne større registreringsfrekvens er vigtig, fordi den hjælper med til at minimere den skævhed, der skyldes tidsforsinkelsen mellem referenceværdierne og de målte feedbackværdier for hastighed og drejningsmoment.
Reference- og feedback-værdier for hastighed og drejningsmoment kan registreres ved lavere frekvenser (så lavt som 1 Hz), hvis gennemsnitsværdierne i tidsintervallerne mellem de registrerede værdier registreres. Gennemsnitsværdierne beregnes på grundlag af feedback-værdier ajourført ved en frekvens på mindst 5 Hz. De registrerede værdier skal anvendes til at beregne godkendelsesstatistik for cyklussen og det samlede arbejde.
7.8.3.1. Gennemførelse af NRTC -prøvning
Procedurerne forud for prøvningen, herunder prækonditionering, nedkøling og analysatorkalibrering, foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.1.
Prøvning påbegyndes på følgende måde:
Prøvningssekvensen påbegyndes umiddelbart efter, at motoren er startet fra nedkølet tilstand som specificeret i punkt 7.3.1.2, hvis der er tale om koldstarts NRTC-prøvning, eller fra varm soak-tilstand, hvis der er tale om varmstarts NRTC-prøvning. Sekvensen i punkt 7.4.2.1 skal følges.
Datalogging, udtagning af udstødningsgasser og integrering af de målte værdier påbegyndes samtidigt med motorstart. Prøvningscyklussen påbegyndes, når motoren starter, og gennemføres i henhold til planen i tillæg 3 til bilag XVII.
Ved afslutning af cyklussen fortsættes prøvetagningen, idet alle systemer er i drift indtil udløbet af systemets responstid. Herefter standses al prøvetagning og registrering, herunder registrering af baggrundsprøver. Endelig standses eventuelle integreringsanordninger, og prøvningscyklussens afslutning anføres i de registrerede data.
Procedurerne efter prøvningen foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.2.
7.8.3.2. Gennemførelse af LSI-NRTC-prøvning
Procedurerne forud for prøvningen, herunder prækonditionering, nedkøling og analysatorkalibrering, foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.1.
Prøvning påbegyndes på følgende måde:
Prøvningen skal begynde i henhold til sekvensen i punkt 7.4.2.2.
Datalogging, prøvetagning af udstødningsgasser og integrering af de målte værdier påbegyndes samtidigt med indledningen af LSI-NRTC-cyklussen ved udgangen af tomgangsperioden på 30 sekunder som specificeret i punkt 7.4.2.2, litra b). Prøvningscyklussen gennemføres i henhold til planen i tillæg 3 til bilag XVII.
Ved afslutning af cyklussen fortsættes prøvetagningen, idet alle systemer er i drift indtil udløbet af systemets responstid. Herefter standses al prøvetagning og registrering, herunder registrering af baggrundsprøver. Endelig standses eventuelle integreringsanordninger, og prøvningscyklussens afslutning anføres i de registrerede data.
Procedurerne efter prøvningen foretages i overensstemmelse med punkt 7.3.2.
7.8.3.3. Kriterier for cyklusvalidering for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser
For at kontrollere en prøvnings validitet anvendes kriterierne for cyklusvalidering i dette punkt på reference- og feedback-værdierne for hastighed, drejningsmoment, effekt og samlet arbejde.
7.8.3.4. Beregning af det udførte cyklusarbejde
Før beregning af det udførte cyklusarbejde udelades alle hastigheds- og drejningsmomentværdier registreret under start af motoren. Punkter med negative drejningsmomentværdier skal registreres som nul arbejde. Det faktisk udførte cyklusarbejde W act (kWh) beregnes ved hjælp af feedback-værdier for motorhastighed og drejningsmoment. Referenceværdien for cyklusarbejde W ref (kWh) beregnes ved hjælp af referenceværdier for motorhastighed og drejningsmoment. Det faktiske cyklusarbejde W act benyttes til sammenligning med referenceværdien for cyklusarbejde W ref og til beregning af bremsespecifikke emissioner (jf. punkt 7.2).
W act skal være mellem 85 % og 105 % af W ref.
7.8.3.5. Valideringsstatistikker (jf. tillæg 2 til bilag VII)
Den lineære regression mellem referenceværdierne og feed-backværdierne for hastighed, drejningsmoment og effekt beregnes.
For at minimere den skævhed, der skyldes tidsforsinkelsen mellem værdierne for reference- og feedback-cyklussen, kan hele sekvensen af feedback-signaler for motorhastighed og drejningsmoment fremskyndes eller forsinkes i forhold til sekvensen af referencesignaler for motorhastigheds og drejningsmoment. Hvis feedbacksignalerne forskydes, skal både hastighed og drejningsmoment forskydes lige meget i samme retning.
Der anvendes mindste kvadraters metode, med bedste tilnærmelse med den form, der er fastsat i ligningen (6-19):
y = a 1 x + a 0 |
(6-19) |
hvor:
y |
er feedback-værdien for hastighed (min-1), drejningsmoment (Nm) eller effekt (kW) |
a 1 |
er regressionslinjens hældning |
x |
er referenceværdien for hastighed (min-1), drejningsmoment (Nm) eller effekt (kW) |
a 0 |
er regressionslinjens skæring med y-aksen |
For hver regressionslinje beregnes standardfejlen på estimatet (SEE) af y på x og determinationskoefficienten (r2 ) i overensstemmelse med tillæg 3 til bilag VII.
Det anbefales, at denne analyse foretages ved 1 Hz. For at en test kan anses for gyldig, skal kriterierne i tabel 6.2 være opfyldt.
Tabel 6.2
Regressionslinjernes tolerancer
|
Hastighed |
Drejningsmoment |
Effekt |
Standardfejl på estimat (SEE) af y på x |
≤ 5,0 % af maksimal prøvningshastighed |
≤ 10,0 % af maksimalt optegnet drejningsmoment |
≤ 10,0 % af maksimalt optegnet hastighed |
Regressionslinjens hældning, a 1 |
0,95 til 1,03 |
0,83 — 1,03 |
0,89 — 1,03 |
Determinationskoefficient, r 2 |
minimum 0,970 |
minimum 0,850 |
minimum 0,910 |
skæring med regressionslinjens y-akse, a 0 |
≤ 10 % af tomgang |
± 20 Nm, dog mindst± 2 % af maksimalt drejningsmoment |
± 4 kW, dog mindst± 2 % af maksimal effekt |
Inden der foretages regressionsberegning, og alene til brug ved regressionsanalysen, tillades sletning af punkter som anført i tabel 6.3. Disse punkter må dog ikke slettes ved beregning af cyklusarbejde og emissioner. Ved et tomgangspunkt forstås et punkt med et normaliseret referencedrejningsmoment på 0 % og en normaliseret referencehastighed på 0 %. Punktsletning kan anvendes på hele eller end del af cyklussen. Punkter omfattet af det slettede punkt skal specificeres.
Tabel 6.3
Punkter, som det er tilladt at slette af regressionsanalysen
Hændelse |
Betingelser (n = motorhastighed, T = drejningsmoment) |
Tilladt punktsletning |
Minimalt operatørkrav (tomgangspunkt) |
n ref = n idle og T ref = 0 % og T act > (T ref — 0,02 T maxmappedtorque) og T act < (T ref + 0,02 T maxmappedtorque) |
hastighed og effekt |
Minimalt operatørkrav |
n act ≤ 1,02 n ref og T act > T ref eller n act > n ref og T act ≤ T ref' eller n act > 1,02 n ref og T ref < T act ≤ (T ref + 0,02 T maxmappedtorque) |
effekt og enten drejningsmoment eller hastighed |
Maksimalt operatørkrav |
n act < n ref og T act ≥ T ref eller n act ≥ 0,98 n ref og T act < T ref eller n act < 0,98 n ref og T ref > T act ≥ (T ref — 0,02 T maxmappedtorque) |
effekt og enten drejningsmoment eller hastighed |
8. Målingsprocedurer
8.2. Kalibrering og præstationskontrol
8.2.1. Indledning
I dette afsnit beskrives den påkrævede kalibrering og verifikation af målesystemerne. Se punkt 9.4 for specifikationer, der gælder for de enkelte instrumenter.
Kalibrering eller verifikation foretages generelt gennem hele målekæden.
Hvis der ikke specificeres kalibrering eller verifikation af en del af et målesystem, kalibreres denne del af systemet, og dens præstation verificeres med en frekvens i overensstemmelse med måleudstyrsfabrikantens anbefalinger og i henhold til god teknisk praksis.
For at opfylde de specificerede tolerancer for kalibrering og verifikation anvendes standarder, der kan henføres til de internationale standarder for måling.
8.2.2. Sammenfatning af kalibrering og verifikation
I tabel 6.4 vises et sammendrag af den kalibrering og verifikation, der er beskrevet i afsnit 8, og hvornår de skal foretages.
Tabel 6.4
Sammenfatning af kalibrering og verifikation
Type kalibrering eller verifikation |
Minimal frekvens () |
8.1.3.: Nøjagtighed, repeterbarhed og støj |
Nøjagtighed: Ikke påkrævet, men anbefales for første opstilling Repeterbarhed: Ikke påkrævet, men anbefales for første opstilling Støj: Ikke påkrævet, men anbefales for første opstilling |
8.1.4.: Verifikation af linearitet |
Hastighed: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. Drejningsmoment: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. Indsugningsluft, fortyndingsluft og fortyndede udstødningsgasstrømme og prøvestrømshastigheder for batch-prøve: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse, medmindre strømmen verificeres ved propankontrol eller ved carbon- eller oxygenbalance. Ufortyndet udstødningsgasstrøm: Efter første opstilling, inden for 185 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse, medmindre strømmen verificeres ved propankontrol eller ved carbon- eller oxygenbalance. Gasdeleapparater: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. Gasanalysatorer (medmindre andet er angivet): Efter første opstilling, inden for 35 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. FTIR-analysator: Efter opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. PM-vægt: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. Stand-alone-tryk og -temperatur: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. |
8.1.5.: Verifikation af løbende systemrespons fra gasanalysatoren og af registrering af opdatering — for gasanalysatorer uden løbende kompensation for andre gasarter |
Efter første opstilling eller efter systemændringer, der påvirker responsen. |
8.1.6.: Verifikation af løbende systemrespons fra gasanalysatoren og af registrering af opdatering — for gasanalysatorer med løbende kompensation for andre gasarter |
Efter første opstilling eller efter systemændringer, der påvirker responsen. |
8.1.7.1.: Drejningsmoment |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.7.2.: Tryk, temperatur, dugpunkt |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.8.1.: Brændselsstrøm |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.8.2.: Indsugningsstrøm |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.8.3.: Udstødningsgasstrøm |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.8.4.: Fortyndet udstødningsgasstrøm (CVS og PFD) |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.8.5.: Verifikation af CVS/PFD og batch-prøveudtager () |
Efter første opstilling, inden for 35 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. (Propankontrol) |
8.1.8.8.: Vakuum utæthed |
Efter opstilling af prøvetagningssystem. Før hver laboratorieprøvning i henhold til punkt 7.1: senest 8 timer før starten på det første prøvningsinterval for hver arbejdscyklussekvens og efter vedligeholdelse, f.eks. udskiftning af forfilter. |
8.1.9.1.: Interferens fra CO2 NDIR H2O |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.9.2.: Interferens fra CO NDIR CO2 og H2O |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.10.1.: Kalibrering af FID Optimering af HC FID og verifikation af HC FID |
Kalibrer, optimer og bestem CH4-respons: Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. Verificer CH4-respons: Efter første opstilling, inden for 185 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. |
8.1.10.2.: FID O2 interferens med den ufortyndede udstødningsgas |
For alle FID-analysatorer: Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. For THC FID-analysatorer: Efter første opstilling, efter større vedligeholdelse og efter FID-optimering i overensstemmelse med 8.1.10.1. |
8.1.11.1.: CLD CO2 og H2O dæmpning |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.11.3.: NDUV HC og H2O interferens |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.11.4.: Kølebad, NO2-penetration (køler) |
Efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. |
8.1.11.5.: Konversion af NO2-til-NO-konverter |
Efter første opstilling, inden for 35 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. |
8.1.12.1.: Verifikation af prøvetørreren |
For termiske proceskøleanlæg: Efter opstilling og efter større vedligeholdelse. For osmotiske membraner: Efter opstilling, inden for 35 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. |
8.1.13.1.: PM-vægt og -vejning |
Uafhængig verifikation: Efter første opstilling, inden for 370 dage før prøvning og efter større vedligeholdelse. Verifikation af nulstilling, justering og referenceprøve: Senest 12 timer før vejning og efter større vedligeholdelse. |
(1) Foretag kalibreringer og verifikationer oftere i overensstemmelse med anvisningerne fra måleudstyrsfabrikanten og god teknisk praksis. (2) CVS-verifikation er ikke påkrævet for systemer, der er overensstemmende inden for ± 2 % på baggrund af den kemiske carbon- eller oxygenbalance i indsugningsluften, brændstoffet og den fortyndede udstødningsgas. |
8.1.3. Verifikation af nøjagtighed, repeterbarhed og støj
Præstationsværdierne for de enkelte instrumenter, som er angivet i tabel 6.8, danner udgangspunkt for bestemmelse af instrumentets nøjagtighed, repeterbarhed og støj.
Verifikation af instrumentets nøjagtighed, repeterbarhed eller støj er ikke påkrævet. Det kan imidlertid være nyttigt at overveje en sådan verifikation for at definere en specifikation for et nyt instrument, verificere et nyt instruments præstation efter levering eller for at løse problemer med et eksisterende instrument.
8.1.4. Verifikation af linearitet
8.1.4.1. Omfang og hyppighed
Der foretages en linearitetskontrol af hvert målesystem i fortegnelsen i tabel 6.5 mindst så hyppigt som angivet i tabellen og efter anvisningerne fra målesystemfabrikanten og i overensstemmelse med god teknisk praksis. Hensigten med linearitetskontrol er at konstatere, om et målesystem fungerer forholdsmæssigt i hele det relevante måleområde. En linearitetsverifikation skal bestå i at indføre en række på mindst 10 referenceværdier i målesystemet, medmindre andet er angivet. Målesystemet kvantificerer hver referenceværdi. De målte værdier sammenholdes samlet set med referenceværdierne ved lineær regression efter mindste kvadraters metode og linearitetskriterierne i tabel 6.5.
8.1.4.2. Præstationskrav
Hvis et målesystem ikke opfylder de gældende linearitetskriterier i tabel 6.5, korrigeres fejlen via rekalibrering eller vedligeholdelse eller udskiftning af komponenter om nødvendigt. Linearitetsverifikationen gentages efter fejlkorrektion for at sikre, at målesystemet opfylder linearitetskriterierne.
8.1.4.3. Procedure
Der anvendes følgende protokol for linearitetsverifikation:
a) Målesystemet skal anvendes ved de foreskrevne temperaturer, tryk og strømme.
b) Instrumentet nulstilles som før emissionsprøvning ved at indføre et nulsignal. Til gasanalysatorer anvendes en nulstillingsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og den indføres direkte ved analysatorporten.
c) Instrumentet justeres som før emissionsprøvning ved at indføre et justeringssignal. Til gasanalysatorer anvendes en justeringsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og den indføres direkte ved analysatorporten.
d) Efter justering af instrumentet, kontrolleres nul med det samme signal, som blev anvendt i litra b) i dette punkt. Ud fra nulaflæsningen afgøres det ud fra et velbegrundet teknisk skøn, hvorvidt instrumentet skal nulstilles eller justeres igen, inden næste trin påbegyndes.
e) I overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger og god teknisk praksis udvælges for alle målte mængder de referenceværdier, y ref i , der dækker hele den værdirække, som forventes under emissionsprøvning, hvorved behovet for at ekstrapolere ud over disse værdier undgås. Der vælges et nulreferencesignal som en af referenceværdierne i linearitetsverifikationen. Til linearitetsverifikation af stand-alone-tryk og temperatur vælges mindst tre referenceværdier. Til al anden linearitetsverifikation vælges mindst ti referenceværdier
f) På grundlag af instrumentfabrikantens anbefalinger og god teknisk praksis udvælges den rækkefølge, hvori referenceværdierne vil blive indført.
g) Der genereres og indføres referencemængder som beskrevet i punkt 8.1.4.4. Til gasanalysatorer anvendes gaskoncentrationer, som vides at opfylde specifikationerne i punkt 9.5.1, og de indføres direkte ved analysatorporten.
h) Instrument skal gives tid til at stabilisere sig, mens det måler referenceværdien.
i) Med en registreringsfrekvens, som mindst har den i tabel 6.7 angivne minimumsfrekvens, måles referenceværdien i 30 sekunder, og den aritmetiske middelværdi af de registrerede værdier,
registreres.
j) Trinene i litra g) til i) i dette punkt gentages, indtil alle referencemængderne er målt.
k) De aritmetiske middelværdier
, og referenceværdierne, y
ref
i
, anvendes til at beregne parametrene for lineær regression efter mindste kvadraters metode og de statistiske værdier med henblik på sammenligning med de minimumskriterier for præstation, som er angivet i tabel 6.5. De beregninger, der er beskrevet i tillæg 3 til bilag VII anvendes.
8.1.4.4. Referencesignaler
I dette punkt beskrives de anbefalede metoder til generering af referenceværdier til protokollen for linearitetsverifikation i punkt 8.1.4.3. Der anvendes referenceværdier, som simulerer faktiske værdier, eller der indføres og måles en faktisk værdi med et referencemålesystem. I sidstnævnte tilfælde er referenceværdien den værdi, der afgives af referencemålesystemet. Referenceværdier og referencemålesystemer skal være internationalt sporbare.
For temperaturmålesystemer med sensorer, som f.eks. termoelementer, RTD'er og termistorer, kan linearitetsverifikatione udføres ved at fjerne sensoren fra systemet og i stedet anvende en simulator. Hvis det er relevant, anvendes en simulator, som er uafhængigt kalibreret og koldterminalkompenseret. Usikkerheden i den internationalt sporbare simulator i forhold til temperaturen skal være under 0,5 % af den maksimale driftstemperatur T max. Hvis denne mulighed anvendes, er det nødvendigt at anvende sensorer, som ifølge leverandørens oplysninger har en nøjagtighed, som er bedre end 0,5 % af T max sammenlignet med standardkalibreringskurven.
8.1.4.5. Målesystemer, som kræver linearitetsverifikation
Tabel 6.5 viser, hvilke målesystemer der kræver linearitetsverifikation. For denne tabel gælder følgende bestemmelser:
a) Der skal foretages hyppigere linearitetsverifikation, hvis det anbefales af instrumentfabrikanten eller findes nødvendigt ud fra velbegrundet teknisk skøn.
b) Ved »min« forstås den mindste referenceværdi, der anvendes under linearitetsverifikation.
Bemærk, at denne værdi kan være nul eller negativ afhængigt af signalet.
c) Ved »max« forstås den maksimale referenceværdi, der anvendes under linearitetsverifikation. F.eks. er x max for gasdeleapparater den udelte, ufortyndede koncentration af justeringsgas. Følgende er særlige tilfælde, hvor »max« refererer til en anden værdi:
i) Ved verifikation af PM-vægtens linearitet refererer m max til et PM-filters typiske masse.
ii) Ved linearitetsverifikation af drejningsmomentet, referer T max til den af fabrikanten oplyste højeste værdi for motordrejningsmoment for den motor, der har det højeste drejningsmoment af de motorer, der skal prøves.
d) De angivne intervaller er inklusive. F.eks. skal der ved et angivet interval på 0,98-1,02 for hældningen a 1 forstås 0,98 ≤ a 1 ≤ 1,02.
e) Disse linearitetsverifikationer er ikke påkrævet for systemer, der består verifikationen af strømningshastighed for fortyndet udstødningsgas som beskrevet i punkt 8.1.8.5 for propankontrol eller for systemer, der er overensstemmende inden for ± 2 % på baggrund af den kemiske carbon- eller oxygenbalance i indsugningsluften, brændstoffet og udstødningsgassen.
f) a 1-kriterierne for disse mængder skal kun overholdes, hvis mængdens absolutte værdi er påkrævet, i modsætning til et signal, der kun er lineært proportionelt med den faktiske værdi.
g) Stand-alone-temperaturer omfatter motortemperaturer og omgivende forhold af relevans for indstilling eller efterprøvning af motordriftsforhold, temperaturer anvendt til at indstille eller efterprøve vigtige forhold i prøvningssystemet, og temperaturer, der anvendes til emissionsberegninger:
i) Disse linearitetsverifikationer af temperaturen er påkrævet: Luftindtag, efterbehandlingsbænk(e) (for motorer, der prøves med efterbehandlingssystemer i cyklusser med koldstartskriterier), fortyndingsluft til PM-udtagning (CVS, dobbelt fortynding og delstrømsfortyndingssystemer), PM-prøve og kølerprøve (for gasformige prøvetagningssystemer, der anvender kølere til tørring af prøverne).
ii) Følgende linearitetsverifikation er kun påkrævet, hvis specificeret af motorfabrikanten: brændstoftilførsel, udgang på prøvningsrummets ladeluftkøler (for motorer, der prøves med varmeveksler i prøvningsrummet for at simulere en mobil ikke-vejgående motors ladeluftkøler), indgang til kølervæske til prøvningsrummets ladeluftkøler (ved motorer, der prøves med varmeveksler i prøvningsrummet for at simulere en mobil ikke-vejgående motors ladeluftkøler), og oliesump, kølervæske før termostaten (ved væskekølede motorer).
h) Stand-alone-tryk omfatter motortryk og omgivende forhold af relevans for indstilling eller efterprøvning af motordriftsforhold, temperaturer anvendt til at indstille eller efterprøve vigtige forhold i prøvningssystemet, og tryk, der anvendes til emissionsberegninger:
i) Den påkrævede linearitetsverifikation af trykket er: indsnævring af luftindtag, udstødningsgastryk, barometer, CVS-indgangsmålertryk (hvis målt via CVS), kølerprøve (til gasformige prøvetagningssystemer, som bruger kølere til tørring af prøverne).
ii) Følgende linearitetsverifikation af tryk er kun påkrævet, hvis den er specificeret af motorfabrikanten: Tryktab i prøvningsrummets luftkøler og i dets tilslutningsrør (ved turboladede motorer, der prøves med en varmeveksler i prøvningsrummet for at simulere en mobil ikke-vejgående maskines ladeluftkøler), brændstofindtag og brændstofafgang.
Tabel 6.5
Målesystemer, som kræver linearitetsverifikation
Målesystem |
Mængde |
Mindste verifikationshyppighed |
Linearitetskriterier |
|||
|
α |
SEE |
r 2 |
|||
Motorhastighed |
n |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 0,05 % n max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % n max |
≥ 0,990 |
Drejningsmoment |
T |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % T max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % T max |
≥ 0,990 |
Brændstoffets strømningshastighed |
qm |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % qm , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qm , max |
≥ 0,990 |
Indsugningsluft Strømningshastighed (1) |
qV |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % qV , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qV , max |
≥ 0,990 |
Fortyndingsluft strømningshastighed (1) |
qV |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % qV , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qV , max |
≥ 0,990 |
Fortyndet udstødningsgas strømningshastighed (1) |
qV |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % qV , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qV , max |
≥ 0,990 |
Ufortyndet udstødningsgas strømningshastighed (1) |
qV |
Inden for 185 dage før prøvning |
≤ 1 % qV , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qV , max |
≥ 0,990 |
Batch-prøvetager strømningshastigheder (1) |
qV |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % qV , max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % qV , max |
≥ 0,990 |
Gasdeleapparater |
x/x span |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 0,5 % x max |
0,98-1,02 |
≤ 2 % x max |
≥ 0,990 |
Gasanalysatorer |
x |
Inden for 35 dage før prøvning |
≤ 0,5 % x max |
0,99-1,01 |
≤ 1 % x max |
≥ 0,998 |
PM-vægt |
m |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % m max |
0,99-1,01 |
≤ 1 % m max |
≥ 0,998 |
Stand-alone-tryk |
p |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % p max |
0,99-1,01 |
≤ 1 % p max |
≥ 0,998 |
Analog-digital konvertering af stand-alone-temperatursignaler |
T |
Inden for 370 dage før prøvning |
≤ 1 % T max |
0,99-1,01 |
≤ 1 % T max |
≥ 0,998 |
(1) Der kan anvendes molær strømningshastighed i stedet for standardvolumenstrøm som udtryk for »mængde«. I dette tilfælde kan maksimal molær strømningshastighed anvendes i stedet for den maksimale standardvolumenstrøm i det tilsvarende linearitetskriterie. |
8.1.5. Verifikation af kontinuerlig respons fra gasanalysatorsystemet og opdatering/registrering
I dette afsnit beskrives den generelle verifikationsprocedure for kontinuerlig respons fra gasanalysatorsystemet og registrering af opdatering. Se punkt 8.1.6 for verifikationsprocedurer for analysatorer af kompensationstypen.
8.1.5.1. Omfang og hyppighed
Denne verifikation skal udføres efter montering eller udskiftning af en gasanalysator, der anvendes til kontinuerlig prøvetagning. Denne verifikation skal også foretages, hvis systemet er blevet omkonfigureret på en måde, der kan ændre systemresponsen. Denne verifikation er nødvendig for kontinuerlige gasanalysatorer, der anvendes til transient (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser eller RMC-cyklus, men er ikke nødvendig for batchgasanalysesystemer eller kontinuerlige gasanalysatorsystemer, der kun anvendes til NRSC-prøvning i diskret modus.
8.1.5.2. Måleprincip
Med denne prøve kontrolleres det, at opdaterings- og registreringshyppigheden er tilpasset den overordnede systemrespons ved en hurtig ændring i værdien af koncentrationerne i prøvetagningssonden. Gasanalysatorsystemer skal optimeres, således at deres overordnede respons på en pludselig ændring i koncentrationen opdateres og registreres med en passende frekvens for at forhindre tab af information. Ved prøven kontrolleres det også, at kontinuerlige gasanalysatorsystemer opfylder kravet til en minimumsresponstid.
Systemets indstillinger til evaluering af responstid skal være nøjagtigt de samme som under måling i prøvningsforløbet (dvs. tryk, strømningshastigheder, filterindstillinger på analysatorerne og alle andre ting, der har indflydelse på responstiden). Bestemmelse af responstiden skal ske med gasomstilling direkte til prøvetagningssondens indgang. Gasomskiftningen skal være specificeret til at kunne foretage skift på under 0,1 sekund. De gasser, der anvendes til prøvningen, skal forårsage en koncentrationsændring på mindst 60 % fuldskalavisning (FS).
Koncentrationssporet for hver enkelt gaskomponent registreres.
8.1.5.3. Systemkrav
a) Systemets responstid skal være ≤ 10 sekunder med en indsvingningstid på ≤ 5 sekunder for alle målte komponenter (CO, NOx, 2 og HC) og alle anvendte koncentrationsområder.
Alle data (koncentration, brændstof- og luftstrømning) skal forskydes med den målte responstid, før emissionsberegningerne i bilag VII foretages.
b) For at påvise acceptabel opdatering og registrering for så vidt angår systemets overordnede respons, skal det opfylde et af følgende kriterier:
i) Produktet af den gennemsnitlige stigningstid og den frekvens, hvormed systemet registrerer en opdateret koncentration, skal være mindst 5. Under alle omstændigheder må den gennemsnitlige stigningstid højst være 10 sekunder.
ii) Den frekvens, hvormed systemet registrerer koncentration, skal være mindst 2 Hz (se også tabel 6.7).
8.1.5.4. Procedure
Følgende procedure benyttes til verifikation af responsen fra det enkelte gasanalysatorsystem:
a) De anvisninger for opstart og brug af instrumentet, som fabrikanten af gasanalysatorsystemet har givet, skal følges. Målesystemet skal justeres i nødvendigt omfang for at optimere ydeevnen. Verifikationen foretages med analysatoren i samme driftstilstand som ved emissionsprøvning. Hvis analysatoren deler sit prøvetagningssystem med andre analysatorer, og hvis gasstrømmen til de andre analysatorer vil påvirke systemets responstid, opstartes og betjenes de andre analysatorer, mens denne verifikationsprøvning udføres. Denne verifikation kan gennemføres på flere analysatorer, der deler det samme prøvetagningssystem på samme tid. Hvis der anvendes analoge eller digitale realtidsfiltre under emissionsprøvningen, bør disse filtre anvendes på samme måde under verifikationen.
b) For udstyr, der anvendes til at validere systemets responstid, anbefales det at anvende minimale gasledningslængder mellem alle forbindelser; der forbindes en nulluftkilde til én indsugning på en hurtigtfungerende 3-vejsventil (2 indsugninger, 1 afgang) for at styre strømmen af nulstillingsgas og blandet justeringsgas til prøvetagningssystemets indsugningssonde eller et T-stykke tæt på sondens afgang. Normalt er gasstrømmens hastighed højere end sondens prøvestrømshastighed, og overløbet sker ved sondens indgang. Hvis gassens strømningshastighed er lavere end sondens, justeres gaskoncentrationerne, så der tages højde for fortynding fra den omgivende luft, der suges ind i sonden. Der kan anvendes binære justeringsgasser eller justeringsgasser bestående af flere gasser. Der kan anvendes en gasblander eller -mikser til at blande justeringsgasserne. En gasblander eller -mikser anbefales, når justeringsgasser fortyndet i N2 skal blandes med justeringsgasser fortyndet med luft.
Ved hjælp et gasdeleapparat blandes en justeringsgas af NO–CO–CO2–C3H8–CH4 (resten N2) ligeligt med en justeringsgas af NO2, resten renset syntetisk luft. Hvis det er relevant, kan der anvendes standard binære justeringsgasser i stedet for justeringsgasblanding af NO-CO-CO2-C3H8-CH4, resten N2. I så fald skal der foretages separate responsprøvninger for hver analysator. Gasdeleapparatets udgang skal være forbundet til 3-vejsventilens anden indgang. Ventilens udgang skal være tilsluttet en overstrømsventil på gasanalysesystemets sonde eller en overstrømsanordning mellem sonden og overføringsledning til alle de analysatorer, der skal verificeres. Der skal anvendes en opstillingsmetode, der forhindrer trykudsving forårsaget af standsning af strømmen gennem gasblanderanordningen. Hvis nogen af disse gasbestanddele ikke er relevante for den pågældende analysatorverifikation, udelades de. Som alternativ tillades brug af gasflasker med enkeltgasser og separat måling af responstider.
c) Dataindsamlingen foretages således:
i) Ventilen indstilles, så den starter strømmen af nulstillingsgas.
ii) Stabilisering sikres, idet der tages højde for transportforsinkelser og fuld respons fra den langsomste analysator.
iii) Dataregistreringen påbegyndes med den frekvens, der anvendes under emissionsprøvningen. Hver registreret værdi skal være en unik opdateret koncentration, målt af analysatoren. Der må ikke foretages interpolation eller filtrering for at ændre de registrerede værdier.
iv) Ventilen indstilles, så de blandede justeringsgasser strømmer mod analysatorerne. Denne tid registreres som t 0.
v) Der tages højde for transportforsinkelser og fuld respons fra den langsomste analysator.
vi) Ventilen indstilles, så nulstillingsgassen strømmer mod analysatoren. Denne tid registreres som t 100.
vii) Der tages højde for transportforsinkelser og fuld respons fra den langsomste analysator.
viii) Trinnene i litra c), nr. iv)-vii), i dette punkt gentages indtil der er registreret syv fulde cyklusser, som afsluttes med, at der strømmer nulstillingsgas til analysatorerne.
ix) Registreringen ophører.
8.1.5.5. Evaluering af ydeevne
Oplysningerne i punkt 8.1.5.4, litra c), anvendes til beregning af den gennemsnitlige stigningstid for hver af analysatorerne.
a) Hvis det vælges at påvise overensstemmelse med punkt 8.1.5.3, litra b), nr. i), skal følgende procedure anvendes: Stigningstiderne (i sekunder) ganges med deres respektive registreringsfrekvenser i Hertz (1/s). Værdien for hvert resultat skal mindst være 5. Hvis værdien er mindre end 5, forhøjes registreringsfrekvensen eller strømningerne justeres eller prøvetagningssystemet ændres, således at stigningstiden øges efter behov. Desuden kan der konfigureres digitale filtre, som øger stigningstiden.
b) Hvis det vælges at påvise overensstemmelse med punkt 8.1.5.3, litra b), nr. ii), er det tilstrækkeligt at påvise overensstemmelse med kravene i punkt 8.1.5.3, litra b), nr. ii).
8.1.6. Verifikation af responstid for analysatorer af kompensationstypen
8.1.6.1. Omfang og hyppighed
Denne verifikation foretages for at bestemme en kontinuerlig gasanalysators respons, hvor én gasanalysators respons kompenseres af en andens med henblik på at kvantificere de forurenende luftarter. I forbindelse med denne verifikation skal vanddamp betragtes som en gasformig bestanddel. Denne verifikaton er påkrævet for kontinuerlige gasanalysatorer, der anvendes til transient (NRTC og LSI-NRTC) prøvning eller RMC-prøvning. Denne verifikation er ikke nødvendig for gasanalysatorer til batchprøvetagning eller for kontinuerlige gasanalysatorer, som kun anvendes til NRSC-prøvning i diskret modus. Denne verifikation finder ikke anvendelse på korrektion for vand, der er fjernet fra prøven ved efterbehandlng. Denne verifikation foretages efter første opstilling (dvs. efter ibrugtagning af prøvningsrum). Efter større vedligeholdelsesindgreb kan den ensartede respons verificeres som beskrevet i punkt 8.1.5, forudsat at der på et tidspunkt er foretaget fugtmættet ensartet responsverifikation af eventuelle udskiftede komponenter.
8.1.6.2. Måleprincip
Ved hjælp af denne procedure verificeres tidsjusteringen og den ensartede respons ved kontinuerlige kombinerede gasmålinger. I den forbindelse er det nødvendigt at sikre, at alle kompensationsalgoritmer og fugtighedskorrektioner er aktiveret.
8.1.6.3. Systemkrav
De generelle krav til responstid og stigningstid angivet i punkt 8.1.5.3, litra a), gælder også for analysatorer af kompensationstypen. Hvis registreringsfrekvensen afviger fra opdateringsfrekvensen for det kontinuerligt kombinerede/kompenserede signal, skal det laveste af de to frekvenser anvendes til den påkrævede verifikation i punkt 8.1.5.3, litra b), nr. i).
8.1.6.4. Procedure
Alle procedurer, der er fastsat i punkt 8.1.5.4, litra a)-c), skal anvendes. Desuden måles også responstid og stigningstid for vanddamp, hvis der anvendes en kompensationsalgoritme, som er baseret på målt vanddamp. I så fald skal mindst én af de anvendte kalibreringsgasser (men ikke NO2) fugtmættes som følger:
Hvis systemet ikke anvender en prøvetørrer til at fjerne vandindholdet i gasprøven, fugtmættes justeringsgassen ved at sende gasblandingen gennem en lukket beholder, som fugtmætter gassen til det anslåede højeste prøvedugpunkt under emissionsprøvetagningen, idet den bobles igennem destilleret vand. Hvis systemet anvender en prøvetørrer under prøvningen, der har bestået verifikationskontrollen for prøvetørrere, kan den fugtmættede gasblanding indføres nedstrøms for prøvetørreren ved at boble den gennem destilleret vand i en lukket beholder ved 298 ± 10 K (25 ± 10 oC) eller en temperatur over dugpunktet. I alle tilfælde skal den fugtmættede gas nedstrøms for beholderen fastholdes på en temperatur, som ligger mindst 5 K (5 oC) over dens lokale dugpunkt. Bemærk, at det er muligt at udelade en hvilken som helst af disse gasbestanddele, hvis de ikke er relevante for analysatorerne i den pågældende verifikation. Hvis nogen af gasbestanddelene ikke er modtagelige for vandkompensation, kan responskontrollen for disse analysatorer foretages uden fugtmætning.
8.1.7. Måling af motorparametre og omgivende forhold
Motorfabrikanten skal anvende interne kvalitetsprocedurer, der kan henføres til anerkendte nationale eller internationale standarder. I modsat fald finder følgende procedurer anvendelse.
8.1.7.1. Kalibrering af drejningsmoment
8.1.7.1.1. Omfang og hyppighed
Alle systemer til måling af drejningsmoment, herunder måletransducere til dynamometeret og systemer, kalibreres efter opstilling og efter større vedligeholdelse, bl.a. ved hjælp af referencekraft eller vippearmslængde sammenholdt med dødvægt. Kalibreringen gentages ved anvendelse af god teknisk praksis. Anvisningerne fra fabrikanten af momenttransducerne skal følges for at linearisere drejningsmomentsensorens output. Andre kalibreringsmetoder tillades.
8.1.7.1.2. Dødvægtskalibrering
Ved denne teknik anvendes en kendt kraft, idet kendte vægte hænges i en kendt afstand langs en vippearm. Det skal sikres, at vægtenes vippearm er vinkelret på tyngdepunktet (dvs. horisontal) og vinkelret på dynamometerets rotationsakse. Der anvendes mindst seks kombinationer af kalibreringsvægte for hvert relevant momentmåleområde, idet vægtmængden fordeles ligeligt i hele området. Dynamometeret oscilleres eller roteres under kalibreringen for at reducere statisk friktionshysterese. Kraften af den enkelte vægt bestemmes ved at multiplicere den internationalt sporbare masse med den lokale acceleration af jordens tyngdekraft.
8.1.7.1.3. Kalibrering af trykføler eller prøvering
Ved denne teknik påføres kraft enten ved at hænge vægte på en vippearm (disse vægte og deres vippearmslængde indgår ikke i bestemmelsen af referencemomentet) eller ved at betjene dynamometeret ved forskellige momenter. Der anvendes mindst seks kraftkombinationer for hvert relevant momentmåleområde, idet kraftmængden fordeles nogenlunde ligeligt i hele området. Dynamometeret oscilleres eller roteres under kalibreringen for at reducere statisk friktionshysterese. I dette tilfælde bestemmes referencedrejningsmomentet ved at multiplicere kraft-output fra referencemeteret (f.eks. en trykmåler eller prøvering) med den effektive vippearmslængde, som måles fra det punkt, hvor kraftmålingen foretages til dynamometerets rotationsakse. Det skal sikres, at denne længde måles vinkelret på referencemeterets måleakse og vinkelret på dynamometerets rotationsakse.
8.1.7.2. Kalibrering af tryk, temperatur og dugpunkt
Instrumenter skal efter opstilling kalibreres til måling af tryk, temperatur og dugpunkt. Kalibreringen gentages efter instrumentfabrikantens anvisninger og i overensstemmelse med god teknisk praksis.
Til temperaturmålesystemer med termoelement, RTD, eller termistorsensorer foretages kalibrering af systemet som beskrevet i punkt 8.1.4.4 for linearitetsverifikation.
8.1.8. Strømningsrelateret måling
8.1.8.1. Kalibrering af brændstofstrøm
Brændstofflowmetere kalibreres efter første opstilling. Kalibreringen gentages efter instrumentfabrikantens anvisninger og i overensstemmelse med god teknisk praksis.
8.1.8.2. Kalibrering af indsugningsluftstrøm
Indsugningsluftsflowmetere kalibreres efter første opstilling. Kalibreringen gentages efter instrumentfabrikantens anvisninger og i overensstemmelse med god teknisk praksis.
8.1.8.3. Kalibrering af udstødningsstrøm
Udstødningsflowmetere kalibreres efter første opstilling. Kalibreringen gentages efter instrumentfabrikantens anvisninger og i overensstemmelse med god teknisk praksis.
8.1.8.4. Kalibrering af fortyndet udstødningsgasstrøm (CVS)
8.1.8.4.1. Oversigt
a) I dette afsnit beskrives, hvordan man kalibrerer flowmetere til udtagning af fortyndet udstødningsgas med konstant volumen (CVS).
b) Denne kalibrering foretages, mens flowmeteret er monteret i dets permanente position. Denne kalibrering foretages, efter at en del af flowkonfigurationen opstrøms eller nedstrøms for flowmeteret er blevet ændret på en måde, der kan indvirke på flowmeterets kalibrering. Denne kalibrering udføres efter første opstilling af CVS-systemet, og når et korrigerende indgreb ikke udbedrer en fejl, der medfører manglende overholdelse af verifikationen for fortyndet udstødningsstrøm (dvs. propankontrol) i punkt 8.1.8.5.
c) Et CVS-flowmeter kalibreres ved hjælp af et referenceflowmeter som f.eks. et flowmeter med subsonisk venturi, en måledyse med lang radius, en drøvleenhed med »smooth-approach«, et laminar flow-element, et sæt venturier med kritisk strømning eller et ultrasonisk flowmeter. Der anvendes et referenceflowmeter, som angiver internationalt sporbare mængder med ± 1 % usikkerhed. Dette referenceflowmeters respons på strømning anvendes som referenceværdi til kalibrering af CVS-flowmeter.
d) Der må ikke anvendes opstrømsskærm eller anden trykbegrænsning, som kan påvirke strømningen foran referenceflowmeteret, medmindre flowmeteret er blevet kalibreret med en sådan trykbegrænsning.
e) Den kalibreringssekvens, der er beskrevet i dette punkt 8.1.8.4, henviser til den molbaserede tilgang. For den tilsvarende sekvens, der anvendes i den massebaserede tilgang, henvises til punkt 2.5 i bilag VII.
f) CFV eller SSV kan efter fabrikantens valg alternativt være fjernet fra den permanente kalibreringsposition, såfremt følgende krav er opfyldt ved installation i CVS:
1) Efter installation af CFV eller SSV i CVS skal det på grundlag af god teknisk praksis verificeres, at der ikke er opnået utætheder mellem CVS-indgangen og venturien.
2) Efter ex-situ venturi kalibrering skal alle kombinationer af venturi-gennemstrømninger kontrolleres for CFV'er eller på mindst 10 gennemstrømningspunkter for et SSV ved hjælp af propankontrol som beskrevet i punkt 8.1.8.5. Et resultat af propankontrollen for hver enkelt venturi-gennemstrømningspunkt må ikke overstige tolerancen i punkt 8.1.8.5.6.
3) For at verificere ex-situ kalibrering af en CVS med mere end en enkelte CFV foretages følgende verifikation:
i) Der skal anvendes en anordning til konstant gennemstrømning for at levere en konstant propangennemstrømning til fortyndingstunnellen.
ii) Carbonhydridkoncentrationerne måles på mindst 10 forskellige strømningshastigheder for et SSV-flowmeter eller ved alle mulige gennemstrømningskombinationer for et CFV-flowmeter, samtidig med at der fastholdes en konstant propanstrøm.
iii) Koncentrationen af hydrogenbaggrund i fortyndingsluften måles ved prøvningens begyndelse og afslutning. Den gennemsnitlige baggrundskoncentration fra hver måling på hvert gennemstrømningspunkt skal fratrækkes før gennemførelse af regressionsanalysen i nr. (iv).
iv) Der foretages effektregression ved hjælp af alle parrede værdier af gennemstrømningshastighed og korrigeret koncentration for at opnå et forhold i form af y = a × xb, ved at anvende koncentrationen som en uafhængig variabel og gennemstrømningshastigheden som afhængig variabel. For hvert datapunkt kræves der beregning af forskellen mellem den målte gennemstrømningshastighed og værdien af kurvetilpasningen. Forskellen ved hvert enkelt punkt skal være mindre end ± 1 % af den relevante regressionsværdi. Værdien af b skal ligge på mellem – 1,005 og – 0,995. Hvis resultaterne ikke opfylder disse grænseværdier, skal der træffes afhjælpende foranstaltninger i overensstemmelse med punkt 8.1.8.5.1, litra a).
8.1.8.4.2. PDP-kalibrering
En fortrængningspumpe (PDP) kalibreres for at bestemme ligningen for strømninghastighed i forhold til PDP-hastighed, som tager højde for strømningsutæthed i PDP'ens overfladetætninger som funktion af PDP-indgangstryk. Der bestemmes unikke koefficienter for hver hastighed, hvormed PDP'en betjenes. Et PDP-flowmeter kalibreres således:
a) Systemet skal være tilsluttet som vist i figur 6.5.
b) Utætheder mellem kalibreringsflowmeteret og DPD'en skal være mindre end 0,3 % af den samlede gennemstrømning ved det laveste kalibrerede gennemstrømningspunkt, f.eks. den højeste trykbegrænsning og det laveste PDP-hastighedspunkt.
c) Mens PDP'en er i drift fastholdes en konstant temperatur ved PDP-indgangen på ± 2 % af den gennemsnitlige absolutte indsugningstemperatur, T in.
d) PDP-hastigheden sættes til det første hastighedspunkt, hvor der skal kalibreres.
e) Den variable begrænser indstilles til fuldt åben position.
f) PDP'en betjenes i mindst 3 minutter for at stabilisere systemet. Ved kontinuerlig drift af PDP registreres derefter middelværdierne for mindst 30 sekunders prøvningsdata for hver af følgende mængder:
i) Referenceflowmeterets middelstrømningshastighed,
.
ii) Middeltemperaturen ved PDP-indgangen, T in.
iii) Det gennemsnitlige statiske absolutte tryk ved PDP-indgangen, p in.
iv) Det gennemsnitlige statiske absolutte tryk ved PDP-udgangen, p out.
v) Gennemsnitlig PDP-hastighed, n PDP.
g) Begrænserventilen lukkes trinvis for at mindske det absolutte tryk ved PDP-indgangen, p in.
h) Trinnene i punkt 8.1.8.4.2, litra f) og g) gentages for at registrere data ved mindst seks begrænserpositioner, der afspejler det fulde område for mulige tryk ved PDP-indgangen efter ibrugtagning.
i) PDP'en kalibreres ved hjælp af de indsamlede data og ligningerne i bilag VII.
j) Trinnene i litra f)-i) i dette punkt gentages for hver hastighed, som PDP'en betjenes med.
k) Ligningerne i afsnit 3 i bilag VII (molbaseret tilgang) eller afsnit 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) anvendes til at bestemme ligningen for PDP-gennemstrømning til emissionsprøvning.
l) Kalibreringen verificeres ved at foretage CVS-verifikation (dvs. propankontrol) som beskrevet i punkt 8.1.8.5.
m) PDP'en må ikke anvendes under de laveste indgangstryk, der afprøves under kalibrering.
8.1.8.4.3. CFV-kalibrering
En venturi med kritisk gennemstrømning (CFV) kalibreres for at verificere dens udladningskoefficient, C d, ved det lavest forventede statiske differenstryk mellem CFV-indgang og udgang. Et PDP-flowmeter kalibreres således:
a) Systemet skal være tilsluttet som vist i figur 6.5.
b) Ventilatoren startes nedstrøms for CFV'en.
c) Mens CFV'en er i drift fastholdes en konstant temperatur ved CFV-indgangen på ± 2 % af den gennemsnitlige absolutte indsugningstemperatur, T in.
d) Utætheder mellem kalibreringsflowmeteret og CFV'en skal være mindre end 0,3 % af den samlede gennemstrømning ved den højeste trykbegrænsning,
e) Den variable begrænser indstilles til fuldt åben position. I stedet for en variabel begrænser kan trykket nedstrøms for CFV'en varieres ved at variere blæserhastigheden eller ved at frembringe en kontrolleret utæthed. Bemærk, at nogle blæsere har begrænsninger ved ubelastede forhold.
f) CFV'en skal være i drift i mindst 3 minutter for at stabilisere systemet. CFV'en skal fortsat være i drift, hvorefter middelværdierne for mindst 30 sekunders prøvningsdata for hver af følgende mængder registreres:
i) Referenceflowmeterets middelstrømningshastighed,
.
ii) Eventuelt middeldugpunktet for kalibreringsluften, T dew. Jf. bilag VII for tilladte antagelser ved emissionsmåling.
iii) Middeltemperaturen ved venturi-indgangen, T in.
iv) Det gennemsnitlige statiske absolutte tryk ved venturi-indgangen, p in.
v) Det gennemsnitlige statiske differenstryk mellem CFV-indgang og -udgang, Δp CFV.
g) Begrænserventilen lukkes trinvis for at mindske det absolutte tryk ved FV-indgangen, p in.
h) Trinnene i litra f) og g) i dette punkt gentages for at registrere de gennemsnitlige data ved mindst ti begrænserpositioner, således at så stor en del som muligt af det praktiske område for Δp CFV, der forventes under prøvning, prøves. Det er ikke nødvendigt at fjerne kalibreringskomponenter eller CVS-komponenter for at kalibrere ved lavest mulige trykbegrænsninger.
i) C d og det lavest tilladelige trykforhold r bestemmes som beskrevet i bilag VII.
j) C d anvendes til at bestemme CFV-gennemstrømning under emissionsprøvning. CFV må ikke anvendes over det højst tilladelige r som bestemt i bilag VII.
k) Kalibreringen verificeres ved at foretage CVS-verifikation (dvs. propankontrol) som beskrevet i punkt 8.1.8.5.
l) Hvis CVS'en er konfigureret til parallelt at drive mere end én CFV ad gangen, kalibreres CVS'en på en af følgende måder:
i) Enhver kombination af CFV'er kalibreres i henhold til dette afsnit og bilag VII. Jf. bilag VII for vejledning om beregning af gennemstrømningshastigheder for denne metode.
ii) Hver CFV kalibreres i henhold til dette punkt og bilag VII. Jf. bilag VII for vejledning om beregning af gennemstrømningshastigheder for denne metode.
8.1.8.4.4. SSV-kalibrering
En subsonisk venturi (SSV) kalibreres for at bestemme dens kalibreringskoefficient, C d, for det forventede indsugningstrykområde. Et SSV-flowmeter kalibreres således:
a) Systemet skal være tilsluttet som vist i figur 6.5.
b) Blæseren startes nedstrøms for SSV'en.
c) Utætheder mellem kalibreringsflowmeteret og SSV'en skal være mindre end 0,3 % af den samlede gennemstrømning ved den højeste trykbegrænsning.
d) Mens SSV'en er i drift fastholdes en konstant temperatur ved SSV-indgangen på ± 2 % af den gennemsnitlige absolutte indsugningstemperatur, T in.
e) Den variable begrænser eller blæser med variabel hastighed indstilles på en gennemstrømningshastighed over den største hastighed, der forventes under prøvning. Gennemstrømningshastigheder må ikke ekstrapoleres ud over de kalibrerede værdier, så det anbefales at sikre, at et Reynoldsnummer, Re, ved SSV-halsen ved højeste kalibrerede gennemstrømningshastighed er større end det maksimale Re, der forventes under prøvning.
f) SSV'en skal være i drift i mindst 3 minutter for at stabilisere systemet. SSV'en skal fortsat være i drift, hvorefter gennemsnittet for mindst 30 sekunders prøvningsdata for hver af følgende mængder registreres:
i) Referenceflowmeterets middelstrømningshastighed,
.
ii) Eventuelt middeldugpunktet for kalibreringsluften, T dew. Jf. bilag VII for tilladelige antagelser.
iii) Middeltemperaturen ved venturi-indgangen, T in.
iv) Det gennemsnitlige statiske absolutte tryk ved venturi-indgangen, p in.
v) Statisk differenstryk mellem det statiske tryk ved venturi-indgangen og det statiske tryk ved venturi-halsen, Δp SSV.
g) Begrænserventilen lukkes trinvist, eller blæserhastigheden reduceres for at mindske gennemstrømningshastigheden.
h) Trinnene i litra f) og g) i dette punkt gentages med henblik på at registrere data ved mindst ti gennemstrømningshastigheder.
i) Der bestemmes en funktionel form af C d i forhold til Re ved hjælp af de indsamlede data og ligningerne i bilag VII.
j) Kalibreringen efterprøves ved at foretage en CVS-verifikation (dvs. propankontrol) som beskrevet i punkt 8.1.8.5 ved brug af den nye ligning C d i forhold til Re.
k) SSV'en må kun anvendes mellem de laveste og højeste kalibrerede gennemstrømningshastigheder.
l) Ligningerne i afsnit 3 i bilag VII (molbaseret tilgang) eller afsnit 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) anvendes til at bestemme SSV-gennemstrømning ved prøvning.
8.1.8.4.5. Ultralydskalibrering (reserveret)
8.1.8.5. Verifikation af CVS'er og batchudtagning (propankontrol)
8.1.8.5.1. Indledning
a) Propankontrol fungerer som CVS-verifikation for at afgøre, hvorvidt der er en uoverensstemmelse i de målte værdier i den fortyndede udstødningsgasstrøm. Propankontrol fungerer også som en verifikation af batchprøveudtageren for at afgøre, hvorvidt der er en uoverensstemmelse i det prøvetagningssystem, som udtager en prøve fra CVS'en som beskrevet i litra f) i dette punkt. På baggrund af velbegrundet teknisk skøn og sikker praksis kan denne kontrol foretages ved brug af en anden gas end propan, som f.eks. CO2 eller CO. En ikke-bestået propankontrol kan indikere et eller flere problemer, som kan kræve korrigerende indgreb, herunder:
i) Ukorrekt analysatorkalibrering. FID-analysatoreren skal genkalibreres, repareres eller udskiftes.
ii) Der skal foretages kontrol for utætheder på CVS-tunnel, forbindelser, spænder og HC-prøvetagningssystemet i henhold til punkt 8.1.8.7.
iii) Verifikationen af dårlig blanding foretages i henhold til punkt 9.2.2.
iv) Verifikation af carbonhydridkontaminering i prøvetagningssystemet foretages som beskrevet i punkt 7.3.1.2.
v) Kalibrering for ændring i CVS. Der foretages en in-situ-kalibrering af CVS-flowmeteret som beskrevet i punkt 8.1.8.4.
vi) Andre problemer med verifikation af CVS eller prøvetagningshardware eller -software. CVS-systemet, CVS-verifikationshardware og -software undersøges for uoverensstemmelser.
b) Ved propankontrol anvendes enten en referencemasse eller en referencegennemstrømningshastighed for C3H8 som sporgas i en CVS. Hvis der anvendes en referencegennemstrømningshastighed, skal der redegøres for en eventuel ikke-idéel C3H8-gasadfærd i referenceflowmeteret. Se afsnit 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) eller afsnit 3 i bilag VII (molbaseret tilgang), som beskriver, hvordan visse flowmetere kalibreres og anvendes. I forbindelse med punkt 8.1.8.5 og bilag VII må der ikke anvendes nogen antagelse om idéel gasadfærd. Ved propankontrol sammenlignes den beregnede masse af indsprøjtet CC3H8 ved hjælp af carbonhydridmålinger og målinger af CVS-gennemstrømningshastighed med referenceværdien.
8.1.8.5.2. Metode til at indføre en kendt propanmængde i CVS-systemet.
Den samlede nøjagtighed CVS-prøvetagnings- og analysesystem bestemmes ved tilledning af en kendt masse af en forurenende luftart til systemet, mens dette er bragt til at fungere på normal måde. Den forurenende luftart analyseres, og massen beregnes efter bilag VII. Der skal anvendes en af følgende to teknikker:
a) Der foretages gravimetrisk måling på følgende måde: Massen af en lille cylinder fyldt med enten carbonmonoxid eller propan bestemmes med en nøjagtighed på ± 0,01 g. CVS-systemet sættes i drift som under en normal udstødningsemissionsprøvning i mellem 5 og 10 minutter, idet der indsprøjtes carbonmonoxid eller propan i systemet. Den afgivne mængde ren gas bestemmes ved differentialvejning. En gasprøve analyseres med det sædvanlige udstyr (prøvetagningssæk eller integrationsmetoden), og gassens masse beregnes.
b) Måling med drøvleenhed med kritisk gennemstrømning foretages som følger: En kendt mængde ren gas (carbonmonoxid eller propan) ledes til CVS-systemet gennem en kalibreret drøvleenhed. Hvis indgangstrykket er tilstrækkelig højt, er strømningshastigheden, som justeres ved hjælp af den kritiske drøvleenhed, uafhængig af blændens afgangstryk (≡ kritisk gennemstrømning). CVS-systemet bringes til at fungere som ved en sædvanlig emissionsprøvning af udstødningsgas i 5 til 10 minutter. En gasprøve analyseres med det sædvanlige udstyr (prøvetagningssæk eller integrationsmetoden), og gassens masse beregnes.
8.1.8.5.3. Forberedelse af propankontrol
Propankontrollen forberedes på følgende måde:
a) Hvis der anvendes en C3H8-referencemasse i stedet for en referencestrømningshastighed, skal der anvendes en cylinder fyldt med C3H8. Referencecylinderens C3H8-masse bestemmes med en præcision på ± 0,5 % af den mængde C3H8, der forventes anvendt.
b) Der vælges passende strømningshastigheder for CVS og C3H8.
c) Der vælges en C3H8-indsprøjtningsport i CVS-systemet. Portens placering vælges, så den er så tæt som muligt på det sted, hvor motorens udstødning indføres i CVS-systemet. C3H8-cylinderen forbindes til indsprøjtningssystemet.
d) CVS-systemet sættes i drift og stabiliseres.
e) Eventuelle varmevekslere i prøvetagningssystemet forvarmes eller forkøles.
f) Opvarmede eller afkølede komponenter såsom prøvetagningsledninger, filtre, kølere og pumper, skal have mulighed for at stabiliseres ved deres driftstemperatur.
g) Hvis det er relevant, foretages tæthedskontrol i HC-prøvetagningssystemets vakuumside som beskrevet i punkt 8.1.8.7.
8.1.8.5.4. Forberedelse af HC-prøvetagningssystemet til propankontrol
Kontrollen af tætheden af HC-prøvetagningssystemets vakuumside kan foretages efter forskrifterne i litra g) i dette punkt. Hvis denne fremgangsmåde anvendes, kan proceduren for HC-kontaminering i punkt 7.3.1.2 anvendes. Hvis der ikke foretages tæthedskontrol i vakuumsiden i henhold til litra g), skal HC-prøvetagningssystemet nulstilles, justeres og verificeres for kontaminering på følgende måde:
a) Der vælges det laveste HC-analysatorområde, der kan måle den forventede C3H8-koncentration for CVS- og C3H8-gennemstrømningshastigheder.
b) HC-analysatoren nulstilles ved hjælp af nulstillingsluft, der indføres ved analysatorporten.
c) HC-analysatoren justeres ved hjælp af C3H8-justeringsgas, der indføres ved analysatorporten.
d) Nulstillingsluft tilføres ved overstrømning ved HC-sonden eller en samling mellem HC-sonden og overføringsledningen.
e) HC-prøvetagningssystemets stabile HC-koncentration måles, mens der sker gennemstrømning af overstrøms-nulstillingsluft. For batch-HC-måling fyldes batch-beholderen (f.eks. en sæk), og HC-overstrømskoncentrationen måles.
f) Hvis overstrømmens HC-koncentration er større end 2 μmol/mol, må proceduren ikke fortsætte, før kontamineringen er fjernet. Kontamineringskilden bestemmes, og der foretages korrigerende indgreb, såsom rensning af systemet eller udskiftning af kontaminerede dele.
g) Når overstrømmens HC-koncentration ikke overstiger 2 μmol/mol, registreres denne værdi som x HCinit og anvendes til at korrigere for HC-kontaminering som beskrevet i afsnit 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) eller afsnit 3 i bilag VII (molbaseret tilgang).
8.1.8.5.5. Udførelse af propankontrol
a) Propankontrollen udføres på følgende måde:
i) For batchprøvetagning af HC forbindes rene lagringsmedier som f.eks. sække, der er udsuget.
ii) HC-måleinstrumenter betjenes i henhold til instrumentfabrikantens anvisninger.
iii) Hvis der skal korrigeres for baggrundskoncentration af HC i fortyndingsluften, måles og registreres denne baggrundskoncentrationen af HC i fortyndingsluften.
iv) Eventuelle integreringsanordninger nulstilles.
v) Prøvetagningen begyndes, og eventuelle flowintegratorer startes.
vi) C3H8 frigives ved den valgte hastighed. Hvis der anvendes en referencegennemstrømningshastighed for C3H8, påbegyndes integrationen af denne gennemstrømningshastighed.
vii) Der frigives fortsat C3H8, indtil der er frigivet tilstrækkelig C3H8 til at sikre en præcis kvantificering af reference-C3H8 og den målte C3H8.
viii) C3H8-cylinderen lukkes, og prøvetagningen fortsættes, indtil der er taget højde for forsinkelser, der skyldes prøvetransport og analysatorens respons.
ix) Prøvetagningen indstilles, og eventuelle integratorer standses.
b) Hvis der anvendes måling med kritisk drøvleenhed, kan følgende procedure benyttes til propankontrol som den alternative metode, der er nævnt i punkt 8.1.8.5.5, litra a).
i) For batchprøvetagning af HC forbindes rene lagringsmedier som f.eks. sække, der er udsuget.
ii) HC-måleinstrumenter betjenes i henhold til instrumentfabrikantens anvisninger.
iii) Hvis der skal korrigeres for baggrundskoncentration af HC i fortyndingsluften, måles og registreres denne baggrundskoncentrationen af HC i fortyndingsluften.
iv) Eventuelle integreringsanordninger nulstilles.
v) Indholdet i C3H8-referencecylinderen frigives ved den valgte hastighed.
vi) Prøvetagningen påbegyndes, og eventuelle gennemstrømningsintegratorer startes, efter at det er bekræftet, at HC-koncentrationen er stabil.
vii) Cylinderindholdet frigives fortsat, indtil der er frigivet tilstrækkelig C3H8 til at sikre en præcis kvantificering af reference-C3H8 og den målte C3H8.
viii) Eventuelle integratorer standses.
ix) C3H8-referencecylinderen slukkes.
8.1.8.5.6. Evaluering af propankontrollen
Proceduren efter prøvning er som følger:
a) Hvis der er anvendt batch-prøvetagning, analyseres batchprøverne så snart, det er praktisk muligt.
b) Efter analyse af HC korrigeres der for kontaminering og baggrund.
c) Den samlede C3H8-masse baseret på CVS- og HC-data beregnes som beskrevet i bilag VII ved hjælp af molmassen af C3H8, M C3H8, i stedet for den effektive molmasse af HC, M HC.
d) Hvis der anvendes en referencemasse (gravimetrisk måling), bestemmes cylinderens propanmasse med en præcision på ± 0,5 %, og C3H8-referencemassen bestemmes ved at trække den tomme cylinderpropanmasse fra den fulde cylinderpropanmasse. Hvis der anvendes en kritisk drøvleenhed (måling med kritisk strømning), bestemmes propanmassen som strømningshastigheden ganget med prøvningstiden.
e) C3H8-referencemassen fratrækkes den beregnede masse. Hvis denne difference er inden for ± 3,0 % af referencemassen, har CVS-systemet bestået denne verifikation.
8.1.8.5.7. Verifikation af sekundært PM-fortyndingssystem
Når propankontrollen skal gentages for at efterprøve det sekundære PM-fortyndingssystem, anvendes følgende procedure i litra a)-d) med henblik på denne verifikation.
a) HC-prøvetagningssystemet konfigureres for at udtage en prøve i nærheden af batch-prøveudtagerens lagringsmedium (f.eks. et PM-filter). Hvis det absolutte tryk ved dette sted er for lavt til at udtage en HC-prøve, kan der udtages HC fra batchprøveudtagerpumpens afgangsluft. Der skal udvises forsigtighed ved udtagning af prøver fra pumpes afgangsluft, fordi en ellers acceptabel utæthed i pumpen nedstrøms for et batch-prøveudtagerflowmeter vil medføre et falsk negativt resultat af propankontrollen.
b) Propankontrol gentages som beskrevet i dette punkt, men HC udtages fra batchprøveudtageren.
c) C3H8-massen beregnes, idet der tages højde for eventuel sekundær fortynding fra batchprøveudtageren.
d) C3H8-referencemassen fratrækkes den beregnede masse. Hvis denne difference er inden for ± 5 % af referencemassen, har batchprøveudtageren bestået denne verifikation. Hvis ikke, skal der foretages et korrigerende indgreb.
8.1.8.5.8. Verifikation af prøvetørreren
Hvis der anvendes en fugtighedssensor til kontinuerlig overvågning af dugpunktet ved prøvetørrerens udgang, finder denne kontrol ikke anvendelse, så længe det sikres, at fugtigheden ved tørrerens udgang er under de minimumværdier, der gælder ved kontrol af dæmpning, interferens og kompensation.
a) Hvis en prøvetørrer som tilladt i punkt 9.3.2.3.1 anvendes til fjernelse af vand fra prøvegassen, skal ydevnen i termiske kølere efterprøves efter montering og efter større vedligeholdelse. For tørrere med osmotisk membran efterprøves køleevnen efter montering, større vedligeholdelse og inden for 35 dage før prøvning.
b) Vand kan hindre en analysators evne til at måle den relevante udstødningskomponent og fjernes således sommetider, før gasprøven når analysatoren. F.eks. kan vand negativt påvirke en CLD's NOx-respons gennem kollisionsdæmpning og påvirke en NDIR i positiv retning ved at fremkalde en respons, der ligner CO.
c) Prøvetørreren skal opfylde de specifikationer, der er fastlagt i punkt 9.3.2.3.1 for dugpunkt, T dew, og absolut tryk, p total, nedstrøms for tørreren med osmotisk membran eller den termiske køler.
d) Følgende verifikationsprocedure for prøvetørrere anvendes til at bestemme deres tørreydelse, eller der udvikles en anden protokol hertil ved anvendelse af god teknisk praksis:
i) Der anvendes PTFE-rør (polytetrafluorethylen) eller rustfri stålrør til de nødvendige forbindelser.
ii) N2 eller renset luft skal befugtes ved gennembobling i destilleret vand i en lukket beholder, som fugter gassen til det højest mulige dugpunkt som forventes under emissionsprøvningen.
iii) Den befugtede gas indføres opstrøms for prøvetørreren.
iv) Den befugtede gastemperatur nedstrøms for beholderen fastholdes ved mindst 5 °C over dugpunktet.
v) Det befugtede gasdugpunkt, T dew, og trykket, p total, måles så tæt på prøvetørrerens indgang som muligt for at efterprøve, at dugpunktet er det højest forventede under emissionsprøvningen.
vi) Det befugtede gasdugpunkt, T dew, og trykket, p total, måles så tæt som muligt på prøvetørrerens udgang.
vii) Prøvetørreren består verifikationen, hvis resultatet af litra d), nr. vi), i dette afsnit er mindre end dugpunktet, der svarer til prøvetørrerens specifikationer som fastsat i punkt 9.3.2.3.1, plus 2 °C, eller hvis molbrøken af litra d), nr. vi), er mindre end de tilsvarende specifikationer for prøvetørreren plus 0,002 mol/mol eller 0,2 % vol. Bemærk, at for denne verifikation udtrykkes prøvedugpunktet som absolut temperatur, Kelvin.
8.1.8.6. Periodisk kalibrering af delstrømsfortyndingssystemet for PM og dermed forbundne målesystemer for ufortyndet udstødningsgas.
8.1.8.6.1. Specifikationer for differensflowmåling
For delstrømsfortyndingssystemer til udtagning af en en proportional prøve af ufortyndet udstødningsgas skal man især være opmærksom på nøjagtigheden af prøvningsstrømmen qm p, hvis den ikke måles direkte, men bestemmes ved differensflowmåling som fastsat i ligning (6-20):
q m p = q m dew — q m dw |
(6-20) |
Hvor:
qm p |
er prøvemassens strømningshastighed af udstødningsgassen til delstrømsfortyndingssystemet |
qm dw |
er fortyndingsluftens massestrømshastighed (på våd basis) |
qm dew |
er den fortyndede udstødningsgas' massestrømshastighed på våd basis. |
I dette tilfælde skal den maksimale fejl for forskellen være således, at nøjagtigheden af qm pligger inden for ± 5 %, når fortyndingsforholdet er mindre end 15. Den kan beregnes som den kvadratiske middelværdi af fejlene på de enkelte instrumenter.
Acceptable nøjagtigheder for q mp kan opnås med en af følgende metoder:
a) Den absolutte nøjagtighed af qm dew og qm dw er ± 0,2 %, hvilket sikrer en nøjagtighed af qm p på ≤ 5 % ved et fortyndingsforhold på 15. Ved større fortyndingsforhold vil fejlen dog blive større.
b) Kalibrering af qm dw i forhold til qm dew sker således, at der opnås samme nøjagtighed for qm p som i litra a). Nærmere detaljer findes i punkt 8.1.8.6.2.
c) Nøjagtigheden af q mp bestemmes indirekte ud fra nøjagtigheden af fortyndingsforholdet som bestemt ved hjælp af en sporgas, f.eks. CO2. Der kræves nøjagtigheder, der svarer til metode litra a) for q mp.
d) Den absolutte nøjagtighed af qm dew og qm dw er inden for ± 2 % af den fulde skala, den maksimale fejl i forskellen mellem qm dew og qm dw er inden for 0,2 %, og den lineære fejl er inden for ± 0,2 % af det højeste qm dew, der observeres under prøvningen.
8.1.8.6.2. Kalibrering af differensflowmåling
Delstrømsfortyndingssystemet, der skal udtage en proportional prøve af ufortyndet udstødningsgas, kalibreres regelmæssigt med et nøjagtigt flowmeter, der kan henføres til nationale eller internationale standarder. Flowmeteret eller instrumenterne til flowmåling kalibreres efter en af nedenstående metoder, således at sondestrømmen qm p ind i tunnellen opfylder nøjagtighedskravene i punkt 8.1.8.6.1.
a) Flowmeteret for qm dw skal serieforbindes med flowmeteret for qm dew, forskellen mellem de to flowmetre skal kalibreres for mindst 5 indstillingspunkter, med strømningsværdier ensartet fordelt mellem den laveste værdi af qm dw anvendt under prøvningen og værdien af qm dew anvendt under prøvningen. Strømmen kan ledes uden om fortyndingstunnelen.
b) En kalibreret strømningsanordning skal serieforbindes til flowmeteret for qm dew, og nøjagtigheden skal kontrolleres for de værdier, der anvendes i prøvningen. Den kalibrerede strømningsanordning skal serieforbindes til flowmeteret for qm dw, og nøjagtigheden kontrolleres for mindst 5 indstillinger svarende til et fortyndingsforhold mellem 3 og 15, i forhold til qm dew anvendt under prøvningen.
c) Overføringsledningen TL (jf. figur 6.7) frakobles udstødningen, og en kalibreret flowmeteranordning med et passende område til måling af qm p tilsluttes overføringsledningen. Derefter indstilles qm dew til den værdi, der anvendes under prøvningen, og qm dw indstilles sekventielt til mindst 5 værdier svarende til et fortyndingsforhold på mellem 3 og 15. Alternativt kan der etableres en særlig kalibreringsvej, som leder uden om tunnelen, mens den samlede strømning og strømningen af fortyndingsluft ledes gennem de tilsvarende målere som i selve prøvningen
d) En sporgas ledes ind i overføringsledningen TL for udstødningen. Denne sporgas kan være en af udstødningsgassens komponenter, f.eks. CO2 eller NOx. Efter fortynding i tunnelen måles sporgaskomponenten. Dette udføres for 5 fortyndingsforhold mellem 3 og 15. Nøjagtigheden af prøvegasstrømmen bestemmes af fortyndingsforholdet r d ved hjælp af ligning (6-21):
q m p = q m dew /r d |
(6-21) |
Der skal tages hensyn til gasanalysatorernes nøjagtighed for at sikre nøjagtigheden af qm p.
8.1.8.6.3. Særlige forskrifter for differensflowmåling
En carbonstrømskontrol med faktisk udstødningsgas kan stærkt anbefales til at identificere måle- og kontrolproblemer og efterprøve, at delstrømsfortyndingssystemet virker korrekt. Denne carbonstrømskontrol udføres mindst hver gang en ny motor monteres, eller der er sket en væsentlig ændring af prøvningsrummets konfiguration.
Motoren skal køre med maksimalt drejningsmoment og maksimal hastighed eller enhver anden stationær funktionsmåde, der frembringer 5 % CO2 eller mere. Delstrømsprøvetagningssystemet skal køre med en fortyndingsfaktor på ca. 15 til 1.
Hvis der gennemføres carbonstrømskontrol, anvendes den metode, der er beskrevet i tillæg 2 til bilag VII. Strømningshastighederne for carbon beregnes i overensstemmelse med ligningerne i tillæg 2 til bilag VII. Alle strømningshastigheder for carbon skal være i overensstemmelse inden for 5 %.
8.1.8.6.3.1. Kontrol før prøvningen
Der foretages en forudgående kontrol inden for 2 timer før prøvningsforløbet på følgende måde:
Flowmeteres nøjagtighed kontrolleres ved samme metode som den, der anvendes til kalibrering (jf. punkt 8.1.8.6.2) for mindst to punkter, herunder strømningsværdier for qm dw, som svarer til fortyndingsforhold mellem 5 og 15 for den værdi af qm dew, der anvendes under prøvningen.
Hvis det kan påvises ved hjælp af registreringer fra kalibreringsproceduren i punkt 8.1.8.6.2, at flowmeterkalibreringen er stabil over en længere periode, kan kontrollen forud for prøvningen undlades.
8.1.8.6.3.2. Bestemmelse af transformationstiden
Systemindstillingerne for evaluering af transformationstid skal være nøjagtigt de samme som ved måling under prøvningsforløbet. Transformationstiden som defineret i punkt 2.4 i tillæg 5 til dette bilag og figur 6-11, bestemmes ved følgende metode:
Et uafhængigt referenceflowmeter med et passende måleområde for sondestrømningen serieforbindes og tilsluttes sonden tæt. Dette flowmeter skal have en transformationstid på under 100 ms for den strømningstrinstørrelse, der anvendes ved måling af responstid, med strømningsbegrænsning tilstrækkelig lav til ikke at påvirke delstrømsfortyndingssystemets dynamiske funktion ud fra et velbegrundet teknisk skøn. Tilførslen af udstødningsgasstrømmen (eller luftstrømmen, hvis udstødningsgasstrømmen beregnes) til delstrømsfortyndingssystemet skal kunne reguleres trinvis fra en lav strømning til 90 % af fuld skalavisning. Udløseren for trinændring skal være den samme som den, der anvendes til at starte »look ahead«-styringen under selve prøvningen. Udstødningsgasstrømmens trinstimulering og flowmeterets respons skal registreres med en prøvetagningshastighed på mindst 10 Hz.
Ud fra disse data bestemmes transformationstiden for delstrømsfortyndingssystemet, hvilket er tiden fra igangsættelsen af trinstimuleringen til punktet for 50 % flowmeterrespons. På samme måde bestemmes transformationstiden af qmp-signalet (dvs. prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystemet) og qmew,i-signalet (dvs. udstødningsgassens massestrømshastighed på våd basis, der leveres af udstødningens flowmeter). Disse signaler anvendes i den regressionskontrol, som foretages efter hver prøve (jf. punkt 8.2.1.2).
Beregningen gentages for mindst 5 opadgående og nedadgående stimuli, og gennemsnittet af resultaterne beregnes. Fra denne værdi skal trækkes referenceflowmeterets interne transformationstid (< 100 ms). Dette er delstrømfortyndingssystemets »look ahead«-værdi, som anvendes i overensstemmelse med punkt 8.2.1.2.
8.1.8.7. Tæthedskontrol i vakuumsiden
8.1.8.7.1. Omfang og hyppighed
Efter opstilling af prøvetagningssystemet, efter større vedligeholdelse og inden for 8 timer før hver driftscyklussekvens kontrolleres det, at der ikke findes betydelige utætheder i vakuumsiden ved hjælp af en af de tæthedsprøver, der er beskrevet i dette afsnit. Denne kontrol finder ikke anvendelse på eventuelle fuldstrømsdele i et CVS-fortyndingssystem.
8.1.8.7.2. Måleprincip
En utæthed kan påvises enten ved at måle en lille strømningsmængde, hvor der skulle være nulstrøm, ved at detektere fortyndingen af en kendt koncentration af justeringsgas, når den flyder gennem prøvetagningssystemets vakuumside eller ved at måle trykstigningen i et udsuget system.
8.1.8.7.3. Tæthedskontrol ved lav strømning
Prøvetagningssystemet prøves for lavstrømsutætheder som følger:
a) Systemet skal i sondens ende lukkes på en af følgende måder:
i) Sondens ende lukkes eller tilproppes.
ii) Overføringsledningen frakobles ved sonden, og overføringsledningen lukkes eller tilproppes.
iii) En tæt ventil placeret på samme ledning mellem sonden og overføringsledningen lukkes.
b) Alle vakuumpumper sættes i drift. Efter stabilisering kontrolleres det, at strømningen gennem prøvetagningssystemets vakuumside er under 0,5 % af systemets normale strømningshastighed ved brug. De typiske analysator- og omføringsstrømninger kan anslås ved tilnærmelse til systemets normale strømningshastighed ved brug.
8.1.8.7.4. Tæthedskontrol ved fortynding af justeringsgas
Alle typer gasanalysatorer kan anvendes til prøvningen. Hvis der anvendes en FID til denne prøvning, skal enhver HC-kontaminering i prøvetagningssystemet korrigeres i henhold til afsnit 2 eller 3 i bilag VII om HC-bestemmelse. Misvisende resultater skal undgås ved udelukkende at anvende analysatorer med en repeterbarhed på 0,5 % eller bedre ved den koncentration af justeringsgas, der anvendes ved denne prøvning. Tæthedskontrol af vakuumsiden foretages som følger:
a) En udstødningsgasanalysator forberedes som ved emissionsprøvning.
b) Der leveres justeringsgas til analysatorporten, og det kontrolleres, at justeringsgassens koncentration er målt til at være inden for den forventede nøjagtighed og repeterbarhed.
c) Overstrømsjusteringsgas ledes til en af følgende placeringer i prøvetagningssystemet:
i) Prøvetagningssondens ende
ii) Overføringsledningen frakobles ved sondetilkoblingen, og overløbet af justeringsgas sker ved overføringsledningens åbne ende.
iii) En trevejsventil monteret på samme ledning mellem en sonde og dennes overføringsledning.
d) Det kontrolleres, at koncentrationen af den målte overløbsjusteringsgas ligger inden for ± 0,5 % af justeringsgassens koncentration. Enhver målt værdi, som er mindre end forventet, indikerer en utæthed, mens en værdi, som er højere end forventet, indikerer et problem med justeringsgassen eller selve analysatoren. En værdi, som er højere end forventet, indikerer ikke en utæthed.
8.1.8.7.5. Tæthedskontrol af vakuumsvækkelse
For at foretage denne prøvning dannes et vakuum i prøvetagningssystemets vakuumside, og systemets utæthedsgrad observeres som en svækkelse i det dannede vakuum. For at foretage denne prøvning skal volumen af prøvetagningssystemets vakuumside kendes med en nøjagtighed på ± 10 % af dets reelle volumen. Til denne prøvning anvendes også måleinstrumenter, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1 og punkt 9.4.
En tæthedsprøvning for vakuum-svækkelse foretages på følgende måde:
a) Systemet skal i sondeenden og så tæt på sondeåbningen som muligt lukkes på en af følgende måder:
i) Sondens ende lukkes eller tilproppes.
ii) Overføringsledningen ved sonden frakobles, og overføringsledningen lukkes eller tilproppes.
iii) En tæt ventil placeret på samme ledning mellem sonden og overføringsledningen lukkes.
b) Alle vakuumpumper sættes i drift. Der skabes et vakuum, som er repræsentativt for normale driftsforhold. Hvis der anvendes prøvesække, anbefales det, at den normale udpumpning af prøvesækken gentages to gange for at minimere indespærrede mængder.
c) Prøvetagningspumperne slukkes, og systemet lukkes. Det absolutte tryk af den indelukkede gas og eventuelt systemets absolutte temperatur måles og registreres. Der gives tilstrækkelig tid til, at eventuelle transienter kan sætte sig, og til at en utæthed på 0,5 % har forårsaget en trykændring på mindst 10 gange opløsningen i tryktransduceren. Trykket og eventuelt også temperaturen registreres igen.
d) Utæthedens strømningshastighed beregnes på baggrund af en anslået værdi på nul for udpumpede sækkemængder og på baggrund af kendte værdier for prøvetagningssystemets volumen, begyndelses- og sluttrykket, temperaturer (eventuelt) og tidsforløb. Det kontrolleres ved hjælp af ligning (6-22), at utæthedens strømningshastighed i vakuumsvækkelsen er mindre end 0,5 % af systemets normale strømningshastighed ved brug:
|
(6-22) |
Hvor:
qV leak |
er vakuumsvækkelsens udsivningshastighed, mol/s |
V vac |
er den geometriske volumen af prøvetagningssystemets vakuumside, m3 |
R |
er den molare gaskonstanten, J/(mol · K) |
p 2 |
er vakuumsidens absolutte tryk på tidspunktet t 2, Pa |
T 2 |
er vakuumsidens absolutte temperatur på tidspunktet t 2, K |
p 1 |
er vakuumsidens absolutte tryk på tidspunktet t 1, Pa |
T 1 |
er vakuumsidens absolutte temperatur på tidspunktet t 1, K |
t 2 |
er tidspunktet for afslutningen af tæthedsprøvning for vakuumsvækkelse, s |
t 1 |
er tidspunktet for start af tæthedsprøvning for vakuumsvækkelse, s |
8.1.9. Måling af CO og CO2
8.1.9.1. Kontrol af H2O-interferens for CO2-NDIR-analysatorer
8.1.9.1.1. Omfang og hyppighed
Hvis NO2 måles med en NDIR-analysator, verificeres mængden af H2O-interferens efter den første opstilling af analysatoren og efter større vedligeholdelse.
8.1.9.1.2. Måleprincip
H2O kan gennem interferens påvirke NDIR-analysatorens respons på CO2. Hvis NDIR-analysatoren anvender kompensationsalgoritmer, der udnytter måling af andre gasser, til gennemførelsen af denne interferensverifikation, skal sådanne målinger samtidig udføres med henblik på prøvning af konpensationsalgoritmerne under analysatorinterferensverifikation.
8.1.9.1.3. Systemkrav
En CO2-NDIR-analysator skal have en H2O-interferens, som ligger inden for 0,0 ± 0,4 mmol/mol (af den forventede gennemsnitlige CO2-koncentration).
8.1.9.1.4. Procedure
Interferensverifikation foretages på følgende måde:
a) CO2-NDIR-analysatoren startes, betjenes, nulstilles og justeres som før en emissionsprøvning.
b) Der laves en befugtet prøvegas ved at boble nulstillingsluft, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, gennem destilleret vand i en tæt beholder. Hvis prøven ikke ledes gennem en tørreenhed, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det maksimale niveau, der forventes under prøvningen. Hvis prøven ledes gennem en tørreenhed under prøvningen, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det i punkt 9.3.2.3.1 bestemte.
c) Den befugtede prøvegastemperatur holdes på mindst 5 oK over dens dugpunkt nedstrøms for beholderen.
d) Den befugtede prøvegas indføres i prøvetagningssystemet. Den befugtede prøvegas kan indføres nedstrøms for en eventuel prøvetørrer, hvis en sådan anvendes ved prøvningen.
e) Vandmolbrøken, x H2O, af den befugtede interferensprøvegas måles så tæt som muligt på analysatorens indgang. For eksempel måles dugpunktet, T dew, og det absolutte tryk P total, for at beregne x H2O.
f) Der anvendes et velbegrundet teknisk skøn for at undgå kondensation i overføringsledninger, fittings eller ventiler fra det punkt, hvor x H2O måles til analysatoren.
g) Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons. Ved fastsættelse af stabiliseringstiden skal der tages højde for rensning af overføringsledningen og for analysatorens respons.
h) Mens analysatoren måler prøvens koncentration, registreres 30 sekunders prøvedata. Det aritmetiske gennemsnit af disse data beregnes. Analysatoren opfylder interferenskontrollen, hvis denne værdi er inden for (0,0 ± 0,4) mmol/mol
8.1.9.2. Kontrol af H2O- og CO2-interferens for CO-NDIR-analysatorer
8.1.9.2.1. Omfang og hyppighed
Hvis CO måles med en NDIR-analysator, verificeres mængden af H2O- og CO2-interferens efter den første opstilling af analysatoren og efter større vedligeholdelse.
8.1.9.2.2. Måleprincip
H2O og CO2 kan have en positiv interferens med en NDIR-analysator ved at forårsage en CO-lignende respons. Hvis NDIR-analysatoren anvender kompensationsalgoritmer, der udnytter måling af andre gasser, til gennemførelsen af denne interferensverifikation, skal sådanne målinger samtidig udføres med henblik på prøvning af konpensationsalgoritmerne under analysatorinterferensverifikation.
8.1.9.2.3. Systemkrav
En CO-NDIR-analysator skal have en kombineret H2O- og CO2-interferens, som ligger inden for ± 2 % af den forventede gennemsnitlige CO-koncentration.
8.1.9.2.4. Procedure
Interferensverifikation foretages på følgende måde:
a) CO-NDIR-analysatoren startes, betjenes, nulstilles og justeres som før en emissionsprøvning.
b) Der laves en befugtet CO2-prøvningsgas ved at boble en CO2-justeringsgas gennem destilleret vand i en tæt beholder. Hvis prøven ikke ledes gennem en prøvetørrer, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det maksimale niveau, der forventes under prøvningen. Hvis prøven ledes gennem en tørreenhed under prøvningen, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det i punkt 9.3.2.3.1.1 foreskrevne. Der anvendes en CO2-justeringsgaskoncentration, der er mindst lige så høj som der maksimalt forventes under prøvningen.
c) Den befugtede CO2-prøvegas indføres i prøvetagningssystemet. Den befugtede CO2-prøvegas kan indføres nedstrøms for en eventuel prøvetørrer, hvis en sådan anvendes ved prøvningen.
d) Vandmolbrøken, x H2O, af den befugtede interferensprøvegas måles så tæt som muligt på analysatorens indgang. For eksempel måles dugpunktet, T dew, og det absolutte tryk P total, for at beregne x H2O.
e) Der anvendes et velbegrundet teknisk skøn for at undgå kondensation i overføringsledninger, fittings eller ventiler fra det punkt, hvor x H2O måles til analysatoren.
f) Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons.
g) Mens analysatoren måler koncentrationen i prøven, registreres dens output i 30 sekunder. Det aritmetiske gennemsnit af disse data beregnes.
h) Analysatoren opfylder interferensverifikationen, hvis resultatet af litra g) i dette punkt overholder tolerancen i punkt 8.1.9.2.3.
i) Interferensprocedurerne for CO2 og H2O kan også følges separat. Hvis de anvendte CO2- og H2O-niveauer er højere end de forventede maksimumniveauer ved prøvningen, nedskaleres hver enkelt observeret interferensværdi ved at multiplicere den observerede interferens med forholdet mellem den maksimale forventede koncentration og den værdi, der anvendes ved proceduren. Separate interferensprocedurer med koncentrationer af H2O (ned til 0,025 mol/mol H2O-indhold) som er lavere end de forventede maksimumniveauer ved prøvningen, kan afvikles, men den observerede H2O-interferens skal opskaleres ved multiplicering af den observerede interferens med forholdet mellem den maksimale forventede H2O-koncentration og den værdi, der anvendes ved proceduren. Summen af de to skalerede interferensværdier skal overholde tolerancen i punkt 8.1.9.2.3.
8.1.10. Carbonhydridmålinger
8.1.10.1. FID-optimering og verifikation
8.1.10.1.1. Omfang og hyppighed
For alle FID-analysatorer gælder, at FID-enheden skal kalibreres efter den første opstilling. Kalibreringen gentages efter behov, idet der anlægges et velbegrundet teknisk skøn. Følgende skridt følges for en FID-enhed, der måler HC:
a) En FID-enheds respons på forskellige carbonhydrider optimeres efter første opstilling og efter større vedligeholdelse. FID-enhedens respons på propylen og toluen skal være mellem 0,9 og 1,1 i forhold til propan.
b) En FID-enheds responsfaktor på methan (CH4) bestemmes efter første opstilling af analysatoren og efter større vedligeholdelse som beskrevet i punkt 8.1.10.1.4 i dette afsnit.
c) Methanresponsen (CH4) skal være verificeret inden for 185 dage forud for prøvningen.
8.1.10.1.2. Kalibrering
Ud fra et velbegrundet teknisk skøn udvikles en kalibreringsprocedure, som f.eks. er baseret på FID-analysatorfabrikantens anvisninger og den anbefalede FID-kalibreringsfrekvens. FID-enheden kalibreres ved hjælp af C3H8-kalibreringsgasser, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1. Den kalibreres på basis af carbonnummeret 1 (C1).
8.1.10.1.3. Responsoptimering af HC-FID-enheden
Denne procedure er kun til FID-analysatorer, der måler HC.
a) Fabrikantens anvisninger følges, og der anvendes god teknisk praksis i forbindelse med den første instrumentopstart og grundlæggende driftsjustering ved hjælp af FID-enhedens brændstof og nulstillingsluft. Opvarmede FID-enheder skal være inden for det påkrævede driftstemperaturområde. FID-enhedens respons optimeres, således at den opfylder kravene til responsfaktor for carbonhydrider og oxygeninterferenskontrol i overensstemmelse med punkt 8.1.10.1.1, litra a) og 8.1.10.2 i det mest almindelige analysatorområde, der forventes under emissionsprøvningen. For nøjagtig optimering af FID-enheden kan der anvendes et højere analysatorområde i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anbefaling og god teknisk praksis, hvis det almindelige analysatorområde er lavere end det minimumsområde, som instrumentfabrikanten har specificeret.
b) Opvarmede FID-enheder skal være inden for det påkrævede driftstemperaturområde. FID-enhedens respons skal optimeres ved det mest almindelige analyseområde, der forventes under emissionsprøvningen. Med brændstof- og luftstrømme indstillet i henhold til fabrikantens anvisninger tilføres analysatoren en justeringsgas.
c) Med henblik på optimering følges skridt i)-iv) eller den af instrumentfabrikanten anviste procedure. De procedurer, der er skitseret i SAE nr. 770141, kan eventuelt anvendes til optimering.
i) Responsen ved en given brændstoftilførsel bestemmes ud fra forskellen mellem responsen på justeringsgas og responsen på nulstillingsgas.
ii) Brændstoftilførslen indstilles på trinvis højere og lavere værdier end fabrikantens specifikation. Responsen på justeringsgas og nulstillingsgas ved de pågældende værdier af brændstoftilførslen registreres.
iii) Forskellen mellem responsen på justerings- og nulstillingsgassen afbildes i kurveform, og brændstoftilførslen indstilles, så den svarer til kurvens »fede« side. Der er her tale om begyndelsesindstillingen af strømningshastigheden, og det kan være nødvendigt med yderligere optimering, afhængigt af resultaterne af responsfaktorerne for carbonhydrid og kontrollen af oxygeninterferens i overensstemmelse med punkt 8.1.10.1.1, litra a) og 8.1.10.2.
iv) Hvis oxygeninterferens eller responsfaktorerne for carbonhydrid ikke opfylder nedenstående specifikationer, justeres luftstrømmen trinvist over og under fabrikantens anvisninger, idet punkt 8.1.10.1.1, litra a) og 8.1.10.2 gentages for hver strøm.
d) De optimale strømningshastigheder og/eller tryk for FID-enhedens brændstof og brænderluft bestemmes, og de måles og registreres med henblik på senere anvendelse.
8.1.10.1.4. Bestemmelse af responsfaktoren HC FID CH4
Eftersom FID-analysatorer generelt reagerer forskelligt på CH4 i forhold til C3H8, bestemmes CH4-responsfaktoren, RF CH4[THC-FID], for hver HC-FID-analysator efter FID-optimering. Den seneste RF CH4[THC-FID], der er målt som foreskrevet i dette punkt, anvendes ved beregningen af HC som beskrevet i punkt 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) eller punkt 3 i bilag VII (molbaseret tilgang) for at kompensere for CH4-responsen. RF CH4[THC-FID] bestemmes som følger:
a) Der vælges en C3H8-justeringsgaskoncentration til justering af analysatoren før emissionsprøvningen. Der vælges kun justeringsgasser, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og C3H8-koncentrationen i gassen registreres.
b) Der vælges en CH4-justeringsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og CH4-koncentrationen i gassen registreres.
c) FID-analysatoren betjenes i henhold til instrumentfabrikantens anvisninger.
d) Det bekræftes, at FID-analysatoren er kalibreret ved hjælp af C3H8. Kalibrering foretages på basis af carbonnummeret 1(C1).
e) FID-enheden nulstilles med en nulstillingsgas, der anvendes til emissionsprøvning.
f) FID-enheden justeres med den valgte C3H8-justeringsgas.
g) Den CH4-justeringsgas, der er valgt i overensstemmelse med litra b), indføres ved FID-analysatorens prøvetagningsport.
h) Analysatorens respons stabiliseres. Ved fastsættelse af stabiliseringstiden kan der tages højde for rensning af analysatoren og for analysatorens respons.
i) Mens analysatoren måler CH4-koncentrationen, registreres 30 sekunders prøvedata, og det aritmetiske gennemsnit af disse værdier beregnes.
j) Den gennemsnitlige koncentration divideres med den registrerede justeringskoncentration af CH4-kalibringsgas. Resultatet er FID-analysatorens responsfaktor for CH4,RF CH4[THC-FID].
8.1.10.1.5. Verifikation af HC-FID-enhedens respons på methan (CH4)
Hvis værdien af RF CH4[THC-FID] fra punkt 8.1.10.1.4 ligger inden for ± 5,0 % af den seneste tidligere bestemte værdi, består HC FID-enheden responsverifikationen.
a) Det kontrolleres først, at tryk og/eller strømningshastigheden i FID-enhedens brændstof, brænderluft og prøve ligger inden for ± 0,5 % af den seneste tidligere registrerede værdi som beskrevet i punkt 8.1.10.1.3. Hvis disse strømningshastigheder skal justeres, bestemmes en ny RF CH4[THC-FID] som beskrevet i punkt 8.1.10.1.4. Det kontrolleres, at den bestemte værdi afRF CH4[THC-FID] ligger inden for den i punkt 8.1.10.1.5 specificerede tolerance.
b) Hvis RF CH4[THC-FID] ikke er inden for den i dette punkt 8.1.10.1.5 specificerede tolerance, optimeres FID-responsen påny som beskrevet i punkt 8.1.10.1.3.
c) Der bestemmes en ny RF CH4[THC-FID] som beskrevet i punkt 8.1.10.1.4. Denne nye værdi RF CH4[THC-FID] anvendes ved beregningen af HC som beskrevet i punkt 2 i bilag VII (massebaseret tilgang) eller punkt 3 i bilag VII (molbaseret tilgang).
8.1.10.2. Verifikation af O2-interferens af FID-enheden ved ikke-støkiometrisk ufortyndet udstødningsgas
8.1.10.2.1. Omfang og hyppighed
Hvis FID-analysatorer anvendes til måling af ufortyndet udstødningsgas, kontrolleres mængden af O2-interferens af FID-enheden efter første opstilling og større vedligeholdelse.
8.1.10.2.2. Måleprincip
Ændringer i O2-koncentrationen i den ufortyndede udstødningsgas kan påvirke FID-enhedens respons ved at ændre dens flammetemperatur. FID-enhedens brændstof, brænderluft og prøvestrøm optimeres til at opfylde disse verifikationskrav. FID-enhedens ydeevne bekræftes med kompensationsalgoritmerne for FID-O2-interferens, som er aktiv under emissionsprøvningen.
8.1.10.2.3. Systemkrav
En FID-analysator, der anvendes under prøvningen, skal opfylde verifikationskravene til FID-O2-interferens i overensstemmelse med proceduren i dette punkt.
8.1.10.2.4. Procedure
FID-O2-interferens bestemmes som følger, idet det bemærkes, at der kan anvendes et eller flere gasdeleapparater til at lave de koncentrationer af referencegas, der er påkrævet for verifikationens gennemførelse.
a) Der vælges tre referencejusteringsgasser, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1 og indeholder den C3H8-koncentration, der anvendes til at justere analysatorerne før emissionsprøvning. Der udvælges CH4-justeringsreferencegasser til FID-enheder, der er kalibreret med CH4 med en non-methan-afskæring. De tre balancegaskoncentrationer vælges, således at koncentrationerne af O2 og N2 repræsenterer den minimums-, maksimums- og middelkoncentration af O2, der forventes under prøvningen. Der kan ses bort fra kravet om anvendelse af gennemsnitlig O2-koncentration, hvis FID-enheden kalibreres med justeringsgas, afbalanceret med den gennemsnitlige forventede oxygenkoncentration.
b) Det skal bekræftes, at FID-analysatoren opfylder alle forskrifterne i punkt 8.1.10.1.
c) FID-analysatoren startes og betjenes som før en emissionsprøvning. Uanset FID-brænderens luftkilde under prøvningen anvendes i forbindelse med denne verifikation nulstillingsluft som FID-brænderens luftkilde.
d) Analysatoren nulstilles.
e) Analysatoren justeres ved hjælp af en justeringsgas, som bruges under emissionsprøvningen.
f) Nulresponsen kontrolleres ved hjælp af den nulstillingsgas, der anvendes under emissionsprøvningen. Der fortsættes til næste trin, hvis den gennemsnitlige nulrespons for 30 sekunders prøvedata ligger inden for ± 0,5 % af justeringsreferenceværdien i litra e) i dette punkt. I modsat fald gentages proceduren fra litra d) i dette punkt.
g) Analysatorresponsen kontrolleres ved hjælp af den justeringsgas, der forventes at have minimumskoncentrationen af O2 under prøvningen. Den gennemsnitlige respons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata registreres som x O2minHC.
h) FID-enhedens nulrespons kontrolleres ved hjælp af den nulstillingsgas, der anvendes under emissionsprøvningen. Næste trin udføres, hvis den gennemsnitlige nulrespons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata ligger inden for ± 0,5 % af justeringsreferenceværdien i litra e) i dette punkt. I modsat fald gentages proceduren fra litra d) i dette punkt.
i) Analysatorresponsen kontrolleres ved hjælp af den justeringsgas, der forventes at have middelkoncentrationen af O2 under prøvningen. Den gennemsnitlige respons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata registreres som x O2avgHC.
j) FID-enhedens nulrespons kontrolleres ved hjælp af den nulstillingsgas, der anvendes under emissionsprøvningen. Næste trin udføres, hvis den gennemsnitlige nulrespons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata ligger inden for ± 0,5 % af justeringsreferenceværdien i litra e) i dette punkt. I modsat fald gentages proceduren fra litra d) i dette punkt.
k) Analysatorresponsen kontrolleres ved hjælp af den justeringsgas, der forventes at have maksimumskoncentrationen af O2 under prøvningen. Den gennemsnitlige respons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata registreres som x O2maxHC.
l) FID-enhedens nulrespons kontrolleres ved hjælp af den nulstillingsgas, der anvendes under emissionsprøvningen. Næste trin udføres, hvis den gennemsnitlige nulrespons for 30 sekunders stabiliserede prøvedata ligger inden for ± 0,5 % af justeringsreferenceværdien i litra e) i dette punkt. I modsat fald gentages proceduren fra litra d) i dette punkt.
m) Den procentvise difference mellem x O2maxHC og dens referencegaskoncentration beregnes. Den procentvise difference mellem x O2avgHC og dens referencegaskoncentration beregnes. Den procentvise difference mellem x O2minHC og dens referencegaskoncentration beregnes. Den maksimale procentvise difference mellem de tre bestemmes. Dette er O2-interferensen.
n) Hvis O2-interferensen ligger inden for ± 3 %, består FID-enheden O2-interferensverifikationen. I modsat fald foretages et eller flere af følgende skridt for at korrigere fejlen:
i) Verifikationen gentages for at bestemme, om der blev lavet fejl under proceduren.
ii) Der udvælges nulstillings- og justeringsgasser til emissionsprøvningen, som indeholder højere eller lavere O2-koncentrationer, og verifikationen gentages.
iii) FID-brænderens luft, brændstof og prøvestrømshastigheder justeres. Bemærk, at hvis disse strømningshastigheder justeres på en THC-FID-analysator for at opfylde O2-interferenskravene, nulstilles RF CH4 med henblik på den næste RF CH4-verifikation. O2-interferensverifikationen gentages efter justering, og RF CH4 bestemmes.
iv) FID-enheden repareres eller udskiftes, og O2-interferensverifikationen gentages.
8.1.10.3. Brøker for non-methan-afskæring (reserveret)
8.1.11. NOx-målinger
8.1.11.1. Verifikation af CLD-analysatorens CO2- og H2O-dæmpning
8.1.11.1.1. Omfang og hyppighed
Hvis der anvendes en CLD-analysator til måling af NOx, kontrolleres mængden af H2O- og CO2-dæmpning efter opstilling af CLD-analysatoren og efter større vedligeholdelse.
8.1.11.1.2. Måleprincip
H2O og CO2 kan påvirke en CLD-enheds NOx-respons i negativ retning på grund af kolliderende dæmpning, som hindrer den kemiluminescensreaktion, som CLD-enheden udnytter til at detektere NOx. Ved denne procedure og beregningerne i punkt 8.1.11.2.3 bestemmes dæmpningen, og dæmpningsresultaterne måles i forhold til den maksimale H2O-molbrøk og den maksimale CO2-koncentration, der forventes under emissionsprøvning. Hvis CLD-analysatoren anvender dæmpningskompensationsalgoritmer, der udnytter H2O- og/eller CO2-måleinstrumenter, skal dæmpningen evalueres med disse instrumenter i funktion og med anvendelse af kompensationsalgoritmerne.
8.1.11.1.3. Systemkrav
Ved fortyndede målinger må en CLD-analysator ikke overstige en kombineret H2O- og CO2-dæmpning på ± 2 %. Ved ufortyndede målinger må en CLD-analysator ikke overstige en kombineret H2O- og CO2-dæmpning på ± 2,5 %. Kombineret dæmpning er summen af CO2-dæmpningen bestemt som beskrevet i punkt 8.1.11.1.4 og H2O-dæmpningen som bestemt i punkt 8.1.11.1.5. Hvis disse krav ikke er opfyldt, skal der foretages korrigerende indgreb i form af reparation eller udskiftning af analysatoren. Før der foretages emissionsprøvning, kontrolleres det, at analysatorens normale funktion er genoprettet gennem det korrigerende indgreb.
8.1.11.1.4. Procedure for verifikation af CO2-dæmpning
Følgende metode eller den af instrumentfabrikanten anviste metode kan anvendes til at bestemme CO2-dæmpning ved at anvende et gasdeleapparat, som blander binære justeringsgasser med nulstillingsgas som fortyndingsmiddel og opfylder specifikationerne i punkt 9.4.5.6, eller der kan udvikles en anden protokol gennem god teknisk praksis:
a) Der anvendes PTFE-rør eller rustfri stålrør til de nødvendige forbindelser.
b) Gasdeleapparatet skal være konfigureret således, at næsten lige store mængder af justerings- og fortyndingsgas blandes med hinanden.
c) Hvis CLD-analysatoren har en driftsform, hvor den udelukkende detekterer NO, i modsætning til samlet NOx, skal CLD-analysatoren betjenes i førstnævnte driftsform.
d) Der anvendes en CO2-justeringsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og en koncentration, der er ca. to gange den maksimale CO2-koncentration, der forventes under emissionsprøvningen.
e) Der anvendes en NO-justeringsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og en koncentration, der er ca. to gange den maksimale NO-koncentration, der forventes under emissionsprøvningen. For nøjagtig verifikation kan der anvendes en højere koncentration i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anbefaling og god teknisk praksis, hvis den forventede NO-koncentration er lavere end det minimumsområde for verifikationen, som instrumentfabrikanten har specificeret.
f) CLD-analysatoren nulstilles og justeres. CLD-analysatoren justeres med NO-justeringsgassen fra litra e) i dette punkt gennem gasdeleapparatet. NO-justeringsgassen skal være forbundet til gasdeleapparatets fortynderport. En nulstillingsgas skal være forbundet til gasdeleapparatets fortynderport. Der anvendes samme nominelle blandingsforhold som valgt i litra b) i dette punkt. NO-koncentrationen ved gasdeleapparatets udgang anvendes til at justere CLD-analysatoren. Der foretages korrektion af gasegenskaberne i nødvendigt omfang for at sikre nøjagtig gasdeling.
g) CO2-justeringsgassen skal være forbundet til gasdeleapparatets justeringsport.
h) NO-justeringsgassen skal være forbundet til gasdeleapparatets fortynderport.
i) Mens der strømmer NO og CO2 gennem gasdeleapparatet, stabiliseres gasdeleapparats udgang. CO2-koncentrationen fra gasdeleapparatets udgang bestemmes, idet der i fornødent omfang foretages korrektion af gasegenskaberne for at sikre en nøjagtig gasdeling. Koncentrationen, x CO2act, registreres og anvendes til verifikationsberegning af dæmpningen i 8.1.11.2.3. Som et alternativ til gasdeleapparatet kan der anvendes en anden simpel gasblanderanordning. I dette tilfælde anvendes en gasanalysator til at bestemme CO2-koncentrationen. Hvis der anvendes en NDIR-analysator sammen med en simpel gasblandingsanordning, skal den opfylde kravene i dette punkt, og den justeres med den CO2-justeringsgas, der er nævnt i litra d) i dette punkt. NDIR-analysatorens linearitet skal først kontrolleres inden for hele området op til det dobbelte af den maksimale CO2-koncentration, der forventes under prøvningen.
j) NO-koncentrationen måles nedstrøms for gasdeleapparatet med CLD-analysatoren. Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons. Ved fastsættelse af stabiliseringstiden kan der tages højde for rensning af overføringsledningen og for analysatorens respons. Mens analysatoren måler koncentrationen i prøven, registreres dens output i 30 s. Det aritmetiske gennemsnit af disse data beregnes, x NOmeas. x NOmeas registreres og anvendes til verifikationsberegning af dæmpningen i punkt 8.1.11.2.3.
k) Den faktiske NO-koncentration beregnes ved gasdeleapparatets udgang, x NOact, på grundlag af justeringsgaskoncentrationerne og x CO2act ved hjælp af ligningen (6-24). Den beregnede værdi anvendes i til verifikationsberegning af dæmpningen ved hjælp af ligning (6-23).
l) De værdier, der er registreret i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4 og 8.1.11.1.5 i dette afsnit, anvendes til beregning af dæmpningen som beskrevet i punkt 8.1.11.2.3.
8.1.11.1.5. Procedure for verifikation af HO2-dæmpning
Følgende metode eller den af instrumentfabrikanten anviste metode kan anvendes til at bestemme H2O-dæmpning, eller der kan udvikles en anden protokol gennem god teknisk praksis:
a) Der anvendes PTFE-rør eller rustfri stålrør til de nødvendige forbindelser.
b) Hvis CLD-analysatoren har en driftsform, hvor den udelukkende detekterer NO, i modsætning til samlet NOx, skal CLD-analysatoren betjenes i førstnævnte driftsform.
c) Der anvendes en NO-justeringsgas, som opfylder specifikationerne i punkt 9.5.1, og en koncentration, der ligger tæt på den maksimale koncentration, der forventes under emissionsprøvningen. For nøjagtig verifikation kan der anvendes en højere koncentration i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anbefaling og god teknisk praksis, hvis den forventede NO-koncentration er lavere end det minimumsområde for verifikationen, som instrumentfabrikanten har specificeret.
d) CLD-analysatoren nulstilles og justeres. CLD-analysatoren justeres med NO-justeringsgassen i litra c) i dette punkt, justeringsgassens koncentration registreres som x NOdry, og den anvendes til verifikationsberegning af dæmpningen i punkt 8.1.11.2.3.
e) NO-justeringsgassen skal befugtes ved gennembobling i destilleret vand i en tæt beholder. Hvis den befugtede NO-justeringsgasprøve ikke går igennem en prøvetørrer i forbindelse med denne verifikationsprøvning, styres beholderens temperatur, således at der genereres et H2O-niveau, omtrent svarende til den maksimale molbrøk af H2O, der forventes under emissionsprøvningen. Hvis den befugtede NO-justeringsgasprøve ikke går igennem en prøvetørrer, skal den målte H2O-dæmpning i verifikationsberegningerne af dæmpningen i punkt 8.1.11.2.3 måles i forhold til den højeste molbrøk af H2O, der forventes under emissionsprøvningen. Hvis den befugtede NO-justeringsgas ledes gennem en tørreenhed under denne verifikationsprøvning, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det i punkt 9.3.2.3.1 påkrævede. I dette tilfælde viser verifikationsberegningerne af dæmpningen i punkt 8.1.11.2.3 ikke den målte H2O-dæmpning
f) Den befugtede NO-prøvegas indføres i prøvetagningssystemet. Den kan indføres opstrøms eller nedstrøms for en prøvetørrer, der anvendes under emissionsprøvningen. Afhængigt af indføringsstedet vælges den relevante beregningsmetode i litra e) i dette punkt. Bemærk, at prøvetørreren skal opfylde verifikationen for prøvetørrere i punkt 8.1.8.5.8.
g) Molbrøken af H2O i den befugtede NO-justeringsgas måles. Hvis der anvendes en prøvetørrer, måles molbrøken af H2O i den befugtede NO-justeringsgas nedstrøms for prøvetørreren, x H2Omeas. Det anbefales at måle x H2Omeas så tæt som muligt på CLD-analysatorens indgang. x H2Omeas kan beregnes ud fra målingerne af dugpunktet, T dew, og det absolutte tryk, p total.
h) Der anvendes god teknisk praksis for at undgå kondensation i overføringsledninger, fittings eller ventiler fra det punkt, hvor x H2Omeas måles til analysatoren. Det anbefales, at systemet konstrueres, således at vægtemperaturerne i overføringslinjer, fittings og ventiler fra det punkt, hvor x H2Omeas måles til analysatoren, er mindst 5 K over dugpunktet for den lokale gasprøve.
i) Koncentrationen af den befugtede NO-justeringsgas måles med CLD-analysatoren. Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons. Ved fastsættelse af stabiliseringstiden kan der tages højde for rensning af overføringsledningen og for analysatorens respons. Mens analysatoren måler koncentrationen i prøven, registreres dens output i 30 s. Det aritmetiske gennemsnit af disse data beregnes, x NOwet. Koncentrationen, x NOwet, registreres og anvendes til verifikationsberegning af dæmpningen i punkt 8.1.11.2.3.
8.1.11.2. Verifikationsberegning af CLD-dæmpningen
Kontrolberegning af CLD-dæmpningen foretages som beskrevet i dette punkt.
8.1.11.2.1. Mængde vand, der forventes under prøvningen
Den maksimale forventede molbrøk af vand under emissionsprøvningen, x H2Oexp, estimeres. Dette estimat foretages, hvor den befugtede NO-justeringsgas blev indført, jf. punkt 8.1.11.1.5, litra f). I forbindelse med estimeringen af den maksimale forventede molbrøk af vand tages der højde for det maksimale forventede vandindhold i forbrændingsluften, forbrændingsprodukter fra brændstoffet samt eventuel fortyndingsluft. Hvis den befugtede NO-justeringsgas indføres i prøvesystemet opstrøms for en prøvetørrer under verifikationsprøvningen, er det ikke nødvendigt at estimere den maksimale forventede molbrøk vand, og x xH2Oexp sættes lig med x H2Omeas.
8.1.11.2.2. Mængde CO2, der forventes under prøvningen
Den maksimale forventede CO2-koncentration under emissionsprøvningen, x CO2exp, estimeres. Denne estimering foretages ved det punkt i prøvetagningssystemet, hvor de blandede NO- og CO2 -justeringsgasser indføres som angivet i punkt 8.1.11.1.4, litra j). Når den maksimale forventede CO2-koncentration estimeres, tages der højde for det maksimale CO2-indhold i forbrændingsprodukter fra brændstof og fortyndingsluft.
8.1.11.2.3. Beregning af kombineret H2O- og CO2-dæmpning
Den kombinerede H2O og CO2-dæmpning beregnes ved hjælp af ligning (6-23):
|
(6-23) |
Hvor:
dæmpning = |
mængde CLD-dæmpning |
x NOdry |
er den målte koncentration af NO opstrøms for en gennembobler i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.5, litra d) |
x NOwet |
er den målte koncentration af NO nedstrøms for en gennembobler i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.5, litra i) |
x H2Oexp |
er den maksimale forventede molbrøk af vand under emissionsprøvningen i overensstemmelse med punkt 8.1.11.2.1 |
x H2Omeas |
er den målte molbrøk af vand under dæmpningsverifikationen i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.5, litra g) |
x NOmeas |
er den målte koncentration af NO, når NO-justeringsgas blandes med CO2-justeringsgas, i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4, litra j) |
x NOact |
er den faktiske koncentration af NO, når NO-justeringsgas blandes med CO2-justeringsgas, i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4, litra k) og beregnet ved hjælp af ligning (6-24) |
x CO2exp |
er den maksimale forventede koncentration af CO2 under emissionsprøvningen i overensstemmelse med punkt 8.1.11.2.2 |
x CO2act |
er den faktiske koncentration af CO2, når NO-justeringsgas blandes med CO2-justeringsgas, i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4, litra i) |
|
(6-24) |
Hvor:
x NOspan |
er NO-justeringsgaskoncentrationen i gasdeleapparatets indgang i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4, litra e) |
x CO2span |
er CO2-justeringsgaskoncentrationen i gasdeleapparatets indgang i overensstemmelse med punkt 8.1.11.1.4, litra d) |
8.1.11.3. Verifikation af NDUV-analysatorens HC- og H2O-interferens
8.1.11.3.1. Omfang og hyppighed
Hvis NOx måles med en NDUV-analysator, verificeres mængden af H2O-interferens og carbonhydridinterferens efter den første opstilling af analysatoren og efter større vedligeholdelse.
8.1.11.3.2. Måleprincip
Carbonhydrider og H2O har en påvist interferens med NDUV-analysatorer, idet de forårsager respons i lighed med responsen for NOx. Hvis NDUV-analysatoren anvender kompensationsalgoritmer, der udnytter måling af andre gasser, til gennemførelsen af interferensverifikationen, skal sådanne målinger samtidig udføres med henblik på prøvning af algoritmerne under analysatorinterferensverifikationen.
8.1.11.3.3. Systemkrav
En NOx-NDUV-analysator skal have en kombineret H2O- og HC-interferens, som ligger inden for ± 2 % af den gennemsnitlige NOx-koncentration.
8.1.11.3.4. Procedure
Interferensverifikation foretages på følgende måde:
a) NOx-NDUV-analysatoren opstartes, betjenes, nulstilles og justeres i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anvisninger.
b) Det anbefales, at der udtrækkes udstødningsgas fra motoren til denne verifikation. Der anvendes en CLD-analysator, som opfylder specifikationerne i punkt 9.4 til kvantificering af NOx i udstødningen. CLD-responsen anvendes som referenceværdi. Desuden skal der måles HC i udstødningsgassen med en FID-analysator, som opfylder specifikationerne i punkt 9.4. FID-responsen anvendes som referenceværdi for carbonhydrider.
c) Motorens udstødning indføres i NDUV-analysatoren opstrøms for prøvetørreren, hvis en sådan anvendes ved prøvningen.
d) Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons. Ved fastsættelse af stabiliseringstiden kan der tages højde for rensning af overføringsledningen og for analysatorens respons.
e) Mens alle analysatorer måler prøvens koncentration, registreres 30 sekunders prøvedata, og det aritmetiske gennemsnit for de tre analysatorer beregnes.
f) CLD-gennemsnittet subtraheres fra NDUV-gennemsnittet.
g) Denne difference multipliceres med forholdet mellem den forventede gennemsnitlige HC-koncentration og HC-koncentration, der er målt under verifikationen. Analysatoren opfylder interferenskontrollen i dette punkt, hvis dens resultat ligger inden for ± 2 % af den forventede NOx-koncentration ved standarden som angivet i ligning (6-25):
|
(6-25) |
Hvor:
|
er gennemsnitskoncentrationen af NOx målt af CLD-enheden [μmol/mol] eller [ppm] |
|
er gennemsnitskoncentrationen af NOx målt af NDUV-enheden [μmol/mol] eller [ppm] |
|
er gennemsnitskoncentration af målt HC [μmol/mol] eller [ppm] |
|
gennemsnitskoncentration af forventet HC ved standarden [μmol/mol] eller [ppm] |
|
gennemsnitskoncentration af forventet NOx ved standarden [μmol/mol] eller [ppm] |
8.1.11.4 NO2-penetration i prøvetørrer
8.1.11.4.1. Omfang og hyppighed
Hvis der anvendes prøvetørrer (køler) til at tørre en prøve opstrøms for et NOx-måleinstrument, men uden brug af NO2-til-NO-konverter opstrøms for prøvetørreren, skal denne verifikation foretages af kølebadets NO2-penetration. Denne verifikation foretages efter første opstilling og større vedligeholdelse.
8.1.11.4.2. Måleprincip
En prøvetørrer fjerner vand, som ellers kan forårsage interferens ved NOx-målingen. Dog kan flydende vandrester i et ukorrekt udformet kølebad fjerne NO2 fra prøven. Hvis der anvendes en prøvetørrer uden en opstrøms NO2-til-NO-konverter, kan den således fjerne NO2 fra prøven før NOx-målingen.
8.1.11.4.3. Systemkrav
Køleren skal tillade måling af mindst 95 % af den samlede NO2 ved maksimalt forventet NO2-koncentration.
8.1.11.4.4. Procedure
Der anvendes følgende procedure til at verificere prøvetørrerens ydeevne:
a) Instrumentopsætning. Fabrikantens anvisninger vedrørende opstart og betjening af analysatoren og prøvetørreren skal følges. Analysatoren og prøvetørreren justeres i nødvendigt omfang for at optimere ydeevnen.
b) Opstilling af udstyr og dataindsamling
i) Den/de samlede NOx-gasanalysator(er) nulstilles og justeres som før emissionsprøvning.
ii) Der vælges en NO2-kalibreringsgas (restgas eller tør luft), som har en NO2-koncentration, der ligger tæt på den maksimale forventede under prøvningen. For nøjagtig verifikation kan der anvendes en højere koncentration i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anbefaling og god teknisk praksis, hvis den forventede NO2-koncentration er lavere end det minimumsområde for verifikationen, som instrumentfabrikanten har specificeret.
iii) Denne kalibreringsgas skal have overløb ved gasprøvetagningssystemets sonde eller overstrømsanordning. Der skal afsættes tid til stabilisering af den samlede NOx-reaktion, idet der kun tages højde for transportforsinkelser og instrumentrespons.
iv) Gennemsnitsværdien for 30 sekunders registrerede samlede NOx-data beregnes, og denne værdi registreres som x NOxref.
v) Strømmen af NO2-kalibreringsgas stoppes.
vi) Derefter mættes prøvetagningssystemet ved at skabe overstrøm fra en dugpunktgenerators udgang, indstillet til et dugpunkt på 323 K (50 oC) til gasprøvetagningssystemets sonde eller overstrømsanordning. Dugpunktgeneratorens udgang sendes gennem prøvetagningssystemet og køleren i mindst 10 minutter, indtil prøvetørreren forventes at fjerne en konstant mængde vand.
vii) Den indstilles omgående tilbage til at overstrømme den NO2-kalibreringsgas, der anvendes til at fastsætte x NOxref. Der skal afsættes tid til stabilisering af den samlede NOx-reaktion, idet der kun tages højde for transportforsinkelser og instrumentrespons. Gennemsnitsværdien for 30 sekunders registrerede samlede NOx-data beregnes, og denne værdi registreres som x NOxmeas.
viii) x NOxmeas korrigeres til x NOxdry baseret på den resterende vanddamp, der passerede gennem prøvetørreren med dennes udgangstemperatur og -tryk.
c) Evaluering af ydeevne. Hvis x NOxdry er mindre end 95 % af x NOxref, skal prøvetørreren eller udskiftes.
8.1.11.5. Kontrol af NO2-til-NO-konverter
8.1.11.5.1. Omfang og hyppighed
Hvis der anvendes en analysator, som udelukkende måler NO til at bestemme NOx, skal der benyttes en NO2-til-NO-konverter opstrøms for analysatoren. Denne verifikation skal foretages efter montering af konverteren, efter større vedligeholdelse og inden for 35 dage før en emissionsprøvning. Denne verifikation gentages med denne frekvens for at efterprøve, hvorvidt NO2-til-NO-konverterens katalytiske aktivitet er forringet.
8.1.11.5.2. Måleprincip
Ved hjælp af en NO2-til-NO-konverter kan en analysator, som udelukkende måler NO, bestemme den samlede NOx ved at konvertere NO2 i udstødningen til NO.
8.1.11.5.3. Systemkrav
En NO2-til-NO-konverter skal gøre det muligt at måle mindst 95 % af den samlede NO2 ved maksimalt forventet NO2-koncentration.
8.1.11.5.4 Procedure
Følgende procedure benyttes til verifikation af en NO2-til-NO-konverters ydelse.
a) Instrumenterne opstilles efter anvisningerne for ibrugtagning og betjening fra fabrikanten af analysatoren og NO2-til-NO-konverteren. Analysatoren og konverteren justeres i nødvendigt omfang for at optimere ydeevnen.
b) En ozonisators indgang tilsluttes en nulluft- eller oxygenkilde, og dens udgang forbindes til én port i et 3-vejs T-stykke. En NO-justeringsgas tilsluttes en anden port, og NO2-til-NO-konverterens indgang forbindes til den sidste port.
c) Der tages følgende skridt ved udførelse af denne kontrol:
i) Ozonisatorens luft afbrydes, der slukkes for strømmen til ozonatoren, og NO2-til-NO-konverteren indstilles i bypass-indstilling (dvs. NO-indstilling). Der afsættes tid til stabilisering, idet der kun tages højde for transportforsinkelser og instrumentrespons.
ii) Strømmen af NO-gas og nulstillingsgas justeres, således at NO-koncentrationen ved analysatoren ligger tæt på den højeste samlede NOx-koncentration, der forventes under prøvningen. NO2-indholdet i gasblandingen skal være under 5 % af NO-koncentrationen. NO-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NOref. For nøjagtig verifikation kan der anvendes en højere koncentration i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anbefaling og god teknisk praksis, hvis den forventede NO-koncentration er lavere end det minimumsområde for verifikationen, som instrumentfabrikanten har specificeret.
iii) Der tændes for ozonatorens O2-forsyning, og O2-strømningshastigheden justeres, således at den på analysatoren viste NO er omtrent 10 % lavere end x NOref. NO-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NO+02mix.
iv) Ozonisatoren tændes, og ozongenereringshastigheden justeres, således at den NO, der måles af analysatoren, er omtrent 20 % af x NOref, mens der opretholdes mindst 10 % ureageret NO. NO-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NOmeas.
v) NOx-analysatoren sættes i NOx-indstilling, og den samlede NOx måles. NOx-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NOxmeas.
vi) Ozonisatoren skal være slukket, men gasstrømmen gennem systemet skal opretholdes. NOx-analysatoren vil angive NOx i NO + O2-blandingen. NOx-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NOx+O2mix.
vii) O2-forsyningen skal være slukket. NOx-analysatoren vil angive NOx i NO-N2-blandingen. NOx-koncentrationen registreres ved at beregne gennemsnittet af 30 sekunders prøvedata fra analysatoren, og denne værdi registreres som x NOref. Denne værdi må ikke være mere end 5 % over x NOref-værdien.
d) Evaluering af ydeevne. NOx-konverterens virkningsgrad beregnes ved at udskifte de koncentrationer, der fremkommer, i følgende ligning (6-26):
|
(6-26) |
e) Hvis resultatet er mindre end 95 %, skal NO2-til-NO-konverteren repareres eller udskiftes.
8.1.12. PM-målinger
8.1.12.1. Verifikation af PM-vægt og af vejningsprocessen
8.1.12.1.1. Omfang og hyppighed
I dette punkt beskrives tre verifikationer.
a) Uafhængig verifikation af PM-vægtens ydelse foretaget inden for 370 dage før vejning af et partikelfilter.
b) Nulstilling og justering af vægten inden for 12 timer før vejning af et partikelfilter.
c) Verifikation af, at massebestemmelsen af referencefiltre før og efter vejning af filter overholder en bestemt tolerance.
8.1.12.1.2. Uafhængig verifikation
Vægtens fabrikant (eller en repræsentant, der er godkendt af denne) skal verificere vejeydelsen inden for 370 dage efter prøvningen i overensstemmelse med de interne revisionsprocedurer.
8.1.12.1.3. Nulstilling og justering
Vejeydelsen verificeres ved at nulstille og justere den med mindst én kalibreringsvægt, og alle anvendte vægte skal opfylde specifikationerne i punkt 9.5.2 i forbindelse med denne verifikation. Der anvendes en manuel eller automatiseret procedure:
a) Ved en manuel procedure kræves, at der anvendes en vægt, som nulstilles og justeres med mindst én kalibreringsvægt. Hvis der opnås gennemsnitsværdier ved at gentage vejningsprocessen for at forbedre nøjagtigheden af PM-målinger, anvendes samme proces til at verificere vejeydelsen.
b) Der foretages en automatisk procedure med interne kalibreringsvægte, som anvendes til automatisk at verificere vejeydelsen. Disse interne kalibreringsvægte skal opfylde specifikationerne i punkt 9.5.2 med henblik på denne verifikation.
8.1.12.1.4. Vejning af referenceprøver
Alle masseaflæsninger under vejningen skal verificeres ved at veje PM-referenceprøvemedierne (f.eks. filtre) før og efter vejningen. En vejning kan vare så kort tid som ønsket, men må ikke vare længere end 80 timer og kan indbefatte masseaflæsninger både før og efter prøvning. Successive massebestemmelser af hvert PM-referenceprøvemedie skal give samme værdi inden for ± 10 μg eller ± 10 % af den forventede samlede PM-masse, afhængigt af hvad der er højest. Hvis det efter successive vejninger af PM-prøvefiltre viser sig, at dette kriterium ikke er overholdt, ugyldiggøres alle de enkelte mellemliggende aflæsninger af prøvefiltermasse. Disse filtre kan vejes på ny i forbindelse med en ny vejning. Hvis et filter efter prøvning ugyldiggøres, er prøvningsintervallet ugyldigt. Denne verifikation foretages på følgende måde:
a) Der skal opbevares mindst to prøver af ikke-anvendte PM-prøvemedier i det PM-stabiliserende miljø. Disse anvendes som reference. Ubenyttede filtre af samme materiale og størrelse udvælges til referencebrug.
b) Referencemedierne stabiliseres i det PM-stabiliserende miljø. Referencemedier skal anses for at være stabiliserede, hvis de har været i PM-stabiliserende miljø i mindst 30 min, og hvis det PM-stabiliserende miljø i mindst 60 min forud herfor har opfyldt specifikationerne i 9.3.4.4.
c) Der udføres vejning med en referenceprøve flere gange uden registrering af værdierne.
d) Vægten nulstilles og justeres. Der placeres en prøvemasse på vægten (f.eks. en kalibreringsvægt), som herefter fjernes, idet det sikres, at vægten vender tilbage til en acceptabel nulaflæsning inden for den normale stabiliseringstid.
e) Hvert enkelt referencemedie (f.eks. filtre) vejes, og deres masse registreres. Hvis gennemsnitsværdierne normalt fås ved at gentage vejningsprocessen for at forbedre nøjagtigheden og præcisionen af referencemediernes (f.eks. filtrenes) masse, anvendes samme fremgangsmåde til at måle gennemsnitsværdierne af prøvemediernes (f.eks. filtrenes) masse.
f) Vejningsmiljøets dugpunkt, omgivelsestemperatur og atmosfæriske tryk registreres.
g) De registrerede omgivende forhold anvendes til at korrigere resultaterne for opdrift som beskrevet i punkt 8.1.13.2. Massen (korrigeret for opdrift) for hvert af referencemedierne registreres.
h) Massen af de enkelte referencemedier (f.eks. filtre), korrigeret for opdrift, trækkes fra den tidligere målte og registrerede opdriftskorrigerede masse.
i) Hvis nogen af de observerede masser for referencefiltrene afviger mere end tilladt i dette punkt, ugyldiggøres alle PM-massebestemmelser, som er foretaget før den sidste vellykkede validering af et referencemedies (f.eks. et filters) masse. Reference-PM-filtre kan kasseres, hvis kun ét af filtrenes masse har ændret sig mere end tilladt, og hvis der foreligger en med sikkerhed identificerbar årsag til det pågældende filters masseændring, som ikke ville kunne påvirke andre filtre, der anvendes i processen. Valideringen kan således anses for at være vellykket. I dette tilfælde skal der ses bort fra det kontaminerede medium ved vurdering af overensstemmelse med dette punkts litra j), men det berørte referencefilter skal kasseres og udskiftes.
j) Hvis en af referencemasserne ændres mere end tilladt i henhold til punkt 8.1.13.1.4, ugyldiggøres alle PM-resultater, som blev bestemt mellem de to tidspunkter, inden for hvilke referencemasserne blev bestemt. Hvis der kasseres PM-prøvemedier i henhold til litra i) i dette punkt, skal mindst én referencemassedifferens, som opfylder kriterierne i dette punkt 8.1.13.1.4, være til rådighed. Ellers ugyldiggøres alle PM-resultater, som blev bestemt mellem de to tidspunkter, inden for hvilke referencemediernes (f.eks. filtrenes) masse blev bestemt.
8.1.12.2. Korrektion for opdrift af PM-prøvefilter
8.1.12.2.1. Generelt
PM-prøvefilteret skal korrigeres for dets opdrift i luft. Opdriftskorrektionen afhænger af prøvemediets og luftens massefylde og af massefylden af den kalibreringsvægt, der anvendes til at kalibrere vægten. Opdriftskorrektionen tager ikke hensyn til selve PM-opdriften, fordi PM-massen typisk kun tegner sig for 0,01 til 0,10 % af den samlede vægt. Korrektionen af denne lille brøkdel af massen ville højst udgøre 0,010 %. De opdriftskorrigerede værdier svarer til tarakorrektionen for PM-prøverne. Disse opdriftskorrigerede værdier for vejning af filteret før prøvning trækkes efterfølgende fra de opdriftskorrigerede værdier for vejning af det samme filter efter prøvning for at bestemme den PM-masse, der blev udledt under prøvningen.
8.1.12.2.2. PM-prøvefilterets massefylde
Forskellige PM-prøvefiltre har forskellig massefylde. Den kendte massefylde for prøvemedierne eller en af massefylderne for flere almindelige prøvetagningsmedier anvendes som følger:
a) For PTFE-coatet borsilicatglas anvendes en massefylde for prøvemedierne på 2 300 kg/m3.
b) For PTFE-membranmedier (filmmedier) med en integreret støttering af polymethylpenten, der tegner sig for 95 % af mediernes masse, anvendes en massefylde for prøvemedierne på 920 kg/m3.
c) For PTFE-membranmedier (filmmedier) med en integreret støttering af polymethylpenten anvendes en massefylde for prøvemedierne på 2 144 kg/m3.
8.1.12.2.3. Luftens massefylde
Da PM-vejningsmiljøet skal styres til en præcis omgivende temperatur på 295 ± 1 K (22 ƒC ± 1) og et dugpunkt på 282,5 ± 1 K (9,5 ± 1 °C) er luftens massefylde primært en funktion af det atmosfæriske tryk. Derfor er der angivet en opdriftskorrektion, som udelukkende er en funktion af det atmosfæriske tryk.
8.1.12.2.4. Kalibreringsvægtens massefylde
Der anvendes den oplyste massefylde for metalkalibreringsvægtens materiale.
8.1.12.2.5. Korrektionsberegning
PM-prøvefilteret korrigeres for opdrift ved anvendelse af følgende ligninger (6-27):
|
(6-27) |
Hvor:
m cor |
er masse af PM-prøvefilter, korrigeret for opdrift |
m uncor |
er masse af PM-prøvefilter, ikke korrigeret for opdrift |
ρ air |
er luftens massefylde i vejningsmiljøet |
ρ weight |
er massefylde af kalibreringsvægt anvendt til justering af vægt |
ρ media |
er massefylde af PM-prøvefilter |
hvor
|
(6-28) |
Hvor:
p abs |
er det absolut tryk i vejningsmiljøet |
M mix |
er molmasse for luften i vejningsmiljøet |
R |
er den molare gaskonstant |
T amb |
er absolut omgivende temperatur i vejningsmiljøet. |
8.2. Instrumentvalidering i forbindelse med prøvning
8.2.1. Validering af proportional strømningsregulering for batchprøvetagning og minimumsfortyndingsforhold for PM-batchprøvetagning.
8.2.1.1. Proportionalitetskriterier for CVS
8.2.1.1.1. Proportionelle strømninger
For ethvert flowmeterpar anvendes den registrerede prøvestrømshastighed og den samlede strømningshastighed eller deres 1 Hz-gennemsnit i de statistiske beregninger i tillæg 3 til bilag VII. Middelfejlen på estimatet (SEE) for prøvestrømshastigheden i forhold til den samlede strømningshastighed bestemmes. For hvert prøvningsinterval skal det påvises, at SEE var mindre end eller lig med 3,5 % af den gennemsnitlige prøvestrømshastighed.
8.2.1.1.2. Konstante strømme
For ethvert flowmeterpar anvendes den registrerede prøvestrømshastighed og den samlede strømningshastighed eller deres 1 Hz-gennemsnit til at påvise, at hver strømningshastighed var konstant inden for ± 2,5 % af den respektive gennemsnits- eller målhastighed. Følgende muligheder kan anvendes i stedet for at registrere de respektive strømningshastigheder for hver målertype:
a) Venturi med kritisk strømning. For venturier med kritisk strømning anvendes de registrerede venturi-indgangsforhold eller deres 1 Hz-gennemsnit. Det skal påvises, at strømningsdensiteten ved venturiens indgang var konstant inden for ± 2,5 % af den gennemsnitlige densitet eller den tilstræbte densitet gennem hvert prøvningsinterval. For en CVS-venturi med kritisk strømning kan dette påvises ved at demonstrere, at den absolutte temperatur ved venturiens indgang var konstant inden for ± 4 % af den gennemsnitlige densitet eller af den tilstræbte absolutte temperatur gennem hvert prøvningsinterval.
b) Fortrængningspumpe. Der anvendes de registrerede forhold ved pumpens indgang eller deres 1 Hz-gennemsnit. Det skal påvises, at strømningsdensiteten ved pumpens indgang var konstant inden for ± 2,5 % af den gennemsnitlige densitet eller den tilstræbte densitet gennem hvert prøvningsinterval. For en CVS-pumpe kan dette påvises ved at demonstrere, at den absolutte temperatur ved pumpens indgang var konstant inden for ± 2 % af den gennemsnitlige densitet eller af den tilstræbte absolutte temperatur gennem hvert prøvningsinterval.
8.2.1.1.3. Påvisning af proportional prøvetagning
For enhver proportional batch-prøve, såsom en sæk eller et PM-filter, skal det påvises, at den proportionale prøvetagning blev fastholdt ved hjælp af et af følgende, idet dog op til 5 % af det samlede antal datapunkter kan udelades som afvigende:
Ved anvendelse af god teknisk praksis foretages en teknisk analyse af, at systemet til styring af den proportionale strømning sikrer proportional prøvetagning under alle de omstændigheder, der kan forventes under prøvningen. F.eks. kan CFV-systemer anvendes til både prøvestrøm og den samlede strømning, hvis det godtgøres, at de altid har samme indgangstryk og -temperatur, og at de altid opererer under kritiske strømningsbetingelser.
De målte eller beregnede strømninger og/eller sporgaskoncentrationer (f.eks. CO2) anvendes til at bestemme det mindste fortyndingsforhold for PM-batchprøvetagningen gennem prøvningsintervallet.
8.2.1.2. Validering af delstrømsfortyndingssystemet
I forbindelse med kontrol af et delstrømsfortyndingssystems evne til at udtage en proportional prøve af ufortyndet udstødning er det nødvendigt, at systemet har en kort responstid. Det er delstrømsfortyndingssystemets hurtighed, der er definerende herfor. Systemets transformationstid bestemmes efter fremgangsmåden i punkt 8.1.8.6.3.2. Den egentlige kontrol af delstrømsfortyndingssystemet baseres på de aktuelt målte betingelser. Hvis den kombinerede transformationstid for målingen af udstødningsstrømmen og delstrømssystemet er ≤ 0,3 s, anvendes online-kontrol. Hvis transformationstiden er over 0,3 s, skal der anvendes look ahead-kontrol på grundlag af et allerede registret prøvningsforløb. I dette tilfælde skal den kombinerede stigningstid være ≤ 1 s, og den kombinerede forsinkelse ≤ 10 s. Den samlede systemrespons skal være konstrueret således, at den sikrer en repræsentativ partikelprøve, q mp, i (prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem), som er proportional med udstødningsmassestrømmen. For at bestemme proportionaliteten gennemføres en regressionsanalyse af qm p,i i forhold til qm ew,i (udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis) med en datafangsthastighed på mindst 5 Hz, og følgende kriterier skal være opfyldt:
a) Korrelationskoefficienten r 2 i den lineære regression mellem q mp,i og q mew,i skal være mindst 0,95.
b) Middelfejlen på estimatet for q mp,i på q mew,i må ikke være større end 5 % af q mp-maksimum.
c) Regressionslinjens qmp -skæring må ikke være mere end ± 2 % af q mp-maksimum.
Look ahead-styring er påkrævet, hvis de kombinerede transformationstider for partikelsystemet, t 50,P, og udstødningsgassens massestrømsignal, t 50,F, er > 0,3 s. I et sådant tilfælde skal der foretages en forprøvning, og signalet svarende til udstødningsgassens massestrøm i forprøven anvendes til styring af prøvestrømmen ind i partikelsystemet. Der opnås en korrekt styring af delstrømsfortyndingssystemet, hvis tidssporet af forprøvningen qm ew,pre, som styrer qm p, forskydes med en look ahead-tid på t 50,P + t 50,F.
Til bestemmelse af korrelationen mellem q mp,i og qm ew,i skal anvendes data opnået ved den faktiske prøve, idet qm ew,i tidsmæssigt justeres ind af t 50,F i forhold til qm ew,i (intet bidrag fra t 50,P til tidsjusteringen). Tidsforskydningen mellem qm ew og qm p er forskellen i deres transformationstider, som bestemt i overensstemmelse med punkt 8.1.8.6.3.2.
8.2.2 Validering af gasanalysatorens område, forskydningsvalidering og forskydningskorrektion.
8.2.2.1. Validering af område
Hvis der er tale om en analysator, som betjenes over 100 % af dens område på noget tidspunkt under prøvningen, skal følgende trin foretages:
8.2.2.1.1. Batch-prøvetagning
I forbindelse med batch-prøvetagning skal prøven analyseres igen, idet der anvendes det laveste analysatorområde, som resulterer i en maksimal instrumentrespons på under 100 %. Resultatet opgives fra det laveste område for hvilket analysatoren fungerer under 100 % af dens område for hele prøvningen.
8.2.2.1.2. Kontinuerlig prøvetagning
Ved kontinuerlig prøvetagning gentages hele prøvningen ved hjælp af det næste højere analyseområde. Hvis analysatoren igen fungerer over 100 % af dens område, gentages prøvningen med anvendelse af det næste højere område. Prøvningen gentages kontinuerligt, indtil analysatoren altid fungerer ved mindre end 100 % af dens område for hele prøvningen.
8.2.2.2. Forskydningsvalidering og -korrektion
Hvis forskydningen er inden for ± 1 %, kan dataene enten godkendes uden nogen korrektion eller godkendes efter korrektion. Hvis forskydningen er over ± 1 %, beregnes to sæt bremsespecifikke emissionsresultater for hvert forurenende stof med en specifik emissionsgrænseværdi og for CO2,eller prøvningen erklæres ugyldig. Et sæt beregnes ved hjælp af data fra før forskydningskorrektion, og et andet sæt data beregnes efter korrektion alle data for forskydning, jf. punkt 2.6 i bilag VII og tillæg 1 til bilag VII. Sammenligningen skal udføres som procentdel af de ukorrigerede resultater. Forskellen mellem den ukorrigerede og de korrigerede bremsespecifikke emissionsværdier skal ligge inden for ± 4 % af de ukorrigerede bremsespecifikke emissionsværdier eller emissionsgrænseværdien, afhængigt af, hvad der er størst. I modsat fald erklæres hele prøvningen ugyldig.
8.2.3 PM-prøvetagningsmedier (f.eks. filtre) prækonditionering og tarakorrektion
Før emissionsprøvning, træffes der følgende foranstaltninger for at forberede en PM-prøvefiltermedium og udstyr til PM-måling.
8.2.3.1. Regelmæssig verifikation
Det skal sikres, at vægten og det PM-stabiliserende miljø opfylder den periodiske verifikation i punkt 8.1.12. Referencefilteret vejes lige inden vejningen af prøvefiltrene for at fastsætte et passende referencepunkt (jf. nærmere herom i den i punkt 8.1.12.1 beskrevne procedure). Verifikationen af referencefiltrenes stabilitet skal foretages efter den stabiliseringsperiode, der efterfølger prøvningen, umiddelbart før vejningen efter prøvningen.
8.2.3.2. Visuel inspektion
De ubenyttede prøvefiltermedier undersøges visuelt for defekter, og defekte filtre kasseres.
8.2.3.3. Jordforbindelse
Der anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop ved håndtering af PM-filtre som beskrevet i punkt 9.3.4.
8.2.3.4. Ubenyttede prøvemedier
Ubenyttede prøvemedier anbringes i en eller flere beholdere, der er åbne mod det PM-stabiliserende miljø. Hvis filtrene er brugte, kan de anbringes i nederste halvdel af en filterkassette.
8.2.3.5. Stabilisering
Prøvemedierne skal stabiliseres i det PM-stabiliserende miljø. Et ubenyttet prøvemedium kan anses for at være stabiliseret, hvis det har været i det PM-stabiliserende miljø i en periode på mindst 30 min, hvor det PM-stabiliserende miljø har overholdt specifikationerne i punkt 9.3.4. Hvis en masse på 400 μg eller mere forventes, stabiliseres prøvemedierne i mindst 60 min.
8.2.3.6. Vejning
Prøvemedierne vejes automatisk eller manuelt på følgende måde:
a) I tilfælde af automatisk vejning forberedes prøverne til vejning som angivet af systemfabrikanten. Dette kan omfatte, at prøverne placeres i en særlig beholder.
b) I tilfælde af manuel vejning anvendes god teknisk praksis.
c) Der kan vælges vejning efter substitutionsmetoden (jf. punkt 8.2.3.10.).
d) Når et filter er vejet, lægges det tilbage i petriskålen og overdækkes.
8.2.3.7. Opdriftskorrektion
Den målte vægt skal korrigeres for opdrift som beskrevet i punkt 8.1.13.2.
8.2.3.8. Gentagelse
Målingerne af filterets masse kan gentages for at bestemme filterets gennemsnitsmasse under anvendelse af god teknisk praksis og for at udelukke afvigende resultater fra beregningen af gennemsnittet.
8.2.3.9. Tarakorrektion
Ubenyttede tarakorrigerede filtre lægges i de rene filterkassetter, og disse placeres i en lukket og forseglet beholder, før de bringes til prøvekammeret med henblik på prøvetagning.
8.2.3.10. Vejning efter substitutionsmetoden
Vejning efter substitutionsmetoden er en mulighed, som, hvis den anvendes, indebærer vejning af en referencevægt før og efter hver vejning af et PM-prøvetagningsmedium (f.eks. et filter). Mens vejning efter substitutionsmetoden kræver flere målinger, korrigerer den for en vægts nulforskydning og er kun afhængig af vægtlinearitet i et mindre område. Dette er mest hensigtsmæssigt ved kvantificering af en samlet PM-masse, der udgør mindre end 0,1 % af prøvemediets masse. Denne metode er dog ikke altid hensigtsmæssig, hvis den samlede PM-masse udgør mere end 1 % af prøvemediets masse. Hvis der anvendes vejning efter substitutionsmetoden, skal denne metode også anvendes ved både vejning før og efter prøvning. Der anvendes samme substitutionsvægt til vejning før og efter prøvning. Substitutionsvægtens masse korrigeres for opdrift, hvis dens massefylde er mindre end 2.0 g/cm3. Følgende trin er et eksempel på vejning efter substitutionsmetoden:
a) Der anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop som beskrevet i punkt 9.3.4.6.
b) Der anvendes en statisk neutralisator som beskrevet i punkt 9.3.4.6 for at minimere statisk elektricitet på alle genstande, før de placeres på vægtskålen.
c) Der vælges en substitutionsvægt, som opfylder specifikationerne for kalibreringsvægte i punkt 9.5.2. Substitutionsvægten skal også have samme massefylde som den vægt, der anvendes til at justere mikrovægten, og skal i masse svare til et ubenyttet prøvemedium (f.eks. et filter). Hvis der anvendes filtre, skal vægtens masse være på ca. 80-100 mg for typisk filtre med en diameter på 47 mm.
d) Den stabile værdi aflæses og registreres, og kalibreringsvægten fjernes.
e) Et uudnyttet prøvemedium (f.eks. et nyt filter) vejes, den stabile værdi aflæses og registreres, og vejningsmiljøets dugpunkt, den omgivende temperatur og det atmosfæriske tryk registreres.
f) Kalibreringsvægten vejes igen, og den stabile værdi aflæses og registreres.
g) Den aritmetiske middelværdi af de to kalibreringsvægtaflæsninger, som blev registreret umiddelbart før og efter vejning af den ubenyttede prøve, beregnes. Denne middelværdi fratrækkes aflæsningen af den ubenyttede prøve, og derefter tilføjes kalibreringsvægtens reelle masse som angivet på kalibreringsvægtens certifikat. Dette resultat registreres. Dette er den ubenyttede prøves taravægt uden korrektion for opdrift.
h) Disse substitutionsvejningstrin gentages for de resterende ubenyttede prøvemedier.
i) De anvisninger, der er beskrevet i punkt 8.2.3.7-8.2.3.9 i dette afsnit, følges, så snart vejningen er afsluttet.
8.2.4 PM-konditionering og vejning efter prøvning
Brugte PM-prøvefiltre placeres i dækkede eller forseglede beholdere, eller filterholderne lukkes med henblik på at beskytte prøvefiltrene mod kontaminering fra omgivelserne. Således beskyttede bringes de fyldte filtre tilbage til konditioneringskammeret eller -rummet for PM-filtrene. PM-prøvefiltrene konditioneres og vejes i overensstemmelse hermed.
8.2.4.1. Regelmæssig verifikation
Det skal sikres, at vejningsmiljøet og det stabiliserende PM-miljø har opfyldt de periodiske verifikationer i punkt 8.1.13.1. Når prøvningen er afsluttet, bringes filtrene tilbage til vejningsmiljøet og det PM-stabiliserende miljø. Vejningsmiljøet og det PM-stabiliserende miljø skal opfylde kravene til omgivende betingelser i punkt 9.3.4.4. I modsat fald skal prøvefiltrene forblive tildækket, indtil de relevante betingelser er overholdt.
8.2.4.2. Fjernelse fra forseglede beholdere
I det PM-stabiliserende miljø fjernes PM-prøverne fra de forseglede beholdere. Filtrene kan fjernes fra deres kassetter før eller efter stabilisering. Når et filter fjernes fra en kassette, skal den øverste halvdel af kassetten adskilles fra den nederste halvdel ved hjælp af en kassetteadskiller, der er fremstillet til formålet.
8.2.4.3. Elektrisk jordforbindelse
Til håndtering af PM-prøver anvendes jordede pincetter eller en jordforbindelsesstrop som beskrevet i punkt 9.3.4.5.
8.2.4.4. Visuel inspektion
De indsamlede PM-prøver og de filtermedier, som de stammer fra, inspiceres visuelt. Såfremt betingelserne for enten filteret eller den indsamlede PM-prøve forekommer at være misligholdt, eller hvis partiklerne har kontakt med andet end filterets overflade, må prøven ikke anvendes til bestemmelse af partikelemissioner. Hvis der har været kontakt med en anden overflade, skal den pågældende overflade renses, før proceduren fortsættes.
8.2.4.5. Stabilisering af PM-prøver
For at stabilisere PM-prøverne, skal de placeres i en eller flere beholdere, der er åbne mod det PM-stabiliserende miljø, der er beskrevet i punkt 9.3.4.3. En PM-prøve stabiliseres i lige så lang tid, som den har været i det PM-stabiliserende miljø, i en periode af en af følgende varigheder, hvorunder det stabiliserende miljø har overholdt specifikationerne i punkt 9.3.4.3:
a) Hvis det forventes, at et filters samlede PM-overfladekoncentration vil være større end 0,353 μg/mm2 ved at påføre pletarealet på et 38 mm-filter en belastning på 400 μg, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 60 minutter før vejningen.
b) Hvis det forventes, at et filters samlede PM-overfladekoncentration vil være mindre end 0,353 μg/mm2, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 30 minutter før vejningen.
c) Hvis den forventede samlede PM-overfladekoncentration for et filter er ukendt, eksponeres filteret for det stabiliserende miljø i mindst 60 minutter før vejningen.
8.2.4.6. Bestemmelse af filtermasse efter prøvning
Procedurerne i punkt 8.2.3 gentages (punkt 8.2.3.6- 8.2.3.9) for at bestemme filtermassen efter prøvning.
8.2.4.7. Samlet masse
Det enkelte filter, korrigeret for opdrift, fratrækkes dets respektive opdriftskorrigerede filtermasse efter prøvning. Resultatet er den samlede masse, m total, der skal anvendes i emissionsberegningerne i bilag VII.
9. Måleudstyr
9.1. Specifikationer for motordynamometer
9.1.1 Aksler
Der anvendes et motordynamometer, som er velegnet til udførelse af den relevante arbejdscyklus, herunder opfyldelse af de relevante kriterier for validering af cyklussen. Der kan anvendes følgende dynamometre:
a) hvirvelstrøms- eller vandbremsedynamometre
b) vekselstrøms- eller jævnstrømsmotordynamometre
c) et eller flere dynamometre.
9.1.2. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC)
Der kan anvendes momentmåler af belastningscelle- eller in line-typen til måling af moment.
Når der anvendes en belastningscelle, skal momentsignalet overføres til motorens akse, og dynamometerets inertimoment medregnes. Det faktiske motordrejningsmoment er det på belastningscellen aflæste drejningsmoment, plus bremsens inertimoment ganget med vinkelaccelerationen. Styresystemet skal udføre denne beregning i realtid.
9.1.3 Motortilbehør
Der redegøres for funktioner udført af motortilbehør, som er nødvendigt for brændstoflevering, smøring, eller opvarmning af motoren, for cirkulation af flydende kølervæske til motoren eller for drift af efterbehandlingssystemer af udstødningen, og disse skal være monteret i overensstemmelse med punkt 6.3.
9.1.4. Motorfastgørelse og drivakselsystem (kategori NRSh)
Hvis det er nødvendigt for korrekt prøvning af en motor i kategori NRSh, anvendes den motorfastgørelse til prøvebænken og den overføring af drivakslens kraft til dynamometerets roterende system, som er angivet af fabrikanten.
9.2. Fortyndingsprocedure (hvis relevant)
9.2.1. Fortynderforhold og baggrundskoncentrationer
Gasformige bestanddele kan måles ufortyndede eller fortyndet, mens PM-måling generelt kræver fortynding. Fortynding kan ske ved et fuld- eller delstrømsfortyndingssystem. Hvis der anvendes fortynding, kan udstødningsgassen fortyndes med den omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen. Ved måling af forurenende luftarter skal fortyndingsmidlet være mindst 288 K (15 oC). For PM-prøvetagning er fortyndingsmidlets temperatur specificeret i punkt 9.2.2 for CVS-systemet og 9.2.3 for PFD med varierende fortyndingsforhold. Fortyndingssystemet skal have tilstrækkelig strømningskapacitet til helt at udelukke dannelse af kondensvand i fortyndings- og prøvetagningssystemerne. Er luftfugtigheden høj, kan det tillades, at fortyndingsluften tørres, inden den tilføres fortyndingssystemet. Fortyndingstunnelens vægge kan opvarmes eller isoleres i lighed med rørene for den samlede strøm nedstrøms for tunnelen for at forhindre udfældning af vandholdige bestanddele fra gasfase til flydende fase (»vandkondensering«).
Før et fortyndingsmiddel blandes med udstødningsgas, kan det prækonditioneres ved at øge eller reducere dets temperatur eller luftfugtighed. Der kan fjernes bestanddele fra fortyndingsmidlet for at reducere baggrundskoncentrationerne. Følgende bestemmelser gælder for fjernelse af bestanddele eller kortlægning af baggrundskoncentrationer:
a) Koncentrationerne i fortyndingsmidlets bestanddele kan måles, og der kan kompenseres for baggrundsvirkninger på prøvningsresultaterne. Se bilag VII for beregninger, som kompenserer for baggrundskoncentrationer.
b) Følgende ændringer til kravene i punkt 7.2, 9.3 og 9.4 er tilladt til måling af baggrundsforurenende luftarter eller partikler:
i) Proportional prøvetagning er ikke påkrævet.
ii) Der kan anvendes uopvarmede prøvetagningssystemer.
iii) Kontinuerlig prøvetagning kan anvendes, uanset om der foretages batchprøvetagning af fortyndede emissioner.
iv) Batchprøvetagning kan anvendes, uanset om der foretages kontinuerlig prøvetagning af fortyndede emissioner.
c) Til kortlægning af baggrundspartikler kan følgende muligheder anvendes:
i) Til fjernelse af baggrundspartikler skal fortyndingsmidlet filtreres med HEPA-filtre, som har en initial mindste udskillelsesgrad på mindst 99,97 % (se artikel 2, nr. 19, om procedurer vedrørende HEPA-filtrering).
ii) Til korrektion for baggrundspartikler uden HEPA-filtrering må baggrundspartiklerne ikke bidrage med mere end 50 % af de nettopartikler, der er udskilt i prøvefilteret.
iii) Det er tilladt uden trykbegrænsninger at foretage baggrundskorrektion for nettopartikler med HEPA-filtre.
9.2.2. Fuldstrømssystem
Fuldstømsfortynding: Prøvetagning ved konstant volumen (CVS). Den fulde strøm af ufortyndet udstødningsgas fortyndes i en fortyndingstunnel. Der kan opretholdes en konstant strømning ved at fastholde temperaturen og trykket ved flowmeteret inden for grænserne. Ved ikke konstant strømning måles strømmen direkte med henblik på proportional prøvetagning. Systemet skal være udformet som følger (se figur 6.6):
a) Der anvendes en tunnel med indvendig overflade af rustfrit stål. Hele fortyndingstunnelen skal være forbundet med jord Alternativt kan ikke-ledende materiale anvendes for motorkategorier, der hverken er underlagt grænseværdier for partikelmasse (PM) eller partikelantal (PN).
b) Udstødningsgassens modtryk må ikke sænkes kunstigt af tilførselssystemet for fortyndingsluft. Det statiske tryk ved det punkt, hvor der indføres ufortyndet udstødningsgas i tunellen, skal holdes inden for ± 1,2 kPa af det atmosfæriske tryk.
c) For at fremme blandingen indføres den ufortyndede udstødningsgas i tunellen ved at lede den nedstrøms langs tunnelens centerlinje. En brøkdel af fortyndingsluften kan indføres radialt fra tunnelens indre overflade for at mindske udstødningsgassens interaktion med tunnelvæggen.
d) Fortyndingsmiddel. For partikeludtagning skal temperaturen af fortyndingsmidlerne (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen, som anført i punkt 9.2.1) fastholdes på mellem 293 K og 325 K (20 °C til 52 °C) i umiddelbar nærhed af indgangen til fortyndingstunnelen.
e) Reynolds-tallet, Re, skal være mindst 4 000 for den fortyndede udstødningsgasstrøm, hvor Re er baseret på fortyndingstunnelens indvendige diameter. Re er defineret i bilag VII. Verifikation af blandingens tilstrækkelighed skal foretages, mens en prøvesonde trækkes gennem tunnelens diameter, lodret og vandret. Hvis analysatorens respons angiver en afvigelse på mere end ± 2 % af den gennemsnitlige målte koncentration, skal CVS-systemet betjenes ved en højere strømningshastighed, eller der skal monteres en blandeplade eller -drøvleenhed for at forbedre blandingen.
f) Prækonditionering af strømningsmåling. Den fortyndede udstødningsgas kan konditioneres før måling af strømningshastigheden, forudsat at denne konditionering finder sted nedstrøms for de opvarmede HC- eller PM-sonder som følger:
i) Der kan anvendes retteapparater, pulseringsdæmpere eller begge.
ii) Der kan anvendes et filter.
iii) Der kan anvendes en varmeveksler til at styre temperaturen opstrøms for et eventuelt flowmeter, men der skal tages skridt til at forhindre vandkondensering.
g) Vandkondensering. Udfældning af vandholdige bestanddele fra en gasfase til en væskefase. Vandkondensering er en funktion af fugtindhold, tryk, temperatur og koncentrationer af andre bestanddele, f.eks. svovlsyre. Disse parametre kan variere som funktion af fugtindholdet i motorens indsugningsluft, fortyndingsluftens fugtindhold, motorens luft-/brændstofforhold og brændstofsammensætning — herunder omfanget af hydrogen og svovl i brændstoffet.
For at sikre, at der måles en strømning, der svarer til en målt koncentration, skal vandkondensering enten forhindres mellem prøvetagningssondens placering og flowmeterets indgang i fortyndingstunnelen, eller der tillades vandkondensering og måles fugtighed ved flowmeterets indgang. Fortyndingstunnelens vægge eller bulk-strømrør nedstrøms for tunnelen må opvarmes eller isoleres for at forhindre vandkondensering. Vandkondensering skal forhindres i hele fortyndingstunnelen. Visse af udstødningsgassens komponenter kan fortyndes eller elimineres ved tilstedeværelsen af fugt.
Ved PM-udtagning gennemgår den allerede proportionale strøm fra CVS-systemet en sekundær fortynding (en eller flere) for at opnå det totale ønskede fortyndingsforhold som vist i figur 9.2 og nævnt i punkt 9.2.3.2.
h) Det minimale totale fortyndingsforhold skal være mellem 5:1 og 7:1, og mindst 2:1 for det indledende fortyndingsstadie baseret på maksimal motorudstødningsstrømningshastighed i prøvningscyklussen eller prøveintervallet.
i) Den samlede opholdstid i systemet skal være mellem 0,5 og 5 s målt fra punktet for indførelsen af fortyndingsmidlet til filterholderen(-holderne).
j) Opholdstiden i det sekundære fortyndingssystem, hvis et sådant anvendes, skal være mindst 0,5 s målt fra punktet for indførelsen af det sekundære fortyndingsmiddel til filterholderen(-holderne).
Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøvetagningssystem, et partikeludtagningsfilter, en gravimetrisk vægt og et vejerum med temperatur- og fugtighedsregulering.
Figur 6.6
Eksempler på konfigurationer til prøvetagning ved fuldstrømsfortynding.
9.2.3. Delstrømsfortyndingssystem (PFD)
9.2.3.1. Beskrivelse af delstrømssystemet
I figur 6.7 vises et diagram over et PFD-system. Det er et overordnet diagram, der viser principperne bag prøvetagning, fortynding og partikeludtagning. Det betyder ikke, at alle de komponenter, der er beskrevet i figuren, er nødvendige for andre mulige prøvetagningssystemer, der opfylder formålet med prøvetagningen. Andre konfigurationer, som ikke svarer til diagrammet, tillades på betingelse af, at de tjener det samme formål med prøvetagning, fortynding og PM-udtagning. Disse skal opfylde andre kriterier såsom punkt 8.1.8.6 (regelmæssig kalibrering) og 8.2.1.2 (validering) for PFD-systemer med varierende fortynding og punkt 8.1.4.5 samt tabel 8.2 (linearitetskontrol) og punkt 8.1.8.5.7 (kontrol) for PFD-systemer med konstant fortynding.
Som vist i figur 6.7 føres den ufortyndede udstødningsgas eller den primære fortyndede strøm fra udstødningsrøret (EP) eller CVS-systemet til fortyndingstunnelen DT gennem prøvesonden SP og overføringsledningen TL. Den samlede strøm gennem tunnelen justeres ved hjælp af en strømningsregulator og prøvetagningspumpen P i partikelprøvetagningssystemet (PSS). For proportionel udtagning af ufortyndet udstødning styres fortyndingsluftsstrømmen af en strømningsregulator FC1, som kan anvende q mew (udstødningsgassens massestrømshastighed på våd basis) eller q maw (indsugningsluftens massestrømshastighed på våd basis) og q mf (brændstoffets massestrømshastighed) som styresignal til den ønskede opdeling af udstødningsgassen. Fortyndingstunnelen DT's indgående prøvegasstrøm er forskellen mellem den samlede gennemstrømning og fortyndingsluftstrømmen. Fortyndingsluftens strømningshastighed måles af flowmeteret FM1, den samlede strømningshastighed af flowmeteret i partikelprøvetagningssystemet. Af de to strømningshastigheder beregnes fortyndingsforholdet. Til prøvetagning med et konstant fortyndingsforhold for ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forhold til udstødningsgasstrøm (f.eks. sekundær fortynding af PM-partikelprøvetagning) er fortyndingsluftens strømningshastighed sædvanligvis konstant og styret af strømningsregulatoren FC1 eller fortyndingsluftpumpen.
Fortyndingsluften (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen) filtreres med et højeffektivt PM-filter (HEPA).
a |
= |
udstødningsgas fra motoren eller primær fortyndet strømning |
b |
= |
valgfrit |
c |
= |
PM-udtagning |
Komponenter i figur 6.7:
DAF |
: |
Fortyndingsluftfilter |
DT |
: |
Fortyndingstunnel eller sekundært fortyndingssystem |
EP |
: |
Udstødningsrør eller primært fortyndingssystem |
FC1 |
: |
Strømningsregulator |
FH |
: |
Filterholder |
FM1 |
: |
Flowmeteret til måling af fortyndingsluftens strømningshastighed |
P |
: |
Prøvetagningspumpe |
PSS |
: |
Partikeludtagningssystem |
PTL |
: |
Partikeloverføringsledning |
SP |
: |
Prøvetagningssonde til ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas |
TL |
: |
Overføringsledning |
Massestrømshastigheder, som kun gælder for PFD-systemet til proportionel udtagning af ufortyndet udstødning:
qm ew |
er udstødningsgassens massestrømshastighed, våd basis |
qm aw |
er indsugningsluftens massestrømshastighed, våd basis. |
qm f |
er brændstoffets massestrømshastighed, kg/s. |
9.2.3.2. Fortynding
Temperaturen af fortyndingsmidlerne (omgivende luft, syntetisk luft eller nitrogen, som anført i punkt 9.2.1) fastholdes på mellem 293 K og 325 K (20 oC til 52 oC) i umiddelbar nærhed af indgangen til fortyndingstunnelen.
Der tillades affugtning af fortyndingsluften før den tilføres fortyndingssystemet. Delstrømsfortyndingssystemet skal konstrueres til at udtrække en proportionel prøve fra udstødningsgasstrømmen, og således reagere på vandringer i udstødningens strømningshastighed, og indføre fortyndingsluft i denne prøve for at opnå en temperatur ved prøvningsfilteret som beskrevet i punkt 9.3.3.4.3. Det er her af afgørende betydning, at fortyndingsforholdet bestemmes så nøjagtigt, at kravene i punkt 8.1.8.6.1 er opfyldt.
For at sikre, at der måles en strømning, der svarer til en målt koncentration, skal vandkondensering enten forhindres mellem prøvetagningssondens placering og flowmeterets indgang i fortyndingstunnelen, eller der tillades vandkondensering og måles fugtighed ved flowmeterets indgang. PFD-systemet kan opvarmes eller isoleres for at forhindre vandkondensering. Vandkondensering skal forhindres i hele fortyndingstunnelen.
Det minimale fortyndingsforhold skal være mellem 5:1 og 7:1 baseret på maksimal motorudstødningsstrømningshastighed i prøvningscyklussen eller prøveintervallet.
Opholdstiden i systemet skal være mellem 0,5 og 5 s målt fra punktet for indførelsen af fortyndingsmidlet til filterholderen(-holderne).
Til bestemmelse af partikelmasse kræves et prøvetagningssystem, et partikeludtagningsfilter, en gravimetrisk vægt og et vejerum med temperatur- og fugtighedsregulering.
9.2.3.3. Anvendelse
PFD-systemet kan anvendes til at udtrække en proportionel prøve af ufortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning af partikel- eller gasemission i en transient driftscyklus (NRTC og LSI-NRTC), en diskret modus NRSC- eller RMC-driftscyklus.
Systemet kan desuden anvendes til en tidligere fortyndet udstødningsgas, hvis en proportionel strømning allerede er fortyndet ved hjælp af et konstant fortyndingsforhold (se figur 9.2). Dette er metoden til foretagelse af sekundær fortynding fra en CVS-tunnel for at opnå det nødvendige samlede fortyndingsforhold til partikeludtagning.
9.2.3.4. Kalibrering
I punkt 8.1.8.6 behandles kalibrering af PFD-systemet med henblik på at udtrække en proportional prøve af ufortyndet udstødningsgas.
9.3. Prøvetagningsprocedurer
9.3.1 Generelle krav til prøvetagning
9.3.1.1. Sondens design og konstruktion
En sonde er den første komponent i et prøvetagningssystem. Dens fremskudte placering i en ufortyndet eller fortyndet udstødningsstrøm gør, at dens indre og ydre overflader er i berøring med udstødningsgassen. Prøven transporteres ud af sonden ind i en øverføringsledning.
Der fremstilles prøvetagningssonder med indre overflader i rustfrit stål eller, til prøvetagning af udstødningsgas, i et ikke-reagerende materiale, som kan modstå temperaturerne i den ufortyndede udstødningsgas. Der skal placeres prøvetagningssonder, hvor der sker blanding af bestanddele for at til opnå den gennemsnitlige prøvekoncentration, og hvor interferens med andre sonder minimeres. Det anbefales, at alle sonder holdes fri for påvirkninger fra grænselag, bølger og hvirvelstrømme — navnlig i nærheden af udgangen af udstødningsrør med ufortyndet udstødningsgas, hvor der kan forekomme utilsigtet fortynding. Rensning eller retur-strømning af en sonde må ikke påvirke andre sonder under prøvningen. Der kan anvendes en enkelt sonde til at udtage en prøve af mere en én bestanddel, forudsat at sonden opfylder alle specifikationerne for hver bestanddel.
9.3.1.1.1. Blandingskammer (kategori NRSh)
Der kan, hvis fabrikanten tillader det anvendes et blandingskammer ved prøvning af motorer i kategori NRSh. Blandingskammeret er en valgfri komponent i et system til prøvetagning af ufortyndet gas og er placeret i udstødningssystemet mellem lyddæmperen og prøvetagningssonden. Blandingskammerets form og dimensioner samt slanger før og efter kammeret skal være således, at der sikres en velblandet, homogen prøve på prøvetagningssondens placering, og således at kraftige udsving eller resonanser i kammeret, der påvirker emissionsresultaterne, undgås.
9.3.1.2. Overføringsledninger
Overføringsledninger, som transporterer en udtaget prøve fra sonden til en analysator, et lagringsmedium eller fortyndings system skal gøres så korte som muligt ved at placere analysatorerne, lagringsmedierne og fortyndingssystemerne så tæt på sonderne som praktisk muligt. Antallet af bøjninger i overføringsledningerne skal minimeres, og radius i enhver uundgåelig bøjning maksimeres.
9.3.1.3. Prøvetagningsmetoder
For kontinuerlig og batch-prøvetagning, jf. punkt 7.2, gælder følgende betingelser:
a) Når der udtages ved konstant strømningshastighed, skal prøven også gennemføres ved konstant strømningshastighed.
b) Når der udtages ved varierende strømningshastighed, skal prøvestrømmen varieres i forhold til den varierende hastighed
c) Proportional prøvetagning skal valideres som beskrevet i punkt 8.2.1.
9.3.2 Gasudtagning
9.3.2.1. Prøvetagningssonder
Der anvendes enten enkeltports- eller multiportssonder til udtagning af forurenende luftarter. Sonderne kan være orienteret i enhver retning i forhold til den ufortyndede eller fortyndede udstødningsgas. For nogle sonder skal prøvetemperaturen styres som følger:
a) For sonder, der udtager NOx fra fortyndet udstødningsgas, skal sondens vægtemperatur styres, således at vandkondensering forhindres.
b) For sonder, der udtager carbonhydrider fra den fortyndede udstødningsgas, anbefales det at holde sondens vægtemperatur på ca. 191 °C for at minimere kontaminering.
9.3.2.1.1. Blandingskammer (kategori NRSh)
Når blandingskammeret anvendes som beskrevet i punkt 9.3.1.1.1, skal dets indre volumen være mindst 10 gange cylinderslagvolumen for den motor, der skal prøves. Blandingskammeret skal tilkobles så tæt som muligt på motorens lyddæmper og skal have en mindste indvendig overfladetemperatur på 452 K (179 °C). Fabrikanten kan angive udformningen af blandingskammeret.
9.3.2.2. Overføringsledninger
Der anvendes overføringsledninger med en indre overflade i rustfrit stål, PTFE, Viton™ eller andre materialer, der har bedre egenskaber for emissionsprøvetagning. Der skal anvendes et ikke-reaktivt materiale, der kan modstå udstødningsgassens temperaturer. Der kan anvendes in-line-filtre, hvis filteret og filterhuset opfylder de samme temperaturkrav som overføringsledninger i overensstemmelse med følgende:
a) For NOx-overføringsledninger opstrøms for enten en NO2-til-NO-konverter, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.5, eller en køler, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.4, fastholdes en prøvningstemperatur, som forhindrer vandkondensering.
b) For THC-overføringsledninger fastholdes en vægtemperatur i hele ledningen på (191 ± 11) °C. Hvis der udtages prøver fra ufortyndet udstødningsgas, kan en uopvarmet isoleret overføringsledning forbindes direkte med en sonde. Overføringsledningens længde og isolering skal være konstrueret til at nedkøle den højest forventede temperatur af den ufortyndede udstødning til ikke under 191 oC, målt på overføringslednings afgangsåbning. For fortyndet prøvetagning tillades en overgangszone mellem sonden og overføringsledningen på op 0,92 m for at få vægtemperaturen ned på (191 ± 11) °C.
9.3.2.3. Prøvekonditionering af komponenter
9.3.2.3.1. Prøvetørrere
9.3.2.3.1.1. Krav
Prøvetørrere anvendes til at fjerne fugt fra en prøve med henblik på at mindske virkningerne af vand på måling af emission af forurenende luftarter. Prøvetørrere skal opfylde kravene i punkt 9.3.2.3.1.1 og i punkt 9.3.2.3.1.2. Fugtindholdet på 0,8 volumenprocent anvendes i ligningen (7-13).
For den højeste forventede vanddampkoncentration H m skal vandfortrængningsteknikken opretholde en fugtighed på ≤ 5 g vand/kg tør luft (eller ca. 0,8 % vol. H2O), hvilket svarer til 100 % relativ fugtighed ved 277,1 K (3,9 °C) og 101,3 kPa. Denne fugtighedsspecifikation er også ækvivalent med ca. 25 % relativ fugtighed ved 298 K (25 °C) og 101,3 kPa. Det kan påvises ved at
a) måle temperaturen ved udgangen af prøvetørreren
b) måle fugtigheden i et punkt opstrøms lige før CLD-enheden.
foretage verifikationsproceduren i punkt 8.1.8.5.8.
9.3.2.3.1.2. Tilladte typer af prøvetørrere og procedure for estimering af fugtindhold efter tørreren.
Begge de typer af prøvetørrere, der er beskrevet i dette punkt, kan anvendes.
a) Hvis der anvendes en osmotisk membrantørrer opstrøms for en gasanalysator eller et lagringsmedium, skal den opfylde specifikationerne i punkt 9.3.2.2. Dugpunktet T dew og det absolutte tryk, p total nedstrøms for en osmotisk membrantørrer skal overvåges. Vandmængden opgøres som anført i bilag VII ved hjælp af de kontinuerligt registrerede værdier T dew og p total eller spidsværdierne herfor, som blev observeret under prøvningen, eller de fastsatte alarmpunkter. I mangel på en direkte måling gives p total af tørrerens laveste absolut tryk, der forventes under prøvningen.
b) Der må ikke anvendes termisk køler opstrøms for et THC-målesystem for motorer med kompressionstænding. Hvis der anvendes en termisk køler opstrøms for en NO2-til-NO-konverter eller i tilfælde af et prøvetagningssystem uden NO2-til-NO-konverter, skal køleren opfylde den i punkt 8.1.11.4 angivne kontrol af NO2-tab. Dugpunktet T dew og det absolutte tryk, p total nedstrøms for en termisk køler skal overvåges. Vandmængden opgøres som anført i bilag VII ved hjælp af de kontinuerligt registrerede værdier T dew og p total eller spidsværdierne herfor, som blev observeret under prøvningen, eller de fastsatte alarmpunkter. I mangel på en direkte måling gives den nominelle p total af det laveste absolutte tryk af den termiske køler, der forventes under prøvningen. Hvis mætningsgraden i den termiske køler, T dew, gyldigt kan estimeres ud fra den kendte kølereffektivitet og kontinuerlig overvågning, kan kølertemperaturen, T chiller, beregnes. Hvis værdierne for T chiller ikke registreres kontinuerligt, kan dens spidsværdi, såfremt en sådan er observeret under prøvning, eller dens fastsatte alarmpunkt anvendes som konstant værdi til at bestemme en konstant vandmængde i henhold til bilag VII. Hvis det gyldigt kan antages, at T chiller er lig med T dew, kan T chiller anvendes i stedet for T dew i overensstemmelse med bilag VII. Hvis der gyldigt kan estimeres en konstant temperaturforskel mellem T chiller og T dew som følge af en kendt og fast genopvarmning af prøven mellem kølerens udgang og temperaturmålingens placering, kan denne estimerede temperaturforskel indregnes i emissionsberegninger. Validiteten af antagelser, der er tilladt ifølge dette punkt, skal demonstreres gennem teknisk analyse eller data.
9.3.2.3.2. Prøvetagningspumper
Der anvendes prøvetagningspumper opstrøms for en analysator eller et lagringsmedium for alle gasser. Prøvetagningspumper med indre overflader af i rustfrit stål, PTFE eller andre materialer, der har bedre egenskaber for emissionsprøvetagning, skal anvendes. For nogle prøvetagningspumper skal prøvetemperaturen styres som følger:
a) Hvis der anvendes en NOx-prøvetagningspumpe opstrøms for enten en NO2-til-NO-konverter, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.5, eller en køler, som opfylder specifikationerne i punkt 8.1.11.4, opvarmes den for at forhindre vandkondensering.
b) Hvis der anvendes en THC-prøvetagningspumpe opstrøms for en THC-analysator, opvarmes dens indre overflade til en tolerance på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C).
9.3.2.3.3. Ammoniakvaskere
Ammoniakvaskere kan anvendes til en hvilken som helst eller alle gasformige prøvetagningssystemer til bekæmpelse af NH3-interferens, forurening af NO2-til-NO-konverteren, og belægninger i prøvetagningssystemet eller analysatorerne. Installation af ammoniakvaskere skal være i overensstemmelse med fabrikantens anbefalinger.
9.3.2.4. Prøvelagringsmedier
I tilfælde af opsamlingssække skal gasvolumen lagres i tilstrækkeligt rene beholdere, der minimerer off-gas eller tillader gasgennemsivning. Der anvendes god teknisk praksis ved fastsættelsen af de acceptable renheds- og gennemsivningstærskler for lagringsmedier. Ved rensning må en beholder gentagne gange gennemskylles og udsuges samt opvarmes. Der skal anvendes en fleksibel beholder (f.eks. en sæk) i et temperaturstyret miljø eller en temperaturstyret stiv beholder, som først udsuges eller har et rumfang, der kan forskydes, f.eks. et stempel- og cylinderarrangement. De anvendte beholdere skal opfylde specifikationerne i tabel 6.6 nedenfor.
Tabel 6.6
Beholdermaterialer til batchprøvetagning af forurenende luftarter
CO, CO2, O2, CH4, C2H6, C3H8, NO, NO2 (1) |
Polyvinylfluorid (PVF) (2) f.eks. Tedlar™, polyvinylidenfluorid (2) f.eks. Kynar™, polytetrafluorethylen (3) f.eks. Teflon™, eller rustfrit stål (3) |
HC |
|
(1) Så længe der forhindres vandkondensering i lagringsbeholderen. (2) Op til 313 K (40 °C). (3) Op til 475 K (202 °C). (4) Ved 464 ± 11 K (191 ± 11 °C). |
9.3.3. PM-udtagning
9.3.3.1. Prøvetagningssonder
Der anvendes PM-sonder med en enkelt åbning i den ene ende. PM-sonderne skal drejes, så de vender direkte opstrøms.
PM-sonden kan være afskærmet i overensstemmelse med kravene i figur 6.8. I dette tilfælde anvendes præklassifikatoren i punkt 9.3.3.3 ikke.
9.3.3.2. Overføringsledninger
Det anbefales at anvende isolerede eller opvarmede overføringsledninger for at minimere temperaturforskellene mellem overføringsledninger og udstødningsgasbestanddele. Der anvendes overføringsledninger, som er inaktive med hensyn til PM og er elektrisk ledende på de indre overflader. Det anbefales at anvende PM-overføringsledninger af rustfrit står; alle andre materialer end rustfrit stål skal opfylde de samme prøvetagningspræstationer som rustfrit stål. PM-overføringsledningernes indre overflade skal være jordforbundet.
9.3.3.3. Præklassifikator
Det er tilladt at benytte en PM-præklassifikator, som er monteret i fortyndingssystemet direkte før filterholderen, til at fjerne partikler med stor diameter. Der tillades kun én præklassifikator. Hvis der anvendes en hatteformet sonde (se figur 6.8), er det forbudt at anvende en præklassifikator.
PM-præklassifikatoren kan enten en inertiimpaktor eller en cyklonisk separator. Den skal være udført i rustfrit stål. Præklassifikatoren skal være opgivet til at fjerne mindst 50 % af PM ved en aerodynamisk diameter på 10 μm og højst 1 % af PM ved en aerodynamisk diameter på 1 μm ved de strømningshastigheder, som den bruges til. Præklassifikatorens udgang skal konfigureres med en anordning, der gør det muligt at omgå et PM-prøvefilter, således at præklassifikatorstrømmen kan stabiliseres, før prøvningen påbegyndes. PM-prøvefilteret skal være placeret højst 75 cm nedstrøms for præklassifikatorens udgang.
9.3.3.4. Prøvefilter
Den fortyndede udstødningsgas skal prøveudtages ved hjælp af et filter, der opfylder kravene i punkt 9.3.3.4.1- 9.3.3.4.4 under prøvningssekvensen.
9.3.3.4.1. Filterspecifikation
Alle filtertyper skal have en udskillelsesgrad på mindst 99,7 %. Fabrikantens målinger af prøvefilteret, som de afspejles i produktvurderingerne, kan anvendes til at demonstrere dette krav. Filtermaterialet skal være enten:
a) glasfiber med fluorkulstofbelægning (PTFE) eller
b) fluorkulstofmembran (PTFE).
Hvis den forventede netto PM-masse på filteret overstiger 400 μg, kan der anvendes et filter med en mindste initial opsamlingseffektivitet på 98 %.
9.3.3.4.2. Filterstørrelse
Den nominelle filterstørrelse skal være 46,50 mm ± 0,6 mm i diameter (mindst 37 mm pletdiameter). Filtre med større diameter kan benyttes efter forudgående aftale med den godkendende myndighed. Proportionalitet mellem filter og pletareal anbefales.
9.3.3.4.3. Fortynding og temperaturstyring af PM-prøver
PM-prøverne fortyndes mindst én gang opstrøms for overføringsledningerne, hvis der er tale om et CVS-system og nedstrøms, hvis der er tale om et PFD-system (jf. punkt 9.3.3.2 om overføringsledninger). Prøvens temperatur styres til 320 ± 5 K (47 ± 5 °C), målt på et vilkårligt sted inden for 200 mm opstrøms eller 200 mm nedstrøms for PM-lagringsmedierne. Det er hensigten, at PM-prøven primært opvarmes eller nedkøles ved fortyndingsforholdene som beskrevet i punkt 9.2.1, litra a).
9.3.3.4.4. Filtreringshastighed
Filtreringshastigheden skal være mellem 0,90 og 1,00 m/s, idet mindre end 5 % af de registrerede strømningsværdier må overskride dette interval. Hvis den samlede PM-masse overstiger 400 μg, må filtreringshastigheden nedsættes. Gennemstrømningshastigheden måles som den volumetriske strømningshastighed i trykledningen opstrøms for filteret og filteroverfladens temperatur divideret med filterets eksponerede område. Trykket i udblæsningssystemet eller CVS-tunnelen anvendes til opstrømstryk, hvis trykfaldet gennem PM-prøveudtageren op til filteret er på under 2 kPa.
9.3.3.4.5. Filterholder
For at minimere turbulent afsætning og for at afsætte PM jævnt på filteret, anvendes en keglevinkel på 12,5° (i forhold til centrum) som overgang fra overføringsledningens diameter til filteroverfladens eksponerede diameter. Til denne overgang anvendes rustfrit stål.
9.3.4. PM-stabiliserende miljø og vejningsmiljø i forbindelse med gravimetrisk analyse
9.3.4.1. Miljø til gravimetrisk analyse
I dette punkt beskrives de to miljøer, der er nødvendige for at stabilisere og veje PM ved gravimetrisk analyse: Det PM-stabiliserende miljø, hvor filtre opbevares før vejning; og det vejningsmiljø, som vægten befinder sig i. De to miljøer kan dele det samme område.
Både stabiliserings- og vejningsmiljøerne skal holdes fri for omgivende forurenende stoffer, såsom støv, aerosoler eller halvflygtige stoffer, som kan forurene PM-prøverne.
9.3.4.2. Renhed
Det PM-stabiliserende miljøs renhed skal verificeres ved hjælp af referencefiltre som beskrevet i punkt 8.1.12.1.4.
9.3.4.3. Temperaturen i vejerummet
Temperaturen af det vejerum (eller -lokale), hvor partikelfiltrene konditioneres og vejes, skal være inden for 295 ± 1 K (22 °C ± 1 °C) ved al konditionering og vejning af filtre. Luftfugtigheden skal holdes på et niveau svarende til et dugpunkt på 282,5 K ± 1 K (9,5 °C ± 1 °C) og en relativ fugtighed på 45 % ± 8 %. Hvis stabiliserings- og vejningsmiljøerne er separate, fastholdes stabiliseringsmiljøet ved en tolerance på 295 ± 3 K (22 °C ± 3 °C).
9.3.4.4. Verifikation af omgivende forhold
Ved anvendelse af måleinstrumenter, som opfylder specifikationerne i punkt 9.4, skal følgende omgivende forhold efterprøves:
a) Dugpunktet og den omgivende temperatur registreres. Disse værdier skal anvendes til at bestemme om stabiliserings- og vejningsmiljøerne blev holdt inden for de tolerancer, som er angivet i punkt 9.3.4.3 i mindst 60 minutter før vejningen af filtrene.
b) Det atmosfæriske tryk skal registreres fortløbende i vejningsmiljøet. Et acceptabelt alternativ er at bruge et barometer, som måler det atmosfæriske tryk uden for vejningsmiljøet, forudsat det kan sikres, at det atmosfæriske tryk ved vægten altid er inden for ± 100 Pa af det delte atmosfæriske tryk Der skal sikres en anordning til registrering af det seneste atmosfæriske tryk, når den enkelte PM-prøve vejes. Denne værdi anvendes til beregning af PM-opdriftskorrektionen i punkt 8.1.12.2.
9.3.4.5. Opstilling af vægt
Vægten opstilles på følgende måde:
a) Monteres på en vibrationsfri platform, der isolerer den fra ekstern støj og vibrationer.
b) Afskærmet fra konvektive luftstrømme med et jordforbundet antistatisk skjold.
9.3.4.6. Statiske ladninger
Statiske ladninger skal minimeres i vejningsmiljøet på følgende måde:.
a) Vægten skal være jordforbundet
b) Der anvendes pincet af rustfrit stål ved manuel håndtering af PM-prøver.
c) Pincetten forbindes med jord ved jordforbindelsesstrop, eller operatøren forbindes med jordforbindelsesstrop, således at jordforbindelsesstroppen og vægten har fælles jordforbindelse.
d) Der anvendes en anordning til neutralisering af den statiske elektricitet, som har fælles elektrisk jordforbindelse med vægten, for at fjerne statiske ladninger fra PM-prøver.
9.4. Måleinstrumenter
9.4.1. Indledning
9.4.1.1. Anvendelsesområde
I dette afsnit beskrives måleinstrumenter og dermed forbundne systemkrav i forbindelse med emissionsprøvning. Dette indbefatter laboratorieinstrumenter til måling af motorparametre, omgivende forhold, strømningsrelaterede parametre, og emissionskoncentrationer (ufortyndede eller fortyndede).
9.4.1.2. Instrumenttyper
Ethvert instrument, der er nævnt i denne forordning, skal anvendes som beskrevet i selve forordningen (se tabel 6.5 til for de målestørrelser, disse instrumenter leverer). Når et instrument, der er nævnt i denne forordning, anvendes på en ikke specificeret måde, eller når der anvendes et andet instrument i stedet, gælder ækvivalenskravene som foreskrevet i punkt 5.1.1. Hvis der er specificeret mere end ét instrument til en bestemt måling, vil den typegodkendende eller certificerende myndighed ved ansøgning udpege et af dem som reference med henblik på at vise, at en alternativ procedure er ækvivalent med den specificerede procedure.
9.4.1.3. Overflødige systemer
Der kan med forudgående godkendelse fra den typegodkendende myndighed eller certificeringsmyndigheden anvendes data fra flere instrumenter til at beregne prøvningsresultaterne for en enkelt prøvning for alle de i dette punkt beskrevne instrumenter. Resultaterne af alle målinger skal registreres og rådata skal opbevares. Dette krav gælder, uanset om målingerne faktisk anvendes i beregningerne eller ej.
9.4.2. Dataregistrering og kontrol
Prøvningssystemet skal kunne opdatere data, registrere data og kontrolsystemer, der vedrører operatørkrav, dynamometer, prøvetagningsudstyr og måleinstrumenter. Der skal anvendes datafangst- og kontrolsystemer, der kan registrere ved de angivne minimumsfrekvenser som vist i tabel 6.7 (tabellen gælder ikke for NRSC-prøvning i diskret modus).
Tabel 6.7
Dataregistrering og minimumskontrolfrekvens
Relevant punkt i prøvningsprotokollen |
Målte værdier |
Mindste styrings- og kontrolfrekvens |
Mindste kontrolfrekvens |
7.6. |
Hastighed og drejningsmoment under motortrinkarakteristik |
1 Hz |
1 gennemsnitsværdi pr. trin |
7.6. |
Hastighed og drejningsmoment under motorhastighedskarakteristik |
5 Hz |
1 Hz gnst. |
7.8.3. |
Reference for transient NRTC-driftscyklus og NRTC-LSI-driftscyklus samt feedback-hastigheder og -drejningsmomenter |
5 Hz |
1 Hz gnst. |
7.8.2. |
Reference for RMC-driftscyklus og NRSC-driftscyklus i diskret modus samt feedback-hastigheder og -drejningsmomenter |
1 Hz |
1 Hz |
7.3. |
Kontinuerlige koncentrationer af ufortyndede analysatorer |
Ikke relevant |
1 Hz |
7.3. |
Kontinuerlige koncentrationer af fortyndede analysatorer |
Ikke relevant |
1 Hz |
7.3. |
Batchkoncentrationer af ufortyndede eller fortyndede analysatorer |
Ikke relevant |
1 gennemsnitsværdi pr. prøvningsinterval |
7.6. 8.2.1. |
Strømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas fra et CVS-system med en varmeveksler opstrøms for strømningsmålingen |
Ikke relevant |
1 Hz |
7.6. 8.2.1. |
Strømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas fra et CVS-system uden en varmeveksler opstrøms for strømningsmålingen |
5 Hz |
1 Hz gnst. |
7.6. 8.2.1. |
Indsugningsluftens eller udstødningens strømningshastighed (for ufortyndet transient måling) |
Ikke relevant |
1 Hz gnst. |
7.6. 8.2.1. |
Fortyndingsluft, hvis denne kontrolleres aktivt |
5 Hz |
1 Hz gnst. |
7.6. 8.2.1. |
Prøvestrøm fra et CVS-system med varmeveksler |
1 Hz |
1 Hz |
7.6. 8.2.1. |
Prøvestrøm fra et CVS-system uden varmeveksler |
5 Hz |
1 Hz gnst. |
9.4.4. Specifikationer for måleinstrumenter
9.4.3.1. Oversigt
Prøvningssystemet skal som helhed opfylde alle de gældende kriterier for kalibrering, verifikation og prøvevalidering, der er angivet i punkt 8.1, herunder kravene til linearitetsverifikation i punkt 8.1.4 og 8.2. Instrumenter skal opfylde specifikationerne i tabel 6.7 for alle de områder, der anvendes under prøvningen. Desuden skal eventuel dokumentation fra instrumentfabrikanterne, der viser, at instrumenterne opfylder specifikationerne i tabel 6.7, opbevares.
9.4.3.2. Komponentkrav
I tabel 6.8 ses specifikationerne for transducere for drejningsmoment, hastighed og tryk, følere for temperatur og dugpunkt samt andre instrumenter. Det samlede system til måling af den relevante fysiske og/eller kemiske mængde skal opfylde linearitetsverifikationen i punkt 8.1.4. For måling af forurenende luftarter kan der anvendes analysatorer med kompensationsalgoritmer, som er funktioner af andre målte forurenende luftarter og af brændstofegenskaberne for den relevante motorprøvning. En eventuel kompensationsalgoritme må kun give opvejningskompensation uden at påvirke forstærkningen (dvs. ingen systematiske fejl).
Tabel 6.8
Anbefalede specifikationer for måleinstrumenter
Måleinstrument |
Symbol for målt mængde |
Det komplette systems Stigningstid |
Registreringens opdateringshyppighed |
Nøjagtighed () |
Repeterbarhed () |
Motorhastighedstransducer |
n |
1 s |
1 Hz gnst. |
2,0 % af pt. eller 0,5 % af maks. |
1,0 % af pt. eller 0,25 % af maks. |
Drejningsmomentstransducer |
T |
1 s |
1 Hz gnst. |
2,0 % af pt. eller 1,0 % af maks. |
1,0 % af pt. eller 0,5 % af maks. |
Brændstofflowmeter (Brændstofsummation) |
|
5 s (Ikke relevant) |
1 Hz (Ikke relevant) |
2,0 % af pt. eller 1,5 % af maks. |
1,0 % af pt. eller 0,75 % af maks. |
Måler for samlet fortyndet udstødningsgas (CVS) (Med varmeveksler før måleren) |
|
1 s (5 s) |
1 Hz gnst. (1 Hz) |
2,0 % af pt. eller 1,5 % af maks. |
1,0 % af pt. eller 0,75 % af maks. |
Målere for fortyndingsluft, indsugningsluft, udstødning og prøvestrøm |
|
1 s |
1 Hz gnst. af 5 Hz-prøver |
2,5 % af pt. eller 1,5 % af maks. |
1,25 % af pt. eller 0,75 % af maks. |
Kontinuerlig gasanalysator (ufortyndet) |
x |
5 s |
2 Hz |
2,0 % af pt. eller 2,0 % af meas. |
1,0 % af pt. eller 1,0 % af meas. |
Kontinuerlig gasanalysator (fortyndet) |
x |
5 s |
1 Hz |
2,0 % af pt. eller 2,0 % af meas. |
1,0 % af pt. eller 1,0 % af meas. |
Kontinuerlig gasanalysator |
x |
5 s |
1 Hz |
2,0 % af pt. eller 2,0 % af meas. |
1,0 % af pt. eller 1,0 % af meas. |
Batchgasanalysator |
x |
Ikke relevant |
Ikke relevant |
2,0 % af pt. eller 2,0 % af meas. |
1,0 % af pt. eller 1,0 % af meas. |
Gravimetrisk PM-vægt |
m PM |
Ikke relevant |
Ikke relevant |
Se afsnit 9.4.11. |
0,5 μg |
PM-inertivægt |
m PM |
5 s |
1 Hz |
2,0 % af pt. eller 2,0 % af meas. |
1,0 % af pt. eller 1,0 % af meas. |
(1) Både nøjagtighed og repeterbarhed bestemmes med samme indsamlede data som beskrevet i punkt 9.4.3 og baseret på absolutte værdier »pt« henviser til den samlede gennemsnitsværdi, der forventes ved emissionsgrænsen »maks.« henviser til den spidsværdi, der forventes ved emissionsgrænsen under prøvningscyklussen, ikke instrumentets maksimale område »meas.« henviser til det faktiske gennemsnit under hele prøvningscyklussen. |
9.4.4. Måling af motorparametre og omgivende forhold
9.4.4.1. Følere for hastighed og drejningsmoment
9.4.4.1.1. Anvendelse
Måleinstrumenter til input og output under motordrift skal opfylde specifikationerne i dette punkt. Det anbefales at benytte følere, transducere og målere, der opfylder specifikationerne i tabel 6.8. De overordnede systemer til måling af input og output skal opfylde linearitetsverifikationerne i punkt 8.1.4.
9.4.4.1.2. Aksler
Motorarbejde og -effekt beregnes ud fra outputtet fra transducere for hastighed og drejningsmomentet i henhold til punkt 9.4.4.1. Overordnede systemer til måling af hastighed og drejningsmoment skal opfylde kravene til kalibrering og verifikation i punkt 8.1.7 og 8.1.4.
Der skal i nødvendigt omfang og ud fra god teknisk praksis kompenseres for moment stammende fra inerti i accelerations- og decelerationskomponenter, der er forbundet til svinghjulet, herunder drivaksel og dynamometerets rotor.
9.4.4.2. Tryktransducere, temperaturfølere, og dugpunktsfølere
Overordnede systemer til måling af tryk, temperatur og dugpunkt skal opfylde kravene til kalibrering i punkt 8.1.7.
Tryktransducere placeres i et temperaturstyret miljø, eller de skal kompensere for temperaturudsving i deres forventede driftsområde. Transducermaterialet skal være foreneligt med den væske, der skal måles.
9.4.5. Strømningsrelateret måling
For alle typer flowmetere (til brændstof, indsugningsluft, ufortyndet udstødning, fortyndet udstødning, prøver) skal strømningen konditioneres i nødvendigt omfang for at forhindre bølger, hvirvelstrømme, cirkulationsstrømme eller strømningsudsving i at påvirke flowmeterets nøjagtighed og repeterbarhed. For nogle flowmetere kan dette opnås ved at anvende lige rør med en tilstrækkelig længde (f.eks. en længde på mindst 10 rørdiametre) eller ved at bruge specielt konstruerede rørbøjninger, udligningsfinner, mundingsplader (eller pneumatiske svingningsdæmpere til brændstofflowmeteret) til at sikre en stabil og forudsigelig hastighedsprofil opstrøms for flowmeteret.
9.4.5.1. Brændstofflowmeter
Det overordnede system til måling af brændstofstrømning skal opfylde kalibreringskravene i punkt 8.1.8.1. I alle strømningsmålinger skal der redegøres for ethvert brændstof, som ledes uden om motoren, eller returløb fra motoren til brændstofbeholderen.
9.4.5.2. Indsugningsflowmeter
Det overordnede system til måling af indsugningsluftsstrømning skal opfylde kalibreringskravene i punkt 8.1.8.2.
9.4.5.3. Flowmeter til ufortyndet udstødning
9.4.5.3.1. Komponentkrav
Det samlede system til måling af den ufortyndede udstødningsgasstrøm skal opfylde linearitetskravene i punkt 8.1.4. Et flowmeter for ufortyndet udstødning skal være konstrueret, så det på passende vis kompenserer for ændringer i den ufortyndede udstødnings termodynamiske og flydende tilstand og sammensætningstilstand.
9.4.5.3.2. Flowmeterets responstid
Med henblik på at kunne styre et delstrømsfortyndingssystem til at udtrække en proportionel prøve af ufortyndet udstødningsgas kræves et flowmeter med en responstid, der er hurtigere end anført i tabel 9.3. For delstrømsfortyndingssystemer med onlinestyring skal flowmeterets responstid opfylde forskrifterne i punkt 8.2.1.2.
9.4.5.3.3. Køling af udstødningsgassen
Dette punkt gælder ikke for køling af motorens udstødningsgas, der skyldes motorkonstruktionen, herunder, men ikke begrænset til, vandkølede udstødningsmanifolder eller turboladere.
Køling af udstødningsgas opstrøms for flowmeteret er tilladt med følgende begrænsninger:
a) Der må ikke udtages partikler nedstrøms for kølingen.
b) Hvis køling medfører, at udstødningsgastemperaturer på over 475 K (202 °C), nedkøles til under 453 K (180 °C), udtages der ikke HC nedstrøms for kølingen.
c) Hvis køling medfører vandkondensering, må der ikke udtages NOx nedstrøms for kølingen, medmindre køleren opfylder ydelsesverifikationen i punkt 8.1.11.4.
d) Hvis kølingen medfører vandkondensering, før strømmen når et flowmeter, måles dugpunktet T dew og trykket p total ved flowmeterets indgang. Disse værdier skal anvendes til emissionsberegninger i henhold til bilag VII.
9.4.5.4. Fortyndingsluft og flowmetere til fortyndet udstødningsgas
9.4.5.4.1. Anvendelse
De øjeblikkelige strømningshastigheder af fortyndet udstødningsgas i et prøvningsinterval bestemmes ved at anvende et flowmeter til fortyndet udstødning. Strømningshastigheder af ufortyndet udstødningsgas i et prøvningsinterval kan beregnes ud fra forskellen mellem et flowmeter til fortyndet udstødningsgas og en fortyndingsluftsmåler.
9.4.5.4.2. Komponentkrav
Det overordnede system til måling af fortyndet udstødningsgasstrøm skal opfylde kravene til kalibrering og verifikation i punkt 8.1.8.4. og 8.1.8.5. Der skal anvendes følgende målere.
a) Til prøvetagning ved konstant volumen (CVS) af den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas, kan der anvendes en kritisk venturi (CFV) eller flere kritiske parallelle venturier, en fortrængningspumpe (PDP), en subsonisk venturi (SSV) eller et ultralydsflowmeter (UFM). I kombination med en opstrøms varmeveksler kan enten en CFV eller en PDP desuden fungere som passiv strømningsregulator ved at holde en konstant temperatur i den fortyndede udstødningsgas i et CVS-system.
b) Til delstrømsfortyndingssystemet (PFD) kan en kombination af et flowmeter med et aktivt strømningsregulerende system til fastholdelse af proportional prøvetagning af udstødningsgassens bestanddele anvendes. Den samlede strømning af fortyndet udstødningsgas eller en eller flere prøvestrømninger eller en kombination af disse kan styres for at fastholde proportional prøvetagning.
Til andre fortyndingssystemer kan der anvendes et laminar flowelement, et ultralydsflowmeter, en subsonisk venturi, en kritisk venturi eller flere kritiske parallelle venturier, en fortrængningsmåler, en termisk massemåler, et gennemsnitligt pitotrør eller et varmetrådsanemometer.
9.4.5.4.3. Køling af udstødningsgassen
Det er tilladt at nedkøles den fortyndede udstødningsgas opstrøms for et fortyndingsflowmeter, forudsat at alle de følgende forskrifter er opfyldt:
a) Der må ikke udtages partikler nedstrøms for kølingen.
b) Hvis køling medfører, at udstødningsgastemperaturer på over 475 K (202 °C), nedkøles til under 453 K (180 °C), udtages der ikke HC nedstrøms for kølingen.
c) Hvis køling medfører vandkondensering, må der ikke udtages NOx nedstrøms for kølingen, medmindre køleren opfylder ydelsesverifikationen i punkt 8.1.11.4.
d) Hvis kølingen medfører vandkondensering, før strømmen når et flowmeter, måles dugpunktet T dew og trykket p total ved flowmeterets indgang. Disse værdier skal anvendes til emissionsberegninger i henhold til bilag VII.
9.4.5.5. Prøveflowmeter til batch-prøvetagning
Der anvendes et prøveflowmeter til at bestemme prøvestrømshastighed eller den samlede strøm ind i batchprøvetagningssystemet i prøveintervallet. Forskellen mellem to flowmetere kan anvendes til at beregne prøvestrømmen ind i en fortyndingstunnel f.eks. til partikelmåling ved delstrømsfortynding og partikelmåling ved sekundært fortyndingssystem. Specifikationerne for differensflowmåling med henblik på udtagning af proportional prøve af den ufortyndede udstødning er angivet i punkt 8.1.8.6.1, og kalibreringen af differensflowmålingen er angivet i punkt 8.1.8.6.2.
Det overordnede system til prøveflowmeteret skal opfylde kalibreringskravene i punkt 8.1.8.
9.4.5.6. Gasdeleapparat
Der kan anvendes et gasdeleapparat til at blande kalibreringsgasserne.
Der anvendes et gasdeleapparat, som blander gasserne i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.5.1 og i de koncentrationer, der forventes under prøvningen. Der kan anvendes gasdeleapparater med kritisk strømning, med flowkapillarrør eller med termisk massemåling. Der anvendes viskositetskorrektion i nødvendigt omfang (hvis dette ikke sker ved hjælp af gasdelerens interne software) for at sikre korrekt gasdeling. Gasdelersystemet skal opfylde linearitetskontrollen som angivet i punkt 8.1.4.5. Man kan vælge at kontrollere blandingsanordningen med et instrument af lineær art, f.eks. et som bruger NO-gas med CLD. Instrumentets justeringsværdi skal justeres med justeringsgassen direkte tilsluttet instrumentet. Blandingsanordningen skal kontrolleres ved de anvendte indstillinger, og den nominelle værdi skal sammenlignes med instrumentets målte koncentrationer.
9.4.6. Måling af CO og CO2
Der anvendes en ikke-dispersiv infrarødanalysator (NDIR) til at måle CO- og CO2-koncentration i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
Det NDIR-baserede system skal opfylde linearitetsverifikationen som angivet i punkt 8.1.8.1.
9.4.7. Carbonhydridmålinger
9.4.7.1. Flammeioniseringsdetektor
9.4.7.1.1. Anvendelse
Der anvendes en HFID-analysator til at måle carbonhydridkoncentrationen i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning. Carbonhydridkoncentration skal bestemmes på basis af carbonnummeret 1 C1. Opvarmede FID-analysatorer skal fastholde alle overflader, der eksponeres for emissioner på en temperatur på 464 ± 11 K (191 ± 11 °C). For NG- og LPG-drevne motorer og motorer med gnisttænding kan der vælges en carbonhydridanalysator af typen ikke-opvarmet flammeionisationsdetektor (FID).
9.4.7.1.2. Komponentkrav
Det FID-baserede system til måling af THC skal opfylde alle verifikationerne for carbonhydridmåling i punkt 8.1.10.
9.4.7.1.3. FID-enhedens brændstof og brænderluft
FID-enhedens brændstof og brænderluft skal opfylde specifikationerne i punkt 9.5.1. FID-enhedens brændstof og brænderluft må ikke blandes, inden tilføring til FID-analysatoren for at sikre, at FID-analysatoren opererer med diffuserflamme og ikke med færdigblandet flamme.
9.4.7.1.4. Reserveret
9.4.7.1.5. Reserveret
9.4.7.2. Reserveret
9.4.8. NOx-målinger
Der er specificeret to måleinstrumenter til NOx-måling, og hvert instrument kan anvendes, hvis det opfylder forskrifterne i henholdsvis punkt 9.4.8.1 eller 9.4.8.2. Kemiluminescensdetektoren anvendes som referencemetode til sammenligning med en eventuel foreslået alternerende målemetode, jf. punkt 5.1.1.
9.4.8.1. Kemiluminescensdetektor
9.4.8.1.1. Anvendelse
Der anvendes en kemiluminescensdetektor (CLD), sammenkoblet med en NO2-til-NO-konverter, til at måle NOx-koncentrationen i ufortyndet og fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
9.4.8.1.2. Komponentkrav
Det CLD-baserede system skal opfylde linearitetsverifikationen som angivet i punkt 8.1.11.1. Der kan anvendes en opvarmet eller uopvarmet CLD, som fungerer ved atmosfærisk tryk eller ved et vakuum.
9.4.8.1.3. NO2-til-NO-konverter
Der placeres en intern eller ekstern NO2-til-NO-konverter, der opfylder verifikationskravene i punkt 8.1.11.5 opstrøms for CLD-systemet, mens konverteren konfigureres med et omløb for at lette denne verifikation.
9.4.8.1.4. Fugtvirkninger
Alle CLD-temperaturer skal fastholdes for at forhindre vandkondensering. For at fjerne fugt fra en prøve opstrøms for en CLD-enhed anvendes en af følgende konfigurationer:
a) En CLD forbundet nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller køler, som er placeret nedstrøms for en NO2-til-NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5.
b) En CLD forbundet nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller termisk køler, som opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.4.
9.4.8.1.5. Responstid
Der kan anvendes en opvarmet CLD-enhed for at forbedre dennes responstid.
9.4.8.2. Ikke-dispersiv ultravioletanalysator
9.4.8.2.1. Anvendelse
Der anvendes en ikke-dispersiv ultravioletanalysator (NDUV) til at NOx-koncentrationen i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
9.4.8.2.2. Komponentkrav
Det NDUV-baserede system skal opfylde linearitetsverifikationen som angivet i punkt 8.1.11.3.
9.4.8.2.3. NO2-til-NO-konverter
Hvis NDUV-analysatoren kun måler NO, placeres en intern eller ekstern NO2-til-NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5, opstrøms for NDUV-analysatoren. Konverteren konfigureres med et omløb for at lette denne verifikation.
9.4.8.2.4. Fugtvirkninger
NDUV-temperaturen skal fastholdes for at forhindre vandkondensering, medmindre der anvendes en af følgende konfigurationer:
a) En NDUV forbindes nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller køler, som er placeret nedstrøms for en NO2-til-NO-konverter, der opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.5.
b) En NDUV forbindes nedstrøms for en eventuel tørreenhed eller termisk køler, som opfylder verifikationen i punkt 8.1.11.4.
9.4.9. O2-målinger
Der anvendes en paramagnetisk detektor (PMD) eller en magnetpneumatisk detektor (MPD) til måling af O2-koncentration i ufortyndet eller fortyndet udstødningsgas i forbindelse med batchvis eller kontinuerlig prøvetagning.
9.4.10. Måling af luft-/brændstofforholdet
Der kan anvendes en zirconia-analysator (ZrO2) til at måle luft-/brændstofforholdet i ufortyndet udstødningsgas i forbindelse med kontinuerlig prøvetagning. O2-målinger med indsugningsluft eller brændstofstrømmålinger kan anvendes til at beregne hastigheden af udstødningsgasstrømmen i overensstemmelse med bilag VII.
9.4.11. Partikelmålinger med gravimetrisk vægt
Der anvendes en vægt til vejning af de nettopartikler, der er indsamlet i prøvefiltermedierne.
Minimumskravet til vægtopløsningen skal være lig med eller mindre end den repeterbarhed på 0,5 mikrogram, der anbefales i tabel 6.8. Hvis vægten benytter interne kalibreringsvægte til rutinemæssig justering og linearitetsverifikation, skal disse opfylde forskrifterne i punkt 9.5.2.
Vægten konfigureres til den optimale hviletid og stabilitet på det sted, den befinder sig.
9.4.12. Ammoniakmålinger (NH3)
En FTIR-analysator (Fourier Transform Infrared), NDUV eller infrarød laseranalysator kan anvendes i overensstemmelse med instrumentleverandørens anvisninger.
9.5. Analytiske gasser og massestandarder
9.5.1. Analytiske gasser
Analytiske gasser skal opfylde kravene til nøjagtighed og renhedsspecifikationerne i dette punkt.
9.5.1.1. Gasspecifikationer
Følgende gasspecifikationer skal tages i betragtning:
a) Der anvendes rensede gasser til blanding med kalibreringsgasser og til justering af måleinstrumenter med henblik på at opnå en nulrespons efter en nulkalibreringsstandard. Der anvendes gasser med en kontaminering, der ikke overstiger den højeste af følgende værdier i gasflasken eller ved en nulgasgenerators udgang:
i) 2 % kontaminering målt i forhold til den gennemsnitlige koncentration, der forventes ved standarden. Hvis der f.eks. forventes en CO-koncentration på 100,0 μmol/mol, ville det være tilladt at anvende en nulstillingsgas med en CO-kontaminering mindre end eller lig med 2 000 μmol/mol.
ii) Kontaminering som angivet i tabel 6.9, gældende for ufortyndede og fortyndede målinger.
iii) Kontaminering som angivet i tabel 6.10, gældende for ufortyndede målinger.
Tabel 6.9
Kontamineringstærskler gældende for ufortyndede eller fortyndede målinger [μmol/mol = ppm (3,2)]
Bestanddel |
Renset syntetisk luft () |
Renset N2 () |
THC (C1-ækvivalent) |
≤ 0,05 μmol/mol |
≤ 0,05 μmol/mol |
CO |
≤ 1 μmol/mol |
≤ 1 μmol/mol |
CO2 |
≤ 1, μmol/mol |
≤ 10 μmol/mol |
O2 |
0,205-0,215 mol/mol |
≤ 2 μmol/mol |
NOx |
≤ 0,02 μmol/mol |
≤ 0,02 μmol/mol |
(1) Det kræves ikke, at disse renhedsniveauer kan henføres til internationale og/eller nationale standarder. |
Tabel 6.10
Kontamineringstærskler gældende for ufortyndede målinger [μmol/mol = ppm (3,2)]
Bestanddel |
Renset syntetisk luft () |
Renset N2 () |
THC (C1-ækvivalent) |
≤ 1 μmol/mol |
≤ 1 μmol/mol |
CO |
≤ 1 μmol/mol' |
≤ 1 μmol/mol |
CO2 |
≤ 400 μmol/mol |
≤ 400 μmol/mol |
O2 |
0,18-0,21 mol/mol |
— |
NOx |
≤ 0,1 μmol/mol |
≤ 0,1 μmol/mol |
(1) Det kræves ikke, at disse renhedsniveauer kan henføres til internationale og/eller nationale standarder. |
b) Følgende gasser skal anvendes med en FID-analysator:
i) FID-brændstoffet anvendes med en H2-koncentration på (0,39-0,41) mol/mol, He- eller N2-balance. Blandingen må højst indeholde 0,05 μmol/mol THC.
ii) Der anvendes en FID-brænderluft, som opfylder specifikationerne for renset luft i litra a) i dette punkt.
iii) FID-nulstillingsgas. Flammeioniseringsdetektorer nulstilles med renset gas, som opfylder specifikationerne i litra a) i dette punkt, bortset fra, at O2-koncentrationen i den rensede gas kan have en vilkårlig værdi.
iv) Propankalibreringsgas til FID. FID-enhedens THC justeres og kalibreres med justeringskoncentrationer af propan (C3H8). Den kalibreres på basis af carbonnummeret 1 (C1).
v) Reserveret
c) Der anvendes følgende gasblandinger med gasser, der er sporbare inden for ±1,0 % af de internationale og/eller nationale anerkendte gasstandarders reelle værdi eller af andre godkendte gasstandarder:
i) Reserveret
ii) Reserveret
iii) C3H8, renset syntetisk luft og/eller N2 (afhængigt af, hvad der er relevant)
iv) CO, renset N2
v) CO2, renset N2
vi) NO, renset N2
vii) NO2, renset syntetisk luft
viii) O2, renset N2
ix) C3H8, CO, CO2, NO, renset N2
x) C3H8, CH4, CO, CO2, NO, renset N2.
d) Der kan anvendes andre gasarter end de i litra c) i dette punkt anførte (f.eks. methanol i luft, som kan anvendes til at bestemme responsfaktorer), forudsat at de er sporbare inden for ± 3,0 % af de internationalt og/eller nationalt anerkendte standarders reelle værdi og opfylder stabilitetskravene i punkt 9.5.1.2.
e) Der kan genereres egne kalibreringsgasser ved hjælp af en præcis blandingsanordning, som f.eks. en gasdeler, til at forsyne gasser med renset N2 eller renset syntetisk luft. Hvis gasdeleapparater opfylder specifikationerne i punkt 9.4.5.6, og de blandede gasser opfylder kravene i litra a) og c) i dette punkt, kan de fremkomne blandinger anses for at opfylde kravene i dette punkt 9.5.1.1.
9.5.1.2. Koncentration og udløbsdato
Koncentrationen i enhver kalibreringsgasstandard og dens udløbsdato som angivet af gasleverandøren skal registreres.
a) En kalibreringsgasstandard må ikke anvendes efter dens udløbsdato, medmindre dette tillades i litra b) i dette punkt.
b) Kalibreringsgasser kan mærkes om og anvendes efter deres udløbsdato, hvis den typegodkendende myndighed eller certificeringsmyndigheden på forhånd har godkendt dette.
9.5.1.3. Gasoverføring
Gasser skal overføres fra deres kilde til analysatorerne ved hjælp af komponenter, der udelukkende er beregnet til at styre og overføre disse gasser.
For alle anvendte kalibreringsgasser skal holdbarhedsperioden overholdes. Den af fabrikanten for kalibreringsgassen angivne udløbsdato skal registreres.
9.5.2. Massestandarder
Til PM-vægte anvendes kalibreringsvægte, som er certificerede som internationalt og/eller nationalt anerkendte standarder med en sporbarhed på 0,1 % usikkerhed. Kalibreringsvægte kan certificeres af ethvert kalibreringslaboratorium, som opfylder internalt og/eller nationalt anerkendte sporbarhedsstandarder. Det skal sikres, at den laveste kalibreringsvægt ikke har over ti gange massen af et ubenyttet PM-prøvemedium. Kalibreringsrapporten skal også angive massefylden af vægtene.
Tillæg 1
Udstyr til måling af partikelantalemissioner
1. Prøvningsprocedure for måling
1.1. Prøvetagning
Partikelantalemissioner skal måles ved kontinuerlig prøvetagning fra enten et delstrømsfortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag eller et fuldstrømsfortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.2 i dette bilag.
1.1.1. Filtrering af fortynder
Fortynder til både den primære og, hvis dette er relevant, den sekundære fortynding af udstødningsgassen i fortyndingssystemet skal ledes gennem filtre, der opfylder kravene til højeffektive partikelluftfiltre (HEPA) som angivet i artikel 2, nr. 23. Fortynderen kan valgfrit skrubbes med trækul, før den ledes til HEPA-filteret, for at reducere og stabilisere carbonhydridkoncentrationerne i fortynderen. Det anbefales, at et supplerende groft partikelfilter placeres før HEPA-filteret og efter trækulskrubberen, hvis en sådan anvendes.
1.2. Kompensering for prøvestrøm for partikelantal — fuldstrømsfortyndingssystemer
For at kompensere for den massestrøm, der udtrækkes fra fortyndingssystemet for prøvetagning af partikelantal, skal den udtrukne massestrøm (filtreret) føres tilbage til fortyndingssystemet. Alternativt kan den samlede massestrøm i fortyndingssystemet korrigeres matematisk for den udtrukne prøvestrøm for partikelantal. Når den samlede massestrøm, der udtrækkes fra fortyndingssystemet til prøvetagning af summen af partikelantal og partikelmasse, er mindre end 0,5 % af den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas i fortyndingstunnelen (med) kan denne korrektion eller tilbageledning udelades.
1.3. Kompensering for prøvestrøm for partikelantal — delstrømsfortyndingssystemer
1.3.1. |
For delstrømsfortyndingssystemer skal der ved kontrol af prøvetagningens proportionalitet gøres rede for den massestrøm, der er udtrukket fra fortyndingssystemet til partikelantalprøvetagning. Dette skal opnås enten ved at lede prøvetagningsstrømmen for partikelantal tilbage til fortyndingssystemet opstrøms for flowmåleranordningen eller ved matematisk korrektion som beskrevet i punkt 1.3.2. Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning, skal der også korrigeres for den massestrøm, der udtrækkes til partikelmasseprøvetagning, ved beregning af partikelmasse, jf. punkt 1.3.3. |
1.3.2. |
Udstødningsgassens øjeblikkelige flowhastighed ind i fortyndingssystemet (qmp), der bruges til at kontrollere prøvetagningens proportionalitet, skal korrigeres efter en af følgende metoder: a) I de tilfælde, hvor den udtrukne partikelantalprøvestrøm ledes væk, erstattes ligning (6-20) i punkt 8.1.8.6.1 i dette bilag af ligning (6-29):
Hvor:
q ex-signalet, der sendes til delstrømssystemets styreenhed, skal på ethvert tidspunkt have en nøjagtighed på ± 0,1 % af q mdew og skal sendes med en frekvens på mindst 1 Hz. b) I de tilfælde, hvor den udtrukne partikelantalprøvestrøm fuldt ud eller delvis ledes væk, men hvor en ækvivalent strøm ledes tilbage til fortyndingssystemet opstrøms for flowmeteret, erstattes ligning (6-20) i punkt 8.1.8.6.1 i dette bilag af ligning (6-30):
Hvor:
Forskellen mellem q ex og q sw, der sendes til delstrømssystemets styreenhed, skal på ethvert tidspunkt have en nøjagtighed på ± 0,1 % af q mdew. Signalet (eller signalerne) skal sendes med en frekvens på mindst 1 Hz. |
1.3.3. |
Korrektion af PM-måling Når en partikelantalprøvetagningsstrøm udtrækkes fra et delstrømsfortyndingssystem med totalprøvetagning, skal partikelmassen (m PM), beregnet i punkt 2.3.1.1 i bilag VII, korrigeres som følger for at tage hensyn til den udtrukne strømning. Denne korrektion er påkrævet, selv hvor en filtreret udtrukket strømning ledes tilbage i delstrømsfortyndingssystemerne som angivet i ligning (6-31):
Hvor:
|
1.3.4. |
Proportionaliteten af delstrømsfortyndingsprøvetagningen Til måling af partikelantal anvendes udstødningsmassestrømshastigheden bestemt efter en af metoderne beskrevet punkt 8.4.1.3-8.4.1.7 i dette bilag til at styre delstrømsfortyndingssystemet til at udtage en prøve, der er proportionel med udstødningsgassens massestrømshastighed. Proportionalitetens kvalitet kontrolleres ved hjælp af en regressionsanalyse mellem prøvestrøm og udstødningsgasstrøm i overensstemmelse med punkt 8.2.1.2 i dette bilag. |
1.3.5. |
Beregning af partikelantal Metoderne til bestemmelse og beregning af PN er fastsat i tillæg 5 til bilag VII. |
2. Måleudstyr
2.1. Specifikation
2.1.1. Systembeskrivelse
2.1.1.1. |
Prøvetagningssystemet for partikler skal bestå af en sonde eller et prøvetagningspunkt, der udtrækker en prøve fra en homogent blandet strøm i et fortyndingssystem som beskrevet i punkt 9.2.2 eller 9.2.3 i dette bilag, en enhed, der fjerner flygtige partikler (VPR — volatile particle remover) opstrøms for en partikelantaltæller (PNC — particle number counter) og egnede rør til overførsel. |
2.1.1.2. |
Det anbefales, at en partikelstørrelse-præklassifikator (f.eks. cyklon eller impaktor) placeres før indgangen til VPR. En prøvetagningssonde, der fungerer som en egnet anordning til størrelsesklassifikation som vist i figur 6.8, kan dog accepteres som alternativ til en partikelstørrelse-præklassifikator. Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem, er det acceptabelt at bruge den samme præklassifikator til prøvetagning af partikelmasse og partikelantal, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet efter præklassifikatoren. Alternativt kan der anvendes separate præklassifikatorer, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet før præklassifikatoren for partikelmasse. |
2.1.2. Generelle krav
2.1.2.1. |
Prøvetagningspunktet for partikler skal være placeret i fortyndingssystemet. Prøvetagningssondens spids eller partikelprøvetagningspunktet og partikeloverførselsrøret (PTT — particle transfer tube) udgør tilsammen partikeloverførselssystemet (PTS — particle transfer system). PTS fører prøven fra fortyndingstunnellen til VPR-indgangen. PTS skal opfylde følgende betingelser: Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer og delstrømsfortyndingssystemer af typen med fraktionel prøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag) skal prøvetagningssonden monteres nær tunnelens midterlinje 10 til 20 tunneldiameter efter gasindgangen, og den skal vende opstrøms mod tunnelens gasstrøm med aksen ved spidsen parallel med fortyndingstunnelens akse. Prøvetagningssonden skal placeres i fortyndingsskakten, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødningsgas. Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag), skal partikelprøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden placeres i partikeloverførselsrøret opstrøms for partikelfilterholder, flowmeter og eventuelt omledningspunkt/forgreningspunkt for prøven. Prøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden skal placeres, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødningsgas. Prøvetagningssonden skal dimensioneres, således at den ikke griber forstyrrende ind i delstrømsfortyndingssystemets drift. Prøvegas udtaget gennem PTS skal opfylde følgende betingelser: a) Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer skal den have et Reynolds-tal (Re) < 1 700 . b) Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem skal den have et Reynolds-tal (Re) < 1 700 i PTT, det vil sige efter prøvetagningssonde eller -punkt. c) Dens opholdstid i PTS skal være ≤ 3 sekunder. d) Enhver anden prøvetagningskonfiguration for PTS, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration på 30 nm, vil blive anset for acceptabel. e) Udgangsrøret (OT), der leder den fortyndede prøve fra VPS til indgangen til PNC, skal have følgende karakteristika: f) Den skal have en indvendig diameter på ≥ 4 mm g) Prøvegasstrømmen gennem OT skal have en opholdstid på ≤ 0,8 sekunder. h) Enhver anden prøvetagningskonfiguration for OT, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration på 30 nm, vil blive anset for acceptabel. |
2.1.2.2. |
VPR skal omfatte anordninger til fortynding af prøve og fjernelse af flygtige partikler. |
2.1.2.3. |
Alle de dele af fortyndingssystem og prøvetagningssystem, der er placeret mellem udstødningsrør og PNC og er i kontakt med ufortyndet og fortyndet udstødningsgas, skal være udformet således, at de giver anledning til mindst mulig afsætning af partikler. Alle dele skal være fremstillet af elektrisk ledende materialer, der ikke reagerer med udstødningsgassens komponenter, og skal være jordforbundet, således at elektrostatiske virkninger undgås. |
2.1.2.4. |
Partikelprøvetagningssystemet skal omfatte god praksis for aerosolprøvetagning, herunder undgåelse af knæk og pludselige ændringer i tværsnit, brug af glatte indvendige overflader og minimering af prøvetagningslinjens længde. Gradvise ændringer i tværsnit kan accepteres. |
2.1.3. Særlige krav
2.1.3.1. |
Partikelprøven må ikke ledes gennem en pumpe før passagen gennem PNC. |
2.1.3.2. |
Det anbefales at anvende en præklassifikator. |
2.1.3.3. |
Enheden til prækonditionering af prøven skal: 2.1.3.3.1. være i stand til at fortynde prøven i et eller flere trin for at opnå en partikelantalkoncentration under den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler og en gastemperatur under 308 K (35 °C) ved PNC-indgangen 2.1.3.3.2. omfatte en indledende opvarmet fortyndingsfase, som leverer en prøve med en temperatur på ≥423 K (150 °C) og ≤ 673 K (400 °C) og fortynder med en faktor på mindst 10 2.1.3.3.3. styre de opvarmede faser, så de har en konstant nominel driftstemperatur inden for det område, der er fastsat i punkt 2.1.4.3.2 i dette tillæg, med en tolerance på ± 10 °C. Vise om de opvarmede faser har den rette driftstemperatur 2.1.3.3.4. opnå en reduktionsfaktor for partikelkoncentrationen (f r(d i)) som fastsat i punkt 2.2.2.2 for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm og 50 nm, som højst er henholdsvis 30 og 20 % højere, og højst 5 % lavere, end reduktionsfaktoren for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 100 nm for VPR som helhed 2.1.3.3.5. også opnå > 99,0 % fordampning af 30 nm tetracontan-partikler (CH3(CH2)38CH3) med en indgangskoncentration på ≥ 10 000 cm– 3 ved hjælp af opvarmning og reduktion af tetracontanens deltryk. |
2.1.3.4. |
PNC skal: 2.1.3.4.1. køre under fuldstrømsbetingelser 2.1.3.4.2. have en tællenøjagtighed på ± 10 % i området fra 1 cm– 3 til den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler i forhold til en sporbar standard. Ved koncentrationer under 100 cm– 3 kan det for målinger gennemsnitsberegnet over lange prøvetagningsperioder kræves, at PNC'ens nøjagtighed påvises med en høj grad af statistisk konfidens 2.1.3.4.3. kunne aflæses ned til mindst 0,1 partikler cm-3 ved koncentrationer på under 100 cm– 3 2.1.3.4.4. have en lineær respons for partikelkoncentrationer i hele måleområdet i modus for tælling af enkeltpartikler 2.1.3.4.5. have en datarapporteringsfrekvens på 0,5 Hz eller derover 2.1.3.4.6. have en responstid i hele det målte koncentrationsområde på under 5 s. 2.1.3.4.7. indeholde en korrektionsfunktion for koincidens på indtil maks. 10 % korrektion og kan gøre brug af en intern kalibreringsfaktor som bestemt i punkt 2.2.1.3, men må ikke gøre brug af nogen anden algoritme til at korrigere for eller definere tællevirkningsgraden 2.1.3.4.8. have tællevirkningsgrader ved partikelstørrelser med elektrisk mobilitetsdiameter på 23 nm (± 1 nm) og 41 nm (± 1 nm) på henholdsvis 50 % (± 12 %) og > 90 %. Disse tællevirkningsgrader kan opnås ved interne midler (f.eks. kontrol af instrumentkonstruktion) eller eksterne midler (f.eks. præklassificering af størrelse) 2.1.3.4.9. hvis PNC'en anvender en arbejdsvæske, skal denne udskiftes med den hyppighed, der er angivet af instrumentfabrikanten. |
2.1.3.5. |
Hvis de ikke holdes på et kendt konstant niveau ved det punkt, hvor PNC-strømningshastigheden styres, skal tryk og/eller temperatur ved indgangen til PNC måles og rapporteres med henblik på at korrigere partikelkoncentrationsmålinger til standardbetingelser. |
2.1.3.6. |
Summen af opholdstiden for PTS, VPR og OT samt PNC's responstid må højst være 20 s. |
2.1.3.7. |
Transformationstiden for hele partikelantalprøvetagningssystemet (PTS, VPR, OT og PNC) bestemmes ved aerosol-omskiftning direkte ved indgangen til PTS. Aerosol-omskiftningen skal ske på under 0,1 sekund. Den aerosol, der anvendes til prøvningen, skal forårsage en koncentrationsændring på mindst 60 % fuldskalavisning (FS). Koncentrationssporet skal registreres. Med hensyn til tidsjustering af signaler for partikelantalkoncentration og udstødningsgasstrøm defineres transformationstiden som tiden fra ændringen (t0), indtil responsen er 50 % af den endelige aflæste værdi (t50). |
2.1.4. Beskrivelse af anbefalet system
Dette punkt beskriver den anbefalede praksis for måling af partikelantal. Ethvert system, der opfylder funktionsspecifikationerne i punkt 2.1.2 og 2.1.3 kan dog accepteres.
Figur 6.9 og 6.10 er skematiske tegninger af den anbefalede konfiguration af partikelprøvetagningssystemet for henholdsvis deltrøms- og fuldstrømsfortyndingssystemer.
Figur 6.9
Skematisk tegning af anbefalet partikelprøvetagningssystem — delstrømsprøvetagning
Figur 6.10
Skematisk tegning af anbefalet partikelprøvetagningssystem — fuldstrømsprøvetagning
2.1.4.1. Beskrivelse af prøvetagningssystem
Partikelprøvetagningssystemet skal bestå af en prøvetagningssonde eller et prøvetagningspunkt i fortyndingssystemet, et partikeloverførselsrør (PTT), en præklassifikator (PCF) og en enhed, der fjerner flygtige partikler (VPR) opstrøms for enheden til måling af partikelantalkoncentration (PNC). VPR skal omfatte anordninger til fortynding af prøve (partikelantalfortyndere: PND1 og PND2) og partikelfordampning (ET — evaporation tube). Arrangementet af prøvetagningssonde eller prøvetagningspunkt for prøvningens gasstrøm skal være således, at en repræsentativ prøve af gasstrømmen tages fra en homogen blanding af fortynder/udstødningsgas. Summen af systemets opholdstid plus PNC's responstid må højst være 20 s.
2.1.4.2. Partikeloverførselssystem
Prøvetagningssondens spids eller partikelprøvetagningspunktet og partikeloverførselsrøret (PTT — Particle Transfer Tube) udgør tilsammen partikeloverførselssystemet (PTS — Particle Transfer System). PTS fører prøven fra fortyndingstunnelen til indgangen til den første partikelantalfortynder. PTS skal opfylde følgende betingelser:
Hvis der er tale om fuldstrømsfortyndingssystemer og delstrømsfortyndingssystemer af typen med fraktionel prøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag) skal prøvetagningssonden monteres nær tunnelens midterlinje 10 til 20 tunneldiameter efter gasindgangen, og den skal vende opstrøms mod tunnelens gasstrøm med aksen ved spidsen parallel med fortyndingstunnelens akse. Prøvetagningssonden skal placeres i fortyndingsskakten, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødningsgas.
Hvis der er tale om delstrømsfortyndingssystemer af typen med totalprøvetagning (som beskrevet i punkt 9.2.3 i dette bilag), skal partikelprøvetagningspunktet placeres i partikeloverførselsrøret opstrøms for partikelfilterholder, flowmeter og eventuelt omledningspunkt/forgreningspunkt for prøven. Prøvetagningspunktet eller prøvetagningssonden skal placeres, således at prøven tages fra en homogen blanding af fortynding/udstødningsgas.
Prøvegas udtaget gennem PTS skal opfylde følgende betingelser:
den skal have et flow-Reynolds' tal (Re) på < 1 700
dens opholdstid i PTS skal være ≤ 3 sekunder.
Enhver anden prøvetagningskonfiguration for PTS, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration for partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
Udgangsrøret (OT), der leder den fortyndede prøve fra VPS til indgangen til PNC, skal have følgende karakteristika:
den skal have en indvendig diameter på ≥ 4 mm
strømmen af prøvegas gennem POT skal have en opholdstid på ≤ 0,8 sekunder.
Enhver anden prøvetagningskonfiguration for OT, for hvilken der kan påvises en ækvivalent partikelpenetration for partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm, vil blive anset for acceptabel.
2.1.4.3. Partikelpræklassifikator
Den anbefalede partikelpræklassifikator skal være anbragt opstrøms for VPR. Præklassifikatorens 50 %-skæringspunkt for partikeldiameter skal ligge mellem 2,5 μm og 10 μm ved den volumetriske strømningshastighed for prøvetagning af partikelantalemissioner. Præklassifikatoren skal lade mindst 99 % af massekoncentrationen af 1 μm-partikler, der kommer ind i præklassifikatoren, passere gennem præklassifikatorens udgang ved den volumetriske strømningshastighed, der er valgt til prøvetagning af partikelantalemissioner. Hvis der er tale om et delstrømsfortyndingssystem, er det acceptabelt at bruge den samme præklassifikator til prøvetagning af partikelmasse og partikelantal, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet efter præklassifikatoren. Alternativt kan der anvendes separate præklassifikatorer, idet partikelantalprøven udtrækkes fra fortyndingssystemet før præklassifikatoren for partikelmasse.
2.1.4.4. Enhed til fjernelse af flygtige partikler (VPR)
VPR skal omfatte en partikelantalfortynder (PND1), et fordampningsrør og endnu en fortynder (PND2) forbundet i serie. Fortyndingsfunktionen består i at reducere antalkoncentrationen i den prøve, der kommer ind i enheden til måling af partikelkoncentration til under den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler og at forhindre nukleation i prøven. VPR skal angive om PND1 og fordampningsrøret har den korrekte driftstemperatur.
VPR skal opnå > 99,0 % fordampning af 30 nm tetracontan-partikler (CH3(CH2)38CH3) med en indgangskoncentration på ≥ 10 000 cm-3 ved hjælp af opvarmning og reduktion af tetracontanens deltryk. Den skal også opnå en reduktionsfaktor for partikelkoncentrationen (f r) for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm og 50 nm, som højst er henholdsvis 30 og 20 % højere, og højst 5 % lavere, end reduktionsfaktoren for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 100 nm for VPR som helhed.
2.1.4.4.1. Første partikelfortyndingsanordning (PND1)
Første partikelfortyndingsanordning skal være specielt konstrueret til fortynding af partikelantalkoncentration og køre med en (væg)temperatur på 423-673 K (150-400 °C). Indstillingspunktet for vægtemperaturen skal holdes på en konstant nominel driftstemperatur inden for dette område med en tolerance på ±10 °C og må ikke overskride ET's vægtemperatur (punkt 2.1.4.4.2). Fortynderen bør forsynes med HEPA-filtreret fortyndingsluft og bør kunne klare en fortyndingsfaktor på 10 til 200 gange.
2.1.4.4.2. Fordampningsrør (ET)
Hele ET's længde skal have en kontrolleret vægtemperatur, der er større eller lig med vægtemperaturen i den første partikelfortyndingsanordning, og vægtemperaturen skal holdes på en fast nominel driftstemperatur på mellem 300 °C og 400 °C, med en tolerance på ± 10 °C.
2.1.4.4.3. Anden partikelfortyndingsanordning (PND2)
PND2 skal være specielt konstrueret til fortynding af partikelantalkoncentration. Fortynderen skal forsynes med HEPA-filtreret fortyndingsluft og skal kunne opretholde en enkelt fortyndingsfaktor inden for området 10 til 30 gange. PND2-fortyndingsfaktoren skal vælges inden for området mellem 10 og 15, således at partikelantalkoncentrationen nedstrøms for den anden fortynder er mindre end den øverste tærskel i PNC'ens modus for tælling af enkeltpartikler og gastemperaturen før indgangen i PNC er < 35 °C.
2.1.4.5. Partikelantaltæller (PNC)
PNC skal opfylde forskrifterne i punkt 2.1.3.4.
2.2. Kalibrering/validering af partikelprøvetagningssystemet ( 4 )
2.2.1. Kalibrering af partikelantaltælleren
2.2.1.1 |
Den tekniske tjeneste skal sikre, at der findes et kalibreringscertifikat for PNC, der påviser overensstemmelse med en sporbar standard, udstedt inden for 12 måneder før emissionsprøvningen. |
2.2.1.2. |
PNC skal rekalibreres, og der skal udstedes et nyt kalibreringscertifikat efter enhver form for større vedligeholdelse. |
2.2.1.3. |
Kalibreringen skal være sporbar til en standardkalibreringsmetode: a) ved sammenligning af PNC'ens respons under kalibrering med responsen i et kalibreret aerosolelektrometer ved samtidig prøvetagning af elektrostatisk klassificerede kalibreringspartikler eller b) ved sammenligning af PNC'ens respons under kalibrering med responsen i en anden PNC, der er blevet direkte kalibreret ved ovennævnte metode. Hvis der anvendes et elektrometer, skal kalibreringen foretages med anvendelse af mindst seks standardkoncentrationer fordelt så jævnt som muligt over PNC'ens måleområde. Punkterne skal omfatte et nominelt nulkoncentrationspunkt frembragt ved tilslutning af HEPA-filtre af mindst klasse H13 i henhold til EN 1822:2008, eller ækvivalent ydelse, til indgangen af hvert instrument. Uden anvendelse af kalibreringsfaktor på PNC'en under kalibreringen skal de målte koncentrationer befinde sig inden for ± 10 % af standardkoncentrationen for hver anvendt koncentration, bortset fra nulpunktet, og hvis dette ikke er tilfældet, afvises den PNC, der kalibreres. Gradienten fra en lineær regression af de to datasæt beregnes og registreres. En kalibreringsfaktor lig gradientens reciprokke værdi skal anvendes på PNC under kalibreringen. Responsens linearitet beregnes som Pearsons korrelationskoefficient (R2) for de to datasæt og skal være lig med eller større end 0,97. Ved beregning af gradient og R2 skal den lineære regression tvinges gennem oprindelsespunktet (nulkoncentration på begge instrumenter). Hvis der anvendes en reference-PNC, skal kalibreringen foretages med anvendelse af mindst seks standardkoncentrationer over PNC'ens måleområde. Mindst 3 punkter skal være ved koncentrationer under 1 000 cm– 3, og de resterende koncentrationer skal lineært fordelt mellem 1 000 cm– 3 og det maksimale PNC-område i modus for tælling af enkeltpartikler. Punkterne skal omfatte et nominelt nulkoncentrationspunkt frembragt ved tilslutning af HEPA-filtre af mindst klasse H13 i henhold til EN 1822:2008, eller ækvivalent ydelse, til indgangen af hvert instrument. Uden anvendelse af kalibreringsfaktor på PNC'en under kalibreringen skal de målte koncentrationer befinde sig inden for ± 10 % af standardkoncentrationen for hver koncentration, bortset fra nulpunktet, og hvis dette ikke er tilfældet, afvises den PNC, der kalibreres. Gradienten fra en lineær regression af de to datasæt beregnes og registreres. En kalibreringsfaktor lig gradientens reciprokke værdi skal anvendes på PNC under kalibreringen. Responsens linearitet beregnes som Pearsons korrelationskoefficient (R2) for de to datasæt og skal være lig med eller større end 0,97. Ved beregning af gradient og R2 skal den lineære regression tvinges gennem oprindelsespunktet (nulkoncentration på begge instrumenter). |
2.2.1.4. |
Kalibreringen skal også omfatte en kontrol efter forskrifterne i punkt 2.1.3.4.8 af PNC'ens detektionseffektivitet med partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 23 nm. Kontrol af tællevirkningsgraden med 41 nm-partikler er ikke påkrævet. |
2.2.2. Kalibrering/validering af enhed til fjernelse af flygtige partikler
2.2.2.1. |
Kalibrering af VPR'ens reduktionsfaktorer for partikelkoncentrationer over hele området af fortyndingsindstillinger ved instrumentets faste nominelle driftstemperaturer er påkrævet, når enheden er ny samt efter enhver større vedligeholdelse. Kravene til periodisk validering af VPR'ens reduktionsfaktor for partikelkoncentration er begrænset til en kontrol ved en enkelt indstilling, typisk den, der anvendes til måling af mobile ikke-vejgående maskiner med dieselpartikelfilter. Den tekniske tjeneste skal sikre, at der findes et kalibreringscertifikat eller et valideringscertifikat for enheden til fjernelse af flygtige partikler, der er udstedt inden for 6 måneder før emissionsprøvningen. Hvis enheden til fjernelse af flygtige partikler indeholder temperaturovervågningsalarmer, tillades et valideringsinterval på 12 måneder. VPR skal karakteriseres for reduktionsfaktor for partikelkoncentration med faste partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm, 50 nm og 100 nm. Reduktionsfaktorer for partikelkoncentrationen (f
r(d)) for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 30 nm og 50 nm, må højst være henholdsvis 30 og 20 % højere, og højst 5 % lavere, end reduktionsfaktoren for partikler med elektrisk mobilitetsdiameter på 100 nm. Med hensyn til validering skal den gennemsnitlige reduktionsfaktor for partikelkoncentrationen ligge inden for ± 10 % af den gennemsnitlige reduktionsfaktor for partikelkoncentration ( |
2.2.2.2. |
Prøveaerosolen for disse målinger skal være faste partikler med en elektrisk mobilitetsdiameter på 30, 50 og 100 nm og en mindste koncentration på 5 000 partikler cm– 3 ved indgangen til VPR. Partikelkoncentrationer skal måles opstrøms og nedstrøms for komponenterne. Reduktionsfaktoren for partikelkoncentration ved hver partikelstørrelse (f r(d i)) beregnes ved hjælp af ligningen (6-32):
Hvor:
Nin (di ) og Nout (di ) skal korrigeres til samme betingelser. Den gennemsnitlige reduktion af partikelkoncentration (
Det anbefales, at VPR'en kalibreres og valideres som en komplet enhed. |
2.2.2.3. |
Den tekniske tjeneste skal sikre, at der findes et valideringscertifikat for VPR, der påviser faktisk virkning med hensyn til fjernelse af flygtige partikler, som er udstedt inden for 6 måneder før emissionsprøvningen. Hvis enheden til fjernelse af flygtige partikler indeholder temperaturovervågningsalarmer, tillades et valideringsinterval på 12 måneder. VPR skal påvises at kunne fjerne mere end 99,0 % tetracontan-partikler (CH3(CH2)38CH3) med en diameter på mindst 30 nm ved en indgangskoncentration på ≥ 10 000 cm– 3, når den kører ved mindste fortyndingsindstilling og den driftstemperatur, der er anbefalet af fabrikanten. |
2.2.3. Procedurer til kontrol af partikelantalsystem
2.2.3.1. |
Før hver prøvning skal partikeltælleren rapportere en målt koncentration på under 0,5 partikler cm– 3, når et HEPA-filter af mindst klasse H13 i henhold til EN 1822:2008, eller ækvivalent ydelse, er tilsluttet til indgangen til det samlede partikelprøvetagningssystem (VPR og PNC). |
2.2.3.2. |
På månedsbasis skal strømmen ind i partikeltælleren rapportere en målt værdi inden for 5 % af partikeltællerens nominelle strømningshastighed, når der foretages kontrol med et kalibreret flowmeter. |
2.2.3.3. |
Hver dag, efter tilslutning af et HEPA-filter af mindst klasse H13 i henhold til EN 1822:2008, eller ækvivalent ydelse, indgangen til partikeltælleren, skal partikeltælleren rapportere en koncentration på ≤ 0,2 cm– 3. Efter fjernelse af dette filter skal partikeltælleren vise en forøgelse af den målte koncentration til mindst 100 partikler cm– 3 ved udsættelse for omgivende luft og en returnering til ≤ 0,2 cm– 3 ved genanbringelse af HEPA-filteret. |
2.2.3.4. |
Før påbegyndelse af hver prøvning bekræftes det, at målesystemet angiver, at fordampningsrøret, hvis systemet omfatter et sådant, er nået op på den korrekte driftstemperatur. |
2.2.3.5. |
Før påbegyndelse af hver prøvning bekræftes det, at målesystemet angiver, at fortynderen PND1 er nået op på den korrekte driftstemperatur. |
Tillæg 2
Monteringsforskrifter for udstyr og tilbehør
Nummer |
Tilbehør og udstyr |
Monteres ved emissionsprøvning |
1 |
Indsugningssystem |
|
|
Indsugningsmanifold |
Ja |
|
Emissionsbegrænsningssystem til krumtaphus |
Ja |
|
Luftflowmeter |
Ja |
|
Luftfilter |
Ja (i) ii)) |
|
Indsugningslyddæmper |
Ja (i) ii)) |
2 |
Udstødningssystem |
|
|
Efterbehandlingssystem til udstødningen: |
Ja |
|
Udstødningsmanifold |
Ja |
|
Tilslutningsrør |
Ja (i) ii)) |
|
Lydpotte |
Ja (i) ii)) |
|
Udstødningsrør |
Ja (i) ii)) |
|
Udstødningsbremse |
Nej () |
|
Tryklader |
Ja |
3 |
Brændstoftilførselspumpe |
Ja () |
4 |
Brændstofindsprøjtningsudstyr |
|
|
Forfilter |
Ja |
|
Filter |
Ja |
|
Pumpe |
Ja |
5 |
Højtryksrør |
Ja |
|
Injektor |
Ja |
|
Elektronisk styreenhed, sensorer, osv. |
Ja |
|
Regulator/styresystem |
Ja |
|
Automatisk fuldlaststop for reguleringsstang afhængigt af de atmosfæriske betingelser |
Ja |
6 |
Væskekøling |
|
|
Køler |
Nej |
|
Ventilator |
Nej |
|
Ventilatorskærm |
Nej |
|
Vandpumpe |
Ja () |
|
Termostat |
Ja () |
7 |
Luftkøling |
|
|
Ventilatorskærm |
Nej () |
|
Ventilator eller blæser |
Nej () |
|
Temperaturreguleringsenhed |
Nej |
8 |
Trykladeudstyr |
|
|
Kompressor drevet direkte af motoren og/eller af udstødningssystemet |
Ja |
|
Ladeluftkøler |
|
|
Kølemiddelpumpe eller ventilator (motordrevet) |
Nej () |
|
Kontrolsystem for kølervæskegennemstrømning |
Ja |
9 |
Hjælpeventilator til prøvebænk |
Ja, om nødvendigt. |
10 |
Enhed til forureningsbegrænsning |
Ja |
11 |
Standardudstyr |
Ja eller prøvebænksudstyr () |
12 |
Smøreoliepumpe |
Ja |
13 |
Visse former for tilbehør, hvis definition er knyttet til driften af mobile ikke-vejgående maskiner, og som kan monteres på motoren, afmonteres før prøvningen. Som eksempel gives følgende ikke-udtømmende liste: i) luftkompressor til bremser ii) pumpe til servostyring iii) pumpe til affjedringssystem iv) klimaanlæg. |
Nej |
(1) Det komplette indsugningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse:
(2) Det komplette udstødningssystem skal være monteret, som det leveres til den påtænkte anvendelse: (3) Har motoren udstødningsbremse, skal gasspjældet være fastgjort i helt åben stilling. (4) Brændstoftilførselstrykket kan om nødvendigt justeres, så det reproducerer det tryk, der forefindes i motorkonfigurationen (navnlig når der anvendes et »brændstofretursystem«). (5) Cirkulation af kølevæske må kun ske ved hjælp af motorens vandpumpe. Kølingen kan ske gennem et ydre kredsløb, under forudsætning af at dette kredsløbs tryktab og pumpeindgangstryk i det væsentlige er de samme som i motorens kølesystem. (6) Termostaten kan fastgøres i helt åben stilling. (7) Når der monteres kølerventilator eller blæser med henblik på prøvningen, skal den optagne effekt tillægges resultatet undtagen for luftkølede motorer med ventilatoren monteret direkte på krumtapakslen. Effekten af ventilator eller blæser bestemmes ved de hastigheder, som anvendes ved prøvningerne, enten ved beregning ud fra standardspecifikationerne eller gennem praktiske prøvninger. (8) Motorer med ladeluftkøling skal afprøves med ladeluftkøling, hvad enten de er væske- eller luftkølede, men et prøvebænksystem kan efter motorfabrikantens ønske erstatte luftkøleren. I begge tilfælde skal effektmålingen ved hver given hastighed foretages med det maksimale trykfald og det minimale temperaturfald i motorluften efter passage af ladeluftkøleren i prøvebænksystemet som angivet af fabrikanten. (9) Effekten til elektriske og andre startsystemer skal leveres fra prøvebænken. |
Tillæg 3
Verifikation af det momentsignal, som udsendes af den elektroniske styreenhed
1. Indledning
Formålet med dette tillæg er at fastsætte krav til verifikationen, hvis producenten agter at anvende det momentsignal, der udsendes af den elektroniske styreenhed (ECU) på motorer udstyret således, under udførelsen af overensstemmelseskontrol efter ibrugtagning i henhold til delegeret forordning (EU) 2017/655 om overvågning af emissioner fra ibrugtagne motorer.
Grundlaget for nettodrejningsmomentet skal være det ukorrigerede nettodrejningsmoment leveret af motoren inklusive udstyr og tilbehør, som skal medtages ved en emissionsprøvning i henhold til tillæg 2.
2. ECU-momentsignal
Når den motoren er monteret på prøvebænken med henblik på karakteristikoptegning, skal der forefindes midler til at aflæse det momentsignal, der udsendes af ECU'en, jf. kravene i tillæg 6 til bilag I til delegeret forordning (EU) 2017/655 om overvågning af emissioner fra ibrugtagne motorer.
3. Verifikationsprocedure
Ved gennemførelsen af karakteristikoptegningen, jf. punkt 7.6.2 i dette bilag, foretages samtidige aflæsninger af drejningsmomentet, som målt ved hjælp af dynamometeret og drejningsmoment som udsendt af ECU'en, i mindst tre punkter på momentkurven. Mindst én af værdierne aflæses i det punkt på kurven, hvor drejningsmomentet mindst er på 98 % af den maksimale værdi.
Det drejningsmoment, der udsendes af ECU'en, accepteres uden korrektion, hvis den faktor, der er beregnet ved i hvert målepunkt at dividere momentværdien fra dynamometeret med momentværdien fra ECU'en, ikke er mindre en 0,93 (dvs. en difference på 7 %). I dette tilfælde skal det angives i typegodkendelsesattesten, at drejningsmomentet udsendt af ECU er efterprøvet uden korrektion. Hvis faktoren på et eller flere punkter er mindre end 0,93, bestemmes den gennemsnitlige korrektionsfaktor ud fra alle de punkter, hvor der blev foretaget aflæsninger, og registreres i typegodkendelsesattesten. Hvis der registreres en faktor i typegodkendelsesattesten, skal den anvendes på det momentsignal, der udsendes af ECU'en ved gennemførelse af overvågningsprøvning efter ibrugtagning, jf. delegeret forordning (EU) 2017/655 om overvågning af emissioner fra ibrugtagne motorer.
Tillæg 4
Procedure for ammoniakmåling
1. |
Dette tillæg beskriver proceduren for måling af ammoniak (NH3). For ikke-lineære analysatorer tillades brug af lineariseringskredse. |
2. |
Der er specificeret tre principper for måling af NH3, og ethvert af de to principper kan anvendes, hvis det opfylder forskrifterne i henholdsvis punkt 2.1, 2.2 eller 2.3. Gastørrere er ikke tilladt ved måling af NH3. 2.1. Fourier Transform Infrared-analysator (FTIR) 2.1.1. Måleprincip FTIR anvender princippet med bredbølgebånd infrarød spektroskopi. Den muliggør samtidig måling af udstødningsgaskomponenter, hvis standardiserede spektre findes i instrumentet. Absorptionsspektrummet (intensitet/bølgelængde) beregnes ud fra det målte interferogram (intensitet/tid) ved hjælp af Fourier-transformationsmetoden. 2.1.2. Montering og prøvetagning FITR'en monteres i overensstemmelse med instrumentfabrikantens anvisninger. NH3-bølgelængden udvælges til evaluering. Prøvetagningsstien (prøvetagningslinje, præfilter (-filtre) og ventiler) skal være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE og opvarmet til mellem 383 K (110 °C) og 464 K (191 °C) for at minimere NH3-tab og prøvetagningsfejl. Desuden skal prøvetagningslinjen være så kort som praktisk muligt. 2.1.3. Krydsinterferens Den spektrale opløsning af NH3-bølgelængden skal ligge indenfor 0,5 cm– 1 for at minimere krydsinterferens fra andre gasser i udstødningsgassen. 2.2. Non Dispersive Ultra Violet Resonance Absorption analyser (NDUV) 2.2.1. Måleprincip NDUV er baseret på et rent fysisk princippet, ingen hjælpegasser eller udstyr er nødvendigt. Det vigtigste element i fotometeret er en elektrodefri udladningslampe. Den giver en skarpt afskåret stråling i det ultraviolette område, hvilket muliggør måling af flere komponenter såsom NH3. Det fotometriske system har en dobbeltstråle i en tidsmæssig udformning beregnet til at frembringe en måle- og referencestråle ved hjælp af filterkorrelationsteknik. For at opnå høj stabilitet i målesignalet kombineres den tidsmæssige dobbeltstråle med en rummæssig dobbeltstråle. Behandlingen af detektorsignalerne giver en næsten ubetydelig nulpunktsforskydning. I analysatorens kalibreringsindstilling vippes en afskærmet kvartscelle ind i strålens bane for at opnå en nøjagtig kalibreringsværdi, idet eventuelle refleksions- og absorptionstab i cellevinduerne udlignes. Da cellens gasfyldning er meget stabil, sikrer denne kalibreringsmetode en meget stabil fotometrisk stabilitet på lang sigt. 2.2.2. Montering Analysatoren monteres i et analysatorhus, der anvender ekstraktiv prøvetagning, i overensstemmelses med instrumentfabrikantens anvisninger. Analysatorens placering skal kunne klare den af fabrikanten angivne vægt. Prøvetagningsstien (prøvetagningslinje, præfilter (-filtre) og ventiler) skal være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE og opvarmet til mellem 383 K (110 °C) og 464 K (191 °C). Desuden skal prøvetagningslinjen være så kort som praktisk muligt. Indvirkning fra udstødningsgastemperatur og tryk, monteringsmiljø og vibrationer på målingerne skal minimeres. Gasanalysatoren skal beskyttes mod kulde, varme, temperaturudsving og stærke luftstrømninger, ophobning af støv, ætsende atmosfære og vibrationer. Der skal sikres passende luftcirkulation for at undgå varmeudvikling. Den samlede overflade skal benyttes til at bortlede varmetabet. 2.2.3. Krydsfølsomhed Der vælges et passende spektralområde for at minimere krydsinterferens fra ledsagende gasser. Typiske komponenter, der giver krydsfølsomhed ved NH3-måling er SO2, NO2 og NO. Desuden kan der anvendes yderligere metoder til begrænsning af krydsfølsomhed: a) brug af interferensfiltre b) kompensation for krydsfølsomhed ved måling af krydsfølsomhedskomponenter og anvendelse af målesignalet til at kompensere herfor. 2.3. Infrarød laseranalysator 2.3.1. Måleprincip En infrarød laser som f.eks. en drejelig diodelaser (TDL) eller en Quantum Cascade Laser (QCL) kan udsende sammenhængende lys i henholdsvis det nærinfrarøde område eller i midtinfrarøde område, hvor nitrogenforbindelser, herunder NH3, har en stærk absorption. Denne laseroptik er i stand til at give en impuls i det højopløselige smalbånd i det nærinfrarøde eller midtinfrarøde spektrum. Derfor kan infrarøde laseranalysatorer mindske interferens forårsaget af spektral overlapning af samtidigt eksisterende komponenter i motorens udstødningsgas. 2.3.2. Montering Analysatoren monteres enten direkte i udstødningsrøret (in situ) eller i et analysatorhus, der anvender ekstraktiv prøvetagning, i overensstemmelses med instrumentfabrikantens anvisninger. Hvis den monteres i et analysatorhus, skal prøvetagningsstien (prøvetagningslinje, præfilter (-filtre) og ventiler) skal være fremstillet af rustfrit stål eller PTFE og opvarmet til mellem 383 K (110 °C) og 464 K (191 °C) for at minimere NH3-tab og prøvetagningsfejl. Desuden skal prøvetagningslinjen være så kort som praktisk muligt. Indvirkning fra udstødningsgastemperatur og tryk, monteringsmiljø og vibrationer på målingerne skal minimeres, eller der skal anvendes kompensationsteknikker. Hvis det er relevant, må skedeluft, der bruges til beskyttelse af instrumentet i forbindelse med in situ-måling, ikke påvirke koncentrationen af nogen udstødningsgaskomponent målt nedstrøms for anordningen, og, hvis dette er tilfældet, skal prøvetagning af andre udstødningsgaskomponenter foretages opstrøms for anordningen. 2.3.3. Verifikation af interferens for NH3-infrarøde laseranalysatorer (krydsinterferens) 2.3.3.1. Omfang og hyppighed Hvis NH3 måles med en infrarød analysator, kontrolleres mængden af interferens efter den første montering af analysatoren og efter større vedligeholdelse. 2.3.3.2. Måleprincipper for verifikation af interferens Gasinterferens kan positivt interferere med visse infrarøde laseranalysatorer, idet de forårsager respons i lighed med responsen for NH3. Hvis analysatoren anvender kompensationsalgoritmer, der udnytter måling af andre gasser, til gennemførelsen af interferensverifikationen, skal sådanne målinger samtidig udføres med henblik på prøvning af kompensationsalgoritmerne under analysatorinterferensverifikationen. Der anvendes et velbegrundet teknisk skøn for at bestemme gasinterferens til infrarøde laseranalysatorer. Bemærk, at interferensarter, med undtagelse af H2O, er afhængige af det NH3-baserede infrarøde absorptionsbånd, der er valgt af instrumentfabrikanten. For hver analysator bestemmes det NH3-baserede infrarøde absorptionsbånd. For hver NH3 IR-absorptionsfrekvensbånd anlægges der et velbegrundet teknisk skøn ved bestemmelsen af, hvilke interferensgasser der anvendes ved verifikationen. |
3. |
Procedure for emissionsprøvning 3.1. Kontrol af analysatorerne Før emissionsprøvningen udvælges analysatorområdet. Det er tilladt at anvende emissionsanalysatorer med automatisk eller manuelt områdeskift. Under prøvningscyklussen må analysatorernes område ikke skiftes. Nulstillings- og justeringsrespons bestemmes, hvis bestemmelserne i punkt 3.4.2 ikke er gældende for instrumentet. Til justeringsrespons anvendes en NH3-gas, der opfylder specifikationerne i punkt 4.2.7. Brug af referenceceller, der indeholder NH3-kalibreringsgas, er tilladt. 3.2. Indsamling af emissionsrelevante data Ved starten af prøvningssekvensen skal indsamlingen af NH3-data starte samtidigt. NH3-koncentrationen måles kontinuerligt og lagres med mindst 1 Hz i et computersystem. 3.3. Operationer efter prøvningen Efter afslutning af prøvningen skal prøvetagningen fortsætte indtil udløbet af systemets responstider. Bestemmelse af analysatorens forskydning i henhold til punkt 3.4.1 er kun påkrævet, hvis oplysningerne i punkt 3.4.2 ikke foreligger. 3.4. Analysatorens forskydning
|
4. |
Analysatorspecifikationer og -verifikation 4.1. Linearitetskrav Analysatoren skal opfylde de linearitetskrav, der er specificeret i tabel 6.5 i dette bilag. Linearitetsverifikationen i overensstemmelse med punkt 8.1.4. i dette bilag skal mindst udføres med den hyppighed, der er angivet i tabel 6.4 i dette bilag. Med forudgående accept fra den godkendende myndighed er mindre end 10 referencepunkter tilladt, hvis en ækvivalent nøjagtighed kan påvises. Til verifikation af lineariteten anvendes en NH3-gas, der opfylder specifikationerne i punkt 4.2.7. Brug af referenceceller, der indeholder NH3-justeringsgas, er tilladt. Instrumenter hvis signaler anvendes til kompensationsalgoritmer, skal opfylde linearitetskravene i tabel 6.5 i dette bilag. Linearitetsverifikationen foretages af instrumentfabrikanten i henhold til interne auditprocedurer eller i henhold til kravene i ISO 9000. 4.2. Analysatorspecifikationer Analysatorernes måleområde og responstid skal være passende til den foreskrevne nøjagtighed ved bestemmelse af koncentrationen af NH3 under stationære og transiente forhold. 4.2.1. Minimal detektionsgrænse Analysatoren skal have en minimal detektionsgrænse på < 2 ppm under alle prøvningsforhold. 4.2.2. Nøjagtighed Nøjagtigheden, defineret som analysatorens afvigelse fra referenceværdien, må ikke være over ± 3 % af visningen eller ± 2 ppm, alt efter hvad der er størst. 4.2.3. Nulpunktsforskydning Forskydningen af nulpunktsresponsen og det dermed forbundne tidsinterval skal specificeres af instrumentfabrikanten. 4.2.4. Forskydning af respons på justeringsgas Forskydningen af responsen på justeringsgassen og det dermed forbundne tidsinterval skal specificeres af instrumentfabrikanten. 4.2.5. Systemets responstid Systemets responstid skal være ≤ 20 s. 4.2.6. Stigningstid Analysatorens stigningstid skal være ≤ 5 s. 4.2.7. NH3-kalibreringsgas En gasblanding med nedenstående kemiske sammensætning skal være til rådighed. NH3 og renset nitrogen. Den reelle sammensætning af en kalibreringsgas må højst afvige fra den nominelle værdi med ± 3 %. Koncentrationen af NH3 angives på volumenbasis ( % vol. eller ppm v/v). Den af fabrikanten for kalibreringsgassen angivne udløbsdato skal registreres. 4.2.8. Procedure for interferensverifikation Interferensverifikation foretages på følgende måde: a) NH3-analysatoren startes, betjenes, nulstilles og justeres som før en emissionsprøvning. b) Der laves en befugtet interferensgas ved at boble en multikomponentjusteringsgas gennem destilleret H2O i en tæt beholder. Hvis prøven ikke ledes gennem en prøvetørrer, skal beholdertemperaturen styres, så der genereres et H2O-niveau, der er mindst lige så højt som det maksimale niveau, der forventes under prøvningen. Der anvendes en interferensjusteringsgaskoncentration, der er mindst lige så høj som der maksimalt forventes under prøvningen. c) Den befugtede interferensprøvegas indføres i prøvetagningssystemet. d) Vandmolbrøken, x H2O, af den befugtede interferensprøvegas måles så tæt som muligt på analysatorens indgang. For eksempel måles dugpunktet, T dew, og det absolutte tryk P total, for at beregne x H2O. e) Der anlægges et velbegrundet teknisk skøn for at undgå kondensation i overføringsledninger, fittings eller ventiler fra det punkt, hvor x H2O måles til analysatoren. f) Der skal afsættes tid til stabilisering af analysatorens respons. g) Mens analysatoren måler koncentrationen i prøven, registreres dens output i 30 s. Det aritmetiske gennemsnit af disse data beregnes. h) Analysatoren opfylder interferensverifikationen, hvis resultatet af litra g) i dette punkt overholder tolerancen i dette punkt. i) Interferensprocedurerne for individuelle interferensgasser kan også følges separat. Hvis de anvendte interferensgasniveauer er højere end de forventede maksimumniveauer ved prøvningen, kan hver enkelt observeret interferensværdi nedskaleres ved at multiplicere den observerede interferens med forholdet mellem den maksimale forventede koncentration og den værdi, der anvendes ved proceduren. Separate interferensprocedurer med koncentrationer af H2O (ned til 0,025 mol/mol H2O-indhold), som er lavere end de forventede maksimumniveauer ved prøvningen, kan afvikles, men den observerede H2O-interferens skal opskaleres ved multiplicering af den observerede interferens med forholdet mellem den maksimale forventede H2O-koncentration og den værdi, der anvendes ved proceduren. Summen af de to skalerede interferensværdier skal overholde tolerancen for kombineret interferens, jf. litra j) i dette punkt. j) Analysatoren skal have en kombineret interferens inden for ± 2 % af den strømningsvægtede middelværdi af NH3, der forventes ved emissionsgrænsen. |
5. |
Alternative systemer Andre systemer eller analysatorer kan godkendes af den godkendende myndighed, hvis det konstateres, at de giver ækvivalente resultater i henhold til punkt 5.1.1 i dette bilag. I dette tilfælde refererer »resultater« i det pågældende punkt til NH3-middelkoncentration beregnet for den pågældende cyklus. |
Tillæg 5
Beskrivelse af systemrespons
1. |
I dette tillæg beskrives de tidsforløb, der anvendes til at udtrykke analysesystemernes og andre målesystemers respons på et indgangssignal. |
2. |
Følgende tidsforløb anvendes, jf. figur 6-11: 2.1. »Forsinkelse« er det tidsrum, der forløber, fra der indtræder en ændring i komponenten, målt i dennes referencepunkt, til systemet fremviser en respons på 10 % af den endelige aflæsning (t 10), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunktet. 2.2. »Responstid« er tidsforskellen mellem det øjeblik, hvor der indtræder en ændring i komponenten, der skal måles ved referencepunktet, til det øjeblik, hvor systemet fremviser en respons på 90 % af den endelige aflæsning (t 90), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunkt 2.3. »Stigningstid« er den tid, der forløber fra den viste værdi stiger fra 10 % til 90 % af den endelige aflæsning (t 90 – t 10). 2.4. »Transformationstid« er tidsforskellen mellem det øjeblik, hvor der indtræder en ændring i komponenten, der skal måles ved referencepunktet, til det øjeblik, hvor systemet fremviser en respons på 50 % af den endelige aflæsning (t 50), idet prøvetagningssonden defineres som referencepunkt. Figur 6.11 Illustration af systemrespons ![]() |
BILAG VII
Metode til evaluering og beregning af data
1. Generelle krav
Beregning af emissioner udføres i overensstemmelse med enten afsnit 2 (massebaserede beregninger) eller afsnit 3 (molekylebaserede beregninger). Det er ikke tilladt at blande de to metoder. Det kræves ikke, at beregningerne udføres i overensstemmelse med både afsnit 2 og afsnit 3.
Hvor det er relevant, findes de særlige krav for måling af partikelantal (PN) i tillæg 5
1.1. Almindelige symboler
Afsnit 2 |
Afsnit 3 |
Enhed |
Mængde |
|
A |
m2 |
Areal |
|
At |
m2 |
Venturihals tværsnitsareal |
b, D 0 |
a 0 |
s. def. (3) |
regressionslinjens skæring med y-aksen |
A/F st |
|
— |
Støkiometrisk luft/brændstofforhold |
|
C |
— |
Koefficient |
C d |
C d |
— |
Udledningskoefficient |
|
C f |
— |
Strømningskoefficient |
c |
x |
ppm, % vol |
Koncentration/molbrøk (også i μmol/mol = ppm) |
c d |
ppm, % vol |
Koncentration på tør basis |
|
c w |
ppm, % vol |
Koncentration på våd basis |
|
c b |
ppm, % vol |
Baggrundskoncentration |
|
D |
x dil |
— |
Fortyndingsfaktor (2) |
D 0 |
|
m3/omdr. |
PDP-kalibreringens skæring |
d |
d |
m |
Diameter |
d V |
|
m |
Venturiens halsdiameter |
e |
e |
g/kWh |
På bremsespecifikt grundlag |
e gas |
e gas |
g/kWh |
Specifik emission af gaskomponenter |
e PM |
e PM |
g/kWh |
Specifik partikelemission |
E |
1 – PF |
% |
Konverteringseffektivitet (PF = penetrationsbrøk) |
F s |
|
— |
Støkiometrisk faktor |
|
f |
Hz |
Frekvens |
f c |
|
— |
Carbonfaktor |
|
γ |
— |
Specifikke varmekapacitetsforhold |
H |
|
g/kg |
Absolut fugtighed |
|
K |
— |
Korrektionsfaktor |
K V |
|
|
CFV-kalibreringsfunktion |
k f |
|
m3/kg brændstof |
Brændstofspecifik faktor |
k h |
|
— |
Fugtighedskorrektionsfaktor for NOx, dieselmotorer |
k Dr |
k Dr |
— |
Nedjusteringsfaktor |
k r |
k r |
— |
Multiplikativ regenereringsfaktor |
k Ur |
k Ur |
— |
Opjusteringsfaktor |
k w,a |
|
— |
Omregningsfaktor for indsugningsluft fra tør til våd basis |
k w,d |
|
— |
Omregningsfaktor for fortyndingsluft fra tør til våd basis |
k w,e |
|
— |
Omregningsfaktor for fortyndet udstødningsgas fra tør til våd basis |
k w,r |
|
— |
Omregningsfaktor for ufortyndet udstødningsgas fra tør til våd basis |
μ |
μ |
kg/(m·s) |
Dynamisk viskositet |
M |
M |
g/mol |
Molmasse (3) |
M a |
g/mol |
Indsugningsluftens molmasse |
|
M e |
v |
g/mol |
Udstødningens molmasse |
M gas |
M gas |
g/mol |
Gaskomponenternes molmasse |
m |
M |
kg |
Masse |
m |
a 1 |
s. def. (3) |
Regressionslinjens hældning |
|
N |
m2/s |
Kinematisk viskositet |
m d |
v |
kg |
Masse af fortyndingsluftprøve, som ledes gennem filtre til udtagning af partikelprøver |
m ed |
kg |
Total masse af fortyndet udstødningsgas i hele cyklussen |
|
m edf |
kg |
Masse af ækvivalent fortyndet udstødningsgas gennem prøvningscyklussen |
|
m ew |
kg |
Total masse af udstødningsgas i hele cyklussen |
|
m f |
mg |
Masse af opsamlede partikler |
|
m f,d |
mg |
Masse af opsamlede partikler fra fortyndingsluft |
|
m gas |
m gas |
g |
Masse af forurenende luftarter i hele prøvningscyklussen |
m PM |
m PM |
g |
Masse af partikelemissioner i hele prøvningscyklussen |
m se |
kg |
Udstødningsgasprøvens masse i hele prøvningscyklussen |
|
m sed |
kg |
Masse af fortyndet udstødningsgas gennem fortyndingstunnelen |
|
m sep |
kg |
Masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler |
|
m ssd |
|
kg |
Masse af sekundær fortyndingsluft |
|
N |
— |
Samlet antal i en serie |
|
n |
mol |
Stofmængde |
|
ṅ |
mol/s |
Stofmængde, forhold |
n |
f n |
min– 1 |
Motorens omdrejningshastighed |
n p |
|
r/s |
PDP-pumpens hastighed |
P |
P |
kW |
Effekt |
p |
p |
kPa |
Tryk |
p a |
|
kPa |
Tørt atmosfæretryk |
p b |
|
kPa |
Totalt atmosfæretryk |
p d |
|
kPa |
Mætningsdamptryk af fortyndingsluft |
p p |
p abs |
kPa |
Absolut tryk |
p r |
p H2O |
kPa |
Vanddamptryk |
p s |
|
kPa |
Tørt atmosfæretryk |
1 – E |
PF |
% |
Penetrationsbrøk |
qm |
ṁ |
kg/s |
Masseforhold |
qm ad |
ṁ (1) |
kg/s |
Indsugningsluftens massestrømningshastighed, tør basis |
qm aw |
kg/s |
Indsugningsluftens massestrømningshastighed, våd basis |
|
qm Ce |
kg/s |
Carbons massestrømningshastighed i den ufortyndede udstødning |
|
qm Cf |
kg/s |
Carbons massestrømningshastighed ind i motoren |
|
qm Cp |
kg/s |
Carbons massestrømningshastighed i delstrømsfortyndingssystemet |
|
qm dew |
kg/s |
Massestrømningshastigheden af den fortyndede udstødningsgas, våd basis |
|
qm dw |
kg/s |
Massestrømsningshastighed af fortyndingsluft, våd basis |
|
qm edf |
kg/s |
Ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas, våd basis |
|
qm ew |
kg/s |
Udstødningsgassens massestrømningshastighed, våd basis |
|
qm ex |
kg/s |
Massestrømningshastighed for prøvemasse udskilt fra fortyndingstunnelen |
|
qm f |
kg/s |
Massestrømningshastighed af brændstof |
|
qm p |
kg/s |
Prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem |
|
qV |
V̇ |
m3/s |
Volumenstrøm |
qV CVS |
m3/s |
CVS-volumenhastighed |
|
qV s |
dm3/min |
Udstødningsgasanalysesystemets strømningshastighed |
|
qV t |
cm3/min |
Sporgassens strømningshastighed |
|
ρ |
ρ e |
kg/m3 |
Massefylde |
ρ e |
|
kg/m3 |
Udstødningsgassens massefylde |
|
r |
— |
Forholdet mellem tryk |
r d |
DR |
— |
Fortyndingsforhold (1) |
|
Ra |
μm |
Gennemsnitlig overfladeruhed |
RH |
|
% |
Relativ fugtighed |
r D |
β |
m/m |
Diameterforhold (CVS-systemer) |
r p |
|
— |
Trykforhold for SSV |
Re |
Re # |
— |
Reynold-tal |
|
S |
K |
Sutherland-konstant |
σ |
σ |
— |
Standardafvigelse |
T |
T |
°C |
Temperatur |
|
T |
Nm |
Drejningsmoment |
T a |
|
K |
Absolut temperatur |
t |
t |
s |
Tid |
Δt |
Δt |
s |
Tidsinterval |
u |
|
— |
Forholdet mellem gaskomponentens og udstødningsgassens massefylde |
V |
V |
m3 |
Volumen |
qV |
V̇ |
m3/s |
Volumenhastighed |
V 0 |
|
m3/r |
PDP-gasvolumen pumpet pr. omdrejning |
W |
W |
kWh |
Arbejde |
W act |
W act |
kWh |
Faktisk arbejde udført i prøvningscyklus |
WF |
WF |
— |
Vægtningsfaktor |
w |
w |
g/g |
Massebrøk |
|
|
mol/mol |
Strømningsvægtet middelkoncentration |
X 0 |
K s |
s/omdr. |
PDP-kalibreringsfunktion |
|
y |
— |
Generisk variabel |
|
|
|
Aritmetisk middelværdi |
|
Z |
— |
Kompressibilitetsfaktor |
(1) Se tekst med sænket skrift; f.eks.: ṁ air for massestrøm af tør luft, ṁ fuel for brændstofmassestrøm osv. (2) Fortyndingsforhold r d i afsnit 2 og DR i afsnit 3: forskellige symboler men samme betydning og samme ligninger. Fortyndingsfaktor D i afsnit 2 og x dil i afsnit 3: forskellige symboler, men samme fysiske betydning; ligning (7-124) viser forholdet mellem x dil og DR. (3) s. def. = skal defineres |
1.2. Tekst med sænket skrift
Afsnit 2 (1) |
Afsnit 3 |
Mængde |
act |
act |
Faktisk mængde |
i |
|
Øjeblikkelig måling (f.eks. 1 Hz) |
|
i |
En individuel i en serie |
(1) I afsnit 2 bestemmes betydningen af den sænkede skrift af den relevante mængde. For eksempel kan det sænkede bogstav »d« indikere tør basis som i »c d = koncentration i tør basis«, fortyndingsluft som i »p d = mætningsdamptryk af fortyndingsluft« eller »k w,d = omregningsfaktor for fortyndingsluft fra tør til våd basis«, fortyndingsforhold som i »r d«. |
1.3. Symboler og forkortelser for kemiske komponenter (også anvendt som sænket skrift)
Afsnit 2 |
Afsnit 3 |
Mængde |
Ar |
Ar |
Argon |
C1 |
C1 |
Carbonhydridækvivalent med ét carbonatom |
CH4 |
CH4 |
Methan |
C2H6 |
C2H6 |
Ethan |
C3H8 |
C3H8 |
Propan |
CO |
CO |
Carbonmonoxid |
CO2 |
CO2 |
Carbondioxid |
|
H |
Atomar hydrogen |
|
H2 |
Molekylær hydrogen |
HC |
HC |
Carbonhydrider (hydrocarbon) |
H2O |
H2O |
Vand |
|
He |
Helium |
|
N |
Atomar nitrogen |
|
N2 |
Molekylær nitrogen |
NOx |
NOx |
Nitrogenoxider |
NO |
NO |
Nitrogenoxid |
NO2 |
NO2 |
Nitrogendioxid |
|
O |
Atomar oxygen |
PM |
PM |
Partikler |
S |
S |
Svovl |
1.4. Symboler og forkortelser for brændstofsammensætning
Afsnit 2 (1) |
Afsnit 3 (2) |
Mængde |
w C (4) |
w C (4) |
Brændstoffets carbonindhold, massebrøk [g/g] eller [% masse] |
w H |
w H |
Brændstoffets hydrogenindhold, massebrøk [g/g] eller [% masse] |
w N |
w N |
Brændstoffets nitrogenindhold, massebrøk [g/g] eller [% masse] |
w O |
w O |
Brændstoffets oxygennindhold, massebrøk [g/g] eller [% masse] |
w S |
w S |
Brændstoffets svovlindhold, massebrøk [g/g] eller [% masse] |
α |
α |
Atomart forhold af hydrogen-carbon (H/C) |
ε |
β |
Atomart forhold af oxygen-carbon (O/C) (3) |
γ |
γ |
Atomart forhold af svovl-carbon (S/C) |
δ |
δ |
Atomart forhold af nitrogen-carbon (N/C) |
(1) Henvisning til et brændstof med den kemiske formel CHαOεNδSγ. (2) Henvisning til et brændstof med den kemiske formel CHαOβSγNδ. (3) Opmærksomheden henledes på den forskellige betydning af symbolet β i de to afsnit om emissionsberegninger: I afsnit 2 vedrører det et brændstof med den kemiske formel CHαSγNδOε (dvs. formlen CβHαSγNδOε, hvor β = 1, ved antagelse af ét carbonatom pr. molekyle), mens det i afsnit 3 vedrører forholdet for oxygen-carbon ratio med CHαOβSγNδ. Således svarer β i afsnit 3 til ε i afsnit 2. (4) Massebrøken w ledsaget af symbolet for kemisk komponent som et sænket skrift. |
2. Massebaserede emissionsberegninger
2.1. Ufortyndede forurenende luftarter
2.1.1. NRSC-prøvninger i diskret modus
Emissionshastigheden af en forurenende luftart qm gas, i [g/h] for hver modus i af den stationære prøvning beregnes ved at gange koncentrationen af den forurenende emission med dens respektive strømning, som følger:
|
(7-1) |
hvor:
k |
= |
1 for cgasr,w,i i [ppm] og k = 10 000 for cgasr,w,i i [ % vol] |
k h |
= |
NOx-korrektionsfaktor [-], ved beregning af NOx-emission (jf. punkt 2.1.4) |
u gas |
= |
komponentspecifik faktor eller forholdet mellem gaskomponentens og udstødningsgassens massefylde [-] |
qm ew, i |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed i modus i på våd basis [kg/s] |
c gas, i |
= |
emissionskoncentrationen i den ufortyndede udstødningsgas i modus i på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
2.1.2. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC-prøvninger
Den samlede masse pr. test af en forurenende luftart m gas [g/test] beregnes ved multiplikation af de tidsjusterede øjeblikkelige koncentrationer og koncentrationerne af udstødningsgasstrømme og integrering under prøvningscyklussen ved hjælp af ligning (7-2):
|
(7-2) |
hvor:
ƒ |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
k h |
= |
NOx-korrektionsfaktor [-], anvendes kun ved beregning af NOx-emission |
k |
= |
1 for cgasr,w,i i [ppm] og k = 10 000 for cgasr,w, i i [ % vol] |
u gas |
= |
komponentspecifik faktor [-] (jf. punkt 2.1.5.) |
N |
= |
antal målinger [-] |
qm ew, i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
c gas, i |
= |
den øjeblikkelige emissionskoncentration i den ufortyndede udstødningsgas på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
2.1.3. Omregning af koncentrationen fra tør til våd
Hvis emissionerne måles på tør basis, omregnes den målte koncentration c d på tør basis til koncentrationen c w på våd basis ved hjælp af ligning (7-3):
|
(7-3) |
hvor:
k w |
= |
omregningsfaktor for tør-til-våd [-] |
c d |
= |
emissionskoncentration på tør basis [ppm] eller [ % vol] |
Ved fuldstændig forbrænding udtrykkes tør-til-våd omregningsfaktor for ufortyndet udstødningsgas som k w,a [-] og beregnes ved hjælp af ligning (7-4):
|
(7-4) |
hvor:
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
qm f, i |
= |
brændstoffets øjeblikkelige strømningshastighed [kg/s] |
qm ad, i |
= |
indsugningsluftens øjeblikkelige strømningshastighed [kg/s] |
p r |
= |
vandtryk efter køler [kPa] |
p b |
= |
samlet barometerstand [kPa] |
w H |
= |
brændstoffets hydrogenindhold [ % massefylde] |
k f |
= |
forbrændingens yderligere volumen [m3/kg brændstof] |
hvor:
|
(7-5) |
hvor:
w H |
= |
brændstoffets hydrogenindhold [ % massefylde] |
w N |
= |
brændstoffets nitrogenindhold [ % massefylde] |
w O |
= |
brændstoffets oxygenindhold [ % massefylde] |
I ligningen (7-4) kan forholdet pr/pb antages:
|
(7-6) |
Ved ufuldstændig forbrænding (fede brændstof-luftblandinger) og også ved emissionsprøvning uden måling af den direkte luftstrøm foretrækkes en anden k w,a-beregningsmetode.
|
(7-7) |
hvor:
c CO2 |
= |
koncentration af CO2 i den ufortyndede udstødningsgas på tør basis [ % vol] |
c CO |
= |
CO-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas på tør basis [ppm] |
p r |
= |
vandtryk efter køler [kPa] |
p b |
= |
samlet barometerstand [kPa] |
α |
= |
molforholdet mellem carbon og hydrogen [-] |
k w1 |
= |
fugt i indsugningsluft [-] |
|
(7-8) |
2.1.4. NOx-korrektion for fugtindhold og temperatur
Da NOx-emissionen påvirkes af den omgivende luft, skal NOx-koncentrationsdata korrigeres for temperatur og fugtindhold af den omgivende luft med faktorerne kh,D eller kh,G [-], der er givet ved ligning (7-9) og (7-10). Disse faktorer er gyldige i fugtighedsintervallet mellem 0 og 25 g H2O/kg tør luft.
a) for motorer med kompressionstænding
|
(7-9) |
b) for motorer med gnisttænding
kh.G = 0,6272 + 44,030 × 10-3 × Ha — 0,862 × 10-3 × Ha 2 |
(7-10) |
hvor:
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold (g H2O/kg tør luft) |
2.1.5. Komponentspecifik faktor u
To beregningsmetoder er beskrevet i punkt 2.1.5.1 og 2.1.5.2. Proceduren i punkt 2.1.5.1 er den mest enkle, fordi den anvender u-tabelværdier for forholdet mellem komponentens og udstødningsgassens massefylde. Proceduren i punkt 2.1.5.2 er mere nøjagtig for brændstofmængder, der afviger fra specifikationerne i bilag VIII, men kræver elementær analyse af brændstofsammensætningen.
2.1.5.1. Tabulerede værdier
Efter visse forenklinger (antagelse vedrørende værdien og indsugningsluftens forhold som vist i tabel 7.1.) af ligningerne i punkt 2.1.5.2 gives de deraf følgende værdier for u gas i tabel 7.1.
Tabel 7.1.
Ufortyndet udstødningsgas u og komponentmassefylde (for emissionskoncentrationen udtrykt i ppm)
Brændstof |
ρe |
|
|
Gas |
|
|
|
NOx |
CO |
HC |
CO2 |
O2 |
CH4 |
||
|
|
ρgas [kg/m3] |
|
|
|
||
2,053 |
1,250 |
1,9636 |
1,4277 |
0,716 |
|||
|
|
ugas () |
|
|
|
||
Diesel (ikke-vejgående gasolie) |
1,2943 |
0,001586 |
0,000966 |
0,000482 |
0,001517 |
0,001103 |
0,000553 |
Ethanol til dedikerede motorer med kompressionstænding (ED95) |
1,2768 |
0,001609 |
0,000980 |
0,000780 |
0,001539 |
0,001119 |
0,000561 |
Naturgas/ biomethan () |
1,2661 |
0,001621 |
0,000987 |
0,000528 () |
0,001551 |
0,001128 |
0,000565 |
Propan |
1,2805 |
0,001603 |
0,000976 |
0,000512 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Butan |
1,2832 |
0,001600 |
0,000974 |
0,000505 |
0,001530 |
0,001113 |
0,000558 |
LPG () |
1,2811 |
0,001602 |
0,000976 |
0,000510 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Benzin (E10) |
1,2931 |
0,001587 |
0,000966 |
0,000499 |
0,001518 |
0,001104 |
0,000553 |
Ethanol (E85) |
1,2797 |
0,001604 |
0,000977 |
0,000730 |
0,001534 |
0,001116 |
0,000559 |
(1) afhængigt af brændstof (2) ved λ = 2, tør luft, 273 K, 101,3 kPa (3) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C = 66 – 76 %; H = 22-25 %; N = 0 – 12 % (4) NMHC på baggrund af CH2,93 (for samlet HC anvendes u gas-koefficienten af CH4) (5) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C3 = 70 – 90 %; C4 = 10 – 30 % |
2.1.5.2. Beregnede værdier
Den komponentspecifikke faktor, u gas,i, kan beregnes af massefyldeforholdet mellem komponenten og udstødningsgassen eller alternativt af det tilsvarende molmasseforhold [ligning (7-11) eller (7-12)]:
|
(7-11) |
eller
|
(7-12) |
hvor:
M gas |
= |
gaskomponentens molmasse [g/mol] |
M e, i |
= |
øjeblikkelig molmasse af den våde ufortyndede udstødningsgas [g/mol] |
ρ gas |
= |
gaskomponentens massefylde [kg/m3] |
ρ e, i |
= |
øjeblikkelig massefylde af våd ufortyndet udstødningsgas [kg/m3] |
Udstødningsgassens molmasse, M e,i udledes for en generel brændstofsammensætning, CHαOεNδSγ, idet det antages, at der finder en fuldstændig forbrænding sted, og beregnes ved hjælp af ligning (7-13):
(7-13)
hvor:
qm f, i |
= |
brændstoffets øjeblikkelige massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
qm aw, i |
= |
indsugningsluftens øjeblikkelige massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
α |
= |
molforholdet mellem hydrogen og carbon [-] |
δ |
= |
molforholdet mellem nitrogen og carbon [-] |
ε |
= |
molforholdet mellem oxygen og carbon [-] |
γ |
= |
atomart forhold mellem svovl og carbon [-] |
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
M a |
= |
den tørre indsugningslufts molekylemasse = 28,965 g/mol |
Den øjeblikkelige massefylde af ufortyndet udstødningsgas r e, i [kg/m3] beregnes ved hjælp af ligning (7-14):
|
(7-14) |
hvor:
qm f, i |
= |
brændstoffets øjeblikkelige massestrømningshastighed [kg/s] |
qm ad, i |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed for tør indsugningsluft [kg/s] |
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
k f |
= |
forbrændingens yderligere volumen [m3/kg brændstof] [jf. ligning (7-5)] |
2.1.6. Udstødningsgassens massestrømningshastighed
2.1.6.1. Metode til måling af luft- og brændstofstrømme
Metoden omfatter måling af luftstrøm og brændstofstrøm med passende flowmetre. Den øjeblikkelige udstødningsgasstrøm qm ew, i [kg/s] beregnes ved hjælp af ligning (7-15):
qm ew, i = qm aw, i + qm f, i |
(7-15) |
hvor:
qm aw, i |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed for indsugningsluft [kg/s] |
qm f, i |
= |
brændstoffets øjeblikkelige massestrømningshastighed [kg/s] |
2.1.6.2. Metode med måling ved hjælp af sporgas
I denne metode anvendes koncentrationsmåling af en sporgas i udstødningsgassen. Den øjeblikkelige udstødningsgasstrøm q mew,i [kg/s] beregnes ved hjælp af ligning (7-16):
|
(7-16) |
hvor:
qV t |
= |
Sporgassens strømningshastighed [m3/s] |
c mix, i |
= |
øjeblikkelig koncentration af sporgas efter opblanding [ppm] |
ρ e |
= |
massefylde af den ufortyndede udstødningsgas [kg/m3] |
c b |
= |
baggrundskoncentration af sporgas i indsugningsluften [ppm] |
Sporgassens baggrundskoncentration c b kan bestemmes som gennemsnittet af baggrundskoncentrationen, målt henholdsvis umiddelbart før prøvekørslen og efter prøvekørslen. Når baggrundskoncentrationen er mindre end 1 % af koncentrationen af sporgas efter blanding c mix, i ved maksimal udstødningsgasstrøm, kan der ses bort fra baggrundskoncentrationen.
2.1.6.3. Metode til måling af luftstrøm og luft/brændstofforhold
Dette indebærer beregning af udstødningsgasmasse ud fra luftstrøm og luft/brændstof-blandingsforhold. Den øjeblikkelige udstødningsgasstrøm q mew, i [kg/s] beregnes ved hjælp af ligning (7-17):
|
(7-17) |
hvor:
|
(7-18) |
|
(7-19) |
hvor:
qm aw, i |
= |
våd massestrømningshastighed for indsugningsluft [kg/s] |
A/F st |
= |
støkiometrisk forhold mellem luft og brændstof [-] |
λi |
= |
øjeblikkeligt luftoverskudsforhold |
c COd |
= |
CO-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas på tør basis [ppm] |
c CO2d |
= |
koncentration af CO2 i den ufortyndede udstødningsgas på tør basis [ %] |
c HCw |
= |
HC-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas på våd basis [ppm C1] |
α |
= |
molforholdet mellem hydrogen og carbon [-] |
δ |
= |
molforholdet mellem nitrogen og carbon [-] |
ε |
= |
molforholdet mellem oxygen og carbon [-] |
γ |
= |
atomart forhold mellem svovl og carbon [-] |
2.1.6.4. Kulstofbalancemetoden 1-trinsproceduren
Følgende 1-trinsformel i ligning (7-20) kan anvendes til beregning af den våde udstødningsgas' massestrømningshastighed qm ew, i [kg/s]:
|
(7-20) |
med carbonfaktor f c [-] givet ved:
|
(7-21) |
hvor:
qm f, i |
= |
brændstoffets øjeblikkelige massestrømningshastighed [kg/s] |
w C |
= |
brændstoffets carbonindhold [ % massefylde] |
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
k fd |
= |
forbrændingens yderligere volumen på tør basis [m3/kg brændstof] |
c CO2d |
= |
tør CO2-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ %] |
c CO2d,a |
= |
tør CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
c COd |
= |
tør CO-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ppm] |
c HCw |
= |
våd HC-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ppm] |
og faktoren k fd [m3/kg brændstof], der beregnes ved hjælp af ligning (7-22) på tør basis ved subtraktion af det vand, der dannes ved forbrænding fra k f:
k fd = k f – 0,11118 · w H |
(7-22) |
hvor:
k f |
= |
brændstofspecifik faktor for ligningen (7-5) [m3/kg brændstof] |
w H |
= |
brændstoffets hydrogenindhold [ % massefylde] |
2.2. Fortyndede forurenende luftarter
2.2.1. De forurenende luftarters masse
Udstødningsgassens massestrømningshastighed måles med prøvetagning med et system med konstant prøvevolumen (CVS), som kan anvende en fortrængningspumpe (PDP), en kritisk venturi (CFV) eller en subsonisk venturi (SSV).
For systemer med konstant massestrøm (dvs. varmeveksler) bestemmes massen af forurenende stoffer m gas [g/prøvning] ved hjælp af ligning (7-23):
m gas = k h · k · u gas · c gas · m ed |
(7-23) |
hvor:
u gas er forholdet mellem udstødningsgaskomponentens og luftens massefylde, jf. tabel 7.2 eller beregnet ved ligning (7-34) [-]
c gas = komponentens gennemsnitlige baggrundskorrigerede koncentration på våd basis, henholdsvis [ppm] eller [ % vol]
k h = NOx-korrektionsfaktor [-], anvendes kun ved beregning af NOx-emission
k = 1 for c gasr,w, i i [ppm], k = 10 000 for c gasr,w, i i [ % vol]
m ed = samlet fortyndet gasmasse gennem cyklussen [kg/prøvning]
For systemer med strømningskompensation (uden varmeveksler) bestemmes massen af forurenende stoffer m gas [g/prøvning] ved beregning af den øjeblikkelige masseemission, ved integration og ved baggrundskorrektion ved hjælp af ligning (7-24):
|
(7-24) |
hvor:
c e |
= |
emissionskoncentration i den fortyndede udstødningsgas, på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
c d |
= |
emissionskoncentration i fortyndingsluften, på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
m ed, i |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas gennem tidsintervallet i (kg) |
m ed |
= |
samlet masse af fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
u gas |
= |
tabuleret værdi fra tabel 7.2 [-] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
k h |
= |
NOx-korrektionsfaktor [-], anvendes kun ved beregning af NOx-emission |
k |
= |
1 for c i [ppm], k = 10 000 for c i [ % vol] |
Koncentrationerne c gas, c e og c d kan enten være værdier, der måles i en batchprøve (-sæk, ikke tilladt for NOx og HC) eller kan være gennemsnitsværdier beregnet ved integration fra kontinuerlige målinger. Desuden skal gennemsnittet af m ed, i beregnes ved integration gennem prøvningscyklussen.
Følgende ligninger viser, hvordan de nødvendige mængder (c e, u gas og m ed) beregnes.
2.2.2. Omregning af koncentrationen fra tør til våd
Alle koncentrationer i punkt 2.2.1, der måles i tør tilstand, skal omregnes til våd basis ved hjælp af ligning (7-3).
2.2.2.1. Fortyndet udstødningsgas
Tørre koncentrationer omregnes til våde koncentrationer ved hjælp af en af følgende to ligninger [(7-25) eller (7-26)], der anvendes på ligning:
|
(7-25) |
eller
|
(7-26) |
hvor:
α |
= |
molforholdet mellem carbon og hydrogen i brændstoffet [-] |
c CO2w |
= |
CO2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas på våd basis [ % vol] |
c CO2d |
= |
CO2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas på tør basis [ % vol] |
Korrektionsfaktoren for tør til våd, k w2, tager hensyn til vandindholdet i både indsugningsluft og fortyndingsluft og beregnes ved hjælp af ligning (7-27):
|
(7-27) |
hvor:
H a |
= |
indsugningsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
H d |
= |
fortyndingsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
2.2.2.2. Fortyndingsfaktor
Fortyndingsfaktoren D [-] (som er nødvendig for baggrundskorrektion og k w2-beregningen) beregnes ved hjælp af ligning (7-28):
|
(7-28) |
hvor:
F S |
= |
støkiometrisk faktor [-] |
c CO2,e |
= |
CO2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas på våd basis [ % vol] |
c HC,e |
= |
HC-koncentration i den fortyndede udstødningsgas på våd basis [ppm C1] |
c CO,e |
= |
CO-koncentration i den fortyndede udstødningsgas på våd basis [ppm] |
Den støkiometriske faktor beregnes ved hjælp af ligning (7-29):
|
(7-29) |
hvor:
α |
= |
molforholdet mellem carbon og hydrogen i brændstoffet [-] |
Kendes brændstoffets sammensætning ikke, kan der i stedet anvendes følgende støkiometriske faktorer:
F S (diesel) = 13,4
FS (LPG) = 11,6
FS (NG) = 9,5
FS (E10) = 13,3
FS (E85) = 11,5
Hvis der foretages direkte måling af udstødningsgasstrømmen, kan fortyndingsfaktoren D [-] beregnes ved hjælp af ligning (7-30):
|
(7-30) |
hvor:
qV CVS den volumetriske strømningshastighed for den ufortyndede udstødningsgas [m3/s]
qV ew volumetrisk strømningshastighed for den ufortyndede udstødningsgas [m3/s]
2.2.2.3. Fortyndingsluft
k w,d = (1 – k w3) · 1,008 |
(7-31) |
hvor
|
(7-32) |
hvor:
H d |
= |
fortyndingsluftens fugtindhold [g H2O/kg tør luft] |
2.2.2.4. Bestemmelse af den baggrundskorrigerede koncentration
Til beregning af nettokoncentrationen af forurenende gasser skal de gennemsnitlige baggrundskoncentrationer af forurenende gasser i fortyndingsluften trækkes fra de målte koncentrationer. Baggrundskoncentrationernes gennemsnitsstørrelse kan bestemmes ved prøvesækmetoden eller ved kontinuerlig måling med integration. Ligning (7-33) anvendes:
|
(7-33) |
hvor:
c gas |
= |
de forurenende gassers nettokoncentration [ppm] eller [ % vol] |
c gas,e |
= |
emissionskoncentration i den fortyndede udstødningsgas, på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
c d |
= |
emissionskoncentration i fortyndingsluften, på våd basis [ppm] eller [ % vol] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
2.2.3. Komponentspecifik faktor u
Den komponentspecifikke faktor u gas af fortyndet gas kan enten beregnes ved hjælp af ligning (7-34) eller tages fra tabel 7.2; i tabel 7.2 antages det, at massefylden af den fortyndede udstødningsgas er lig med luftens massefylde.
|
(7-34) |
hvor:
M gas |
= |
gaskomponentens molmasse [g/mol] |
M d,w |
= |
molmasse af den fortyndede udstødningsgas [g/mol] |
M da,w |
= |
fortyndingsluftens molmasse [g/mol] |
M r,w |
= |
molmasse af den ufortyndede udstødningsgas [g/mol] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
Tabel 7.2.
Fortynde udstødningsgas u (for emissionskoncentrationen udtrykt i ppm) og komponentmassefylde
Brændstof |
re |
|
|
Gas |
|
|
|
NOx |
CO |
HC |
CO2 |
O2 |
CH4 |
||
|
|
rgas [kg/m3] |
|
|
|
||
2,053 |
1,250 |
1,9636 |
1,4277 |
0,716 |
|||
|
|
ugas (2) |
|
|
|
||
Diesel (ikke-vejgående gasolie) |
1,2943 |
0,001586 |
0,000966 |
0,000482 |
0,001517 |
0,001103 |
0,000553 |
Ethanol til dedikerede motorer med kompressionstænding (ED95) |
1,2768 |
0,001609 |
0,000980 |
0,000780 |
0,001539 |
0,001119 |
0,000561 |
Naturgas/ biomethan (3) |
1,2661 |
0,001621 |
0,000987 |
0,000528 (4) |
0,001551 |
0,001128 |
0,000565 |
Propan |
1,2805 |
0,001603 |
0,000976 |
0,000512 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Butan |
1,2832 |
0,001600 |
0,000974 |
0,000505 |
0,001530 |
0,001113 |
0,000558 |
LPG (5) |
1,2811 |
0,001602 |
0,000976 |
0,000510 |
0,001533 |
0,001115 |
0,000559 |
Benzin (E10) |
1,2931 |
0,001587 |
0,000966 |
0,000499 |
0,001518 |
0,001104 |
0,000553 |
Ethanol (E85) |
1,2797 |
0,001604 |
0,000977 |
0,000730 |
0,001534 |
0,001116 |
0,000559 |
(1) afhængigt af brændstof (2) ved λ = 2, tør luft, 273 K, 101,3 kPa (3) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C = 66 – 76 %; H = 22-25 %; N = 0 – 12 % (4) NMHC på baggrund af CH2,93 (for samlet HC anvendes u gas-koefficienten af CH4) (5) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C3 = 70 – 90 %; C4 = 10 – 30 % |
2.2.4. Beregning af udstødningsgassens massestrømningshastighed
2.2.4.1. PDP-CVS-system
Massen af den fortyndede udstødningsgas [kg/prøvning] gennem hele cyklussen beregnes ved hjælp af ligning (7-35), hvis den fortyndede udstødningsgas' temperatur m ed holdes inden for ± 6 K gennem hele cyklussen ved hjælp af en varmeveksler:
|
(7-35) |
hvor:
V 0 |
= |
volumen gas pumpet pr. omdrejning under testbetingelserne [m3/omdr.] |
n P |
= |
samlede antal pumpeomdrejninger pr. prøvning [omdr./prøvning] |
p p |
= |
absolut tryk ved pumpeindgang [kPa] |
|
= |
gennemsnitstemperatur af fortyndet udstødningsgas ved pumpeindgang [K] |
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
Hvis der anvendes et system med strømningskompensation (dvs. uden varmeveksler), beregnes massen af fortyndet udstødningsgas m ed, i [kg] under tidsintervallet ved hjælp af ligning (7-36):
|
(7-36) |
hvor:
V 0 |
= |
volumen gas pumpet pr. omdrejning under testbetingelserne [m3/omdr.] |
p p |
= |
absolut tryk ved pumpeindgang [kPa] |
n P, i |
= |
totalt antal pumpeomdrejninger pr. tidsinterval i |
|
= |
gennemsnitstemperatur af fortyndet udstødningsgas ved pumpeindgang [K] |
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
2.2.4.2. CFV-CVS-system
Massestrømmen i hele cyklussen m ed [g/prøvning] beregnes ved hjælp af ligning (7-37), hvis den fortyndede udstødningsgas' temperatur holdes inden for ± 11 K gennem hele cyklussen ved hjælp af en varmeveksler:
|
(7-37) |
hvor:
t |
= |
cyklustid [s] |
K V |
= |
kalibreringsfaktor for kritisk venturi ved standardbetingelser
|
p p |
= |
absolut tryk ved venturiens indgang [kPa] |
T |
= |
absolut temperatur ved venturiens indgang [K] |
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
Hvis der anvendes et system med strømningskompensation (dvs. uden varmeveksler), beregnes massen af fortyndet udstødningsgas m ed, i [kg] under tidsintervallet ved hjælp af ligning (7-38):
|
(7-38) |
hvor:
Δti |
= |
prøvningens tidsinterval [s] |
K V |
= |
kalibreringsfaktor for kritisk venturi ved standardbetingelser
|
p p |
= |
absolut tryk ved venturiens indgang [kPa] |
T |
= |
absolut temperatur ved venturiens indgang [K] |
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
2.2.4.3. SSV-CVS-system
Den fortyndede gasmasse i hele cyklussen m ed [g/prøvning] beregnes ved hjælp af ligning (7-39), hvis den fortyndede udstødningsgas' temperatur holdes inden for ± 11 K gennem hele cyklussen ved hjælp af en varmeveksler:
m ed = 1,293 · qV SSV · Δt |
(7-39) |
hvor:
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
Δt |
= |
cyklustid [s] |
qV SSV |
= |
luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,325 kPa, 273,15 K) [m3/s] |
hvor
|
(7-40) |
hvor:
A 0 |
= |
indsamling af konstanter og enhedskonverteringer = 0,0056940
|
d V |
= |
SSV-halsens diameter [mm] |
C d |
= |
SSV-udladningskoefficient [-] |
p p |
= |
absolut tryk ved venturiens indgang [kPa] |
T in |
= |
temperatur ved venturiens indgang (K) |
r p |
= |
forholdet mellem det absolutte statiske tryk ved indgang og SSV-hals,
|
r D |
= |
SSV-halsens diameter i forhold til indgangsrørets indvendige diameter
|
Hvis der anvendes et system med strømningskompensation (dvs. uden varmeveksler), beregnes massen af fortyndet udstødningsgas m ed, i [kg] under tidsintervallet ved hjælp af ligning (7-41):
m ed, i = 1,293 · qV SSV · Δt i |
(7-41) |
hvor:
1,293 kg/m3 |
= |
luftens massefylde ved 273,15 K og 101,325 kPa |
Dti |
= |
tidsinterval [s] |
qV SSV |
= |
SSV-enhedens volumetriske strømningshastighed [m3/s] |
2.3. Beregning af partikelemission
2.3.1. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC
Partikelmassen beregnes efter opdriftskorrektion af massen af opsamlede partikler i overensstemmelse med punkt 8.1.12.2.5.
2.3.1.1. Delstrømsfortyndingssystem
2.3.1.1.1. Beregning baseret på prøvetagningskoefficient
Partikelemissionen gennem cyklussen m PM [g] beregnes ved hjælp af ligning (7-42):
|
(7-42) |
hvor:
m f |
= |
partikelmasse opsamlet gennem cyklussen [mg] |
r s |
= |
gennemsnitlig prøvetagningskoefficient gennem cyklussen [-] |
hvor:
|
(7-43) |
hvor:
m se |
= |
prøvemasse af ufortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
m ew |
= |
samlet masse af ufortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler [kg] |
m sed |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas gennem fortyndingstunnelen [kg] |
Er der tale om et system med totalprøveudtagning, er m sep og m sed identiske.
2.3.1.1.2. Beregning baseret på fortyndingsforhold
Partikelemissionen gennem cyklussen m PM [g] beregnes ved hjælp af ligning (7-44):
|
(7-44) |
hvor:
m f |
= |
partikelmasse opsamlet gennem cyklussen [mg] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler [kg] |
m edf |
= |
masse af ækvivalent fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
Den samlede masse af ækvivalent fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen m edf [kg] bestemmes ved hjælp af ligning (7-45):
|
(7-45) |
hvor:
|
(7-46) |
|
(7-47) |
hvor:
qm edf, i |
= |
øjeblikkelig ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas [kg/s] |
qm ew, i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
r d, i |
= |
øjeblikkeligt fortyndingsforhold [-] |
qm dew, i |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas på våd basis [kg/s] |
qm dw,i |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed af fortyndingsluft [kg/s] |
f |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
2.3.1.2. Fuldstrømsfortyndingssystem
Masseemissionen beregnes ved hjælp af ligning (7-48):
|
(7-48) |
hvor:
m f |
= |
er partikelmasse opsamlet gennem cyklus [mg] |
m sep |
= |
er massen af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler [kg] |
m ed |
= |
er massen af fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
hvor
m sep = m set – m ssd |
(7-49) |
hvor:
m set |
= |
masse af dobbelt fortyndet udstødningsgas gennem partikelfilter [kg] |
m ssd |
= |
masse af sekundær fortyndingsluft [kg] |
2.3.1.2.1. Baggrundskorrektion
Partikelmassen mPM,c [g] kan baggrundkorrigeres ved hjælp af ligning (7-50):
|
(7-50) |
hvor:
m f |
= |
partikelmasse opsamlet gennem cyklussen [mg] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler [kg] |
m sd |
= |
masse af fortyndingsluft udtaget af baggrundspartikeludskiller [kg] |
m b |
= |
masse af udskilte baggrundspartikler i fortyndingsluft [mg] |
m ed |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas gennem cyklussen [kg] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
2.3.2. Beregning for NRSC i diskret modus
2.3.2.1. Fortyndingssystem
Alle beregninger skal baseres på gennemsnitsværdier for de enkelte sekvenser i i prøvetagningsperioden.
a) Til delstrømsfortynding bestemmes den ækvivalente massestrøm af fortyndet udstødningsgas ved hjælp af ligning (7-51) og systemet med strømningsmåling i figur 9.2:
|
(7-51) |
|
(7-52) |
hvor:
qm edf |
= |
ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas [kg/s] |
qm ew |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
r d |
= |
fortyndingsforhold [-] |
qm dew |
= |
den fortyndede udstødningsgas massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
qm dw |
= |
massestrømningshastighed af fortyndingsluft [kg/s] |
b) Til fuldstrømfortyndingssystemer anvendes qm dew som qm edf.
2.3.2.2. Beregning af partikelmassestrømningshastigheden
Partikelemissionens strømningshastighed gennem cyklussen q mPM [g/h] beregnes ved hjælp af ligning (7-53), (7-56), (7-57) eller (7-58):
a) For enkeltfiltermetoden
|
(7-53) |
|
(7-54) |
|
(7-55) |
hvor:
qm PM |
= |
partikelmassestrømningshastighed [g/h] |
m f |
= |
partikelmasse opsamlet gennem cyklussen [mg] |
|
= |
gennemsnitlig ækvivalent massestrømningshastighed for den fortyndede udstødningsgas på våd basis [kg/s] |
qm edf i |
= |
ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas på våd basis ved modus i [kg/s] |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgas, der passerer gennem filtrene til opsamling af partikler [kg] |
m sep i |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filteret til udtagning af partikelprøve i modus i [kg] |
N |
= |
antal målinger [-] |
b) For flerfiltermetoden
|
(7-56) |
hvor:
qm PM i |
= |
partikelmassestrømningshastighed i modus i [g/h] |
m f i |
= |
partikelprøvemasse indsamlet i modus i [mg] |
qm edf i |
= |
ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas på våd basis ved modus i [kg/s] |
m sep i |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filteret til udtagning af partikelprøve i modus i [kg] |
PM-massen bestemmes for hele prøvningscyklussen ved addition af gennemsnitsværdierne for de enkelte forløb i i prøvetagningsperioden.
Partikelmassestrømningshastigheden qm PM [g/h] eller qm PM i [g/h] kan baggrundskorrigeres på følgende måde:
c) For enkeltfiltermetoden
|
(7-57) |
hvor:
qm PM |
= |
partikelmassestrømningshastighed [g/h] |
m f |
= |
masse af opsamlede partikler [mg] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filteret til udtagning af partikelprøve [kg] |
m f,d |
= |
masse af opsamlede partikler fra fortyndingsluft [mg] |
m d |
= |
masse af fortyndingsluftprøve, som ledes gennem filtre til udtagning af partikelprøver [kg] |
Di |
= |
fortyndingsfaktor ved modus i [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
|
= |
gennemsnitlig ækvivalent massestrømningshastighed for den fortyndede udstødningsgas på våd bais [kg/s] |
d) For flerfiltermetoden
|
(7-58) |
hvor:
qm PM i |
= |
partikelmassestrømningshastighed ved modus i [g/h] |
m f i |
= |
partikelprøvemasse indsamlet i modus i [mg] |
m sep i |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filteret til udtagning af partikelprøve i modus i [kg] |
m f,d |
= |
masse af opsamlede partikler fra fortyndingsluft [mg] |
m d |
= |
masse af fortyndingsluftprøve, som ledes gennem filtre til udtagning af partikelprøver [kg] |
D |
= |
fortyndingsfaktor [jf. ligning (7-28) i punkt 2.2.2.2] [-] |
q medf i |
= |
ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas på våd basis ved modus i [kg/s] |
Foretages flere end én måling, skal m
f,d/m
d erstattes af
.
2.4. Cyklusdrift og specifikke emissioner
2.4.1. Emission af forurenende luftarter
2.4.1.1. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC
Der henvises til punkt 2.1 og 2.2 for henholdsvis ufortyndet og fortyndet udstødningsgas. De resulterende værdier for effekt på P [kW] integreres gennem et prøvningsinterval. Det samlede arbejde W act [kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-59):
|
(7-59) |
hvor:
Pi |
= |
øjeblikkelig motoreffekt [kW] |
ni |
= |
øjeblikkelig motorhastighed [o./min.] |
Ti |
= |
øjeblikkeligt motordrejningsmoment [Nm] |
W act |
= |
faktisk udført arbejde i cyklussen [kWh] |
f |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
Hvis der er monteret tilbehør i overensstemmelse med tillæg 2 til bilag VI, justeres det øjeblikkelige motordrejningsmoment i ligning (7-59) ikke. Hvis tilbehør, der er nødvendigt ifølge punkt 6.3.2 eller 6.3.3 i bilag VI til denne forordning, og som burde have været monteret med henblik på prøvningen, ikke blev monteret, eller tilbehør, der burde have været afmonteret med henblik på prøvningen, er monteret skal værdien af Ti i ligning (7-59) justeres ved hjælp af ligning (7-60):
T i = T i ,meas + T i, AUX |
(7-60) |
hvor:
Ti ,meas |
= |
målt værdi af øjeblikkeligt motordrejningsmoment |
Ti, AUX |
= |
tilsvarende værdi af moment, der er nødvendigt til at drive tilbehør, bestemt i overensstemmelse med punkt 7.7.2.3.2 i bilag VI til denne forordning |
De specifikke emissioner e gas [g/kWh] beregnes på følgende måder, afhængigt af typen af prøvningscyklus.
|
(7-61) |
hvor:
m gas |
= |
emissionens samlede masse [g/test] |
W act |
= |
arbejde i cyklussen [kWh] |
I forbindelse med NRTC for emissioner af andre forurenende luftarter end CO2 skal det endelige prøvningsresultat e gas [g/kWh] være et vægtet gennemsnit for koldstartsprøvning og varmstartsprøvning ved hjælp af ligning (7-62):
|
(7-62) |
hvor:
m cold er gasmasseemissionerne ved koldstarts-NRTC [g]
W act, cold er det faktiske arbejde ved koldstarts-NRTC [kWh]
m hot er gasmasseemissionerne ved varmstarts-NRTC [g]
W act, hot er det faktiske arbejde ved varmstarts-NRTC [kWh]
I forbindelse med NRTC for CO2 skal det endelige prøvningsresultat e CO2 [g/kWh] beregnes fra varmstarts-NRTC ved hjælp af ligning (7-63):
|
(7-63) |
hvor:
m CO2, hot er CO2-masseemissionerne ved varmstarts-NRTC [g]
W act, hot er det faktiske arbejde ved varmstarts-NRTC [kWh]
2.4.1.2. NRSC i diskret modus
De specifikke emissioner e gas [g/kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-64):
|
(7-64) |
hvor:
qm gas, i |
= |
emissionens gennemsnitlige massestrømningshastighed ved modus i [g/h] |
Pi |
= |
motoreffekt for modus i [kW] med P i = P m,i + P auxi (jf. punkt 6.3 og 7.7.1.3 i bilag VI) |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
2.4.2. Partikelemissioner
2.4.2.1. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC
De specifikke partikelemissioner beregnes ved hjælp af ligning (7-61), hvor e gas [g/kWh] og m gas [g/test] erstattes af henholdsvis e PM [g/kWh] og m PM]:
|
(7-65) |
hvor:
m PM |
= |
Partikelemissionens samlede masse, beregnet efter punkt 2.3.1.1 eller 2.3.1.2 [g/test] |
W act |
= |
arbejde i cyklussen [kWh] |
Emissionerne ved den transiente sammensatte cyklus (dvs. koldstarts-NRTC og varmstarts-NRTC) beregnes som vist i punkt 2.4.1.1.
2.4.2.2. NRSC i diskret modus
De specifikke partikelemissioner e PM [g/kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-66) eller (7-67):
a) For enkeltfiltermetoden
|
(7-66) |
hvor:
Pi |
= |
motoreffekt for modus i [kW] med P i = P m,i + P auxi (jf. punkt 6.3 og 7.7.1.3 i bilag VI) |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
qm PM |
= |
partikelmassestrømningshastighed [g/h] |
b) For flerfiltermetoden
|
(7-67) |
hvor:
Pi |
= |
motoreffekt for modus i [kW] med P i = P m,i + P auxi (jf. punkt 6.3 og 7.7.1.3 i bilag VI) |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
qm PM i |
= |
partikelmassestrømningshastighed ved modus i [g/h] |
For enkeltfiltermetoden beregnes den effektive vægtningsfaktor WF e i for hver modus ved hjælp af ligning (7-68):
|
(7-68) |
hvor:
m sep i |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filtrene til udtagning af partikelprøve i modus i [kg] |
|
= |
gennemsnitlig ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas [kg/s] |
qm edf i |
= |
ækvivalent massestrømningshastighed af fortyndet udstødningsgas ved modus i [kg/s] |
m sep |
= |
masse af fortyndet udstødningsgasprøve, som ledes gennem filtrene til udtagning af partikelprøver [kg] |
De effektive vægtningsfaktorer må højst afvige med 0,005 (absolut værdi) fra de i tillæg 1 til bilag XVII angivne vægtningsfaktorer.
2.4.3. Justering for emissionsbegrænsning, der regenereres på et ikke-hyppigt (periodisk) grundlag
Ved motorer, der ikke er i kategori RLL; og som er udstyret med systemer til genbehandling af udstødningen med ikke-hyppig (periodisk) regenerering (jf. punkt 6.6.2 i bilag VI), korrigeres de specifikke emissioner af forurenende gasser og partikler beregnet i overensstemmelse med punkt 2.4.1 og 2.4.2 enten med den relevante multiplikative justeringsfaktor eller med den relevante additive justeringsfaktor. Hvis ikke-hyppig regenerering ikke fandt sted under prøvningen, avendes opjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Hvis ikke-hyppig regenerering fandt sted under prøvningen, avendes nedjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Ved NRSC i diskret modus, hvor justeringsfaktorerne er blevet bestemt for hver modus, skal de anvendes på hver modus ved beregningen af det vægtede emissionsresultat.
2.4.4. Justering for forringelsesfaktor
De specifikke emissioner af forurenende gasser og partikler beregnet i overensstemmelse med punkt 2.4.1 og 2.4.2, hvor det er relevant inklusive justeringsfaktoren for ikke-hyppig regenerering i overensstemmelse med punkt 2.4.3, justeres også med den relevante multiplikative eller additive forringelsesfaktor, der er fastsat i henhold til kravene i bilag III.
2.5. Kalibrering af fortyndet udstødningsgasstrøm (CVS) og relaterede beregninger
CVS-systemet skal kalibreres ved hjælp af en nøjagtig strømningsmåler og en strømningsbegrænser. Strømningen gennem systemet måles ved forskellige indstillinger af forsnævringen, og systemets styreparametre måles og sammenholdes med gennemstrømningen.
Der kan anvendes forskellige typer flowmetre, f.eks. kalibreret venturi, kalibreret laminart flowmeter, kalibreret turbinemeter.
2.5.1. Fortrængningspumpe (PDP)
Alle parametre vedrørende pumpen skal måles samtidig med parametrene vedrørende en kalibreringsventuri, der er serieforbundet med pumpen. Den beregnede strømningshastighed (i m3/s ved pumpeindgangen, absolut tryk og temperatur) afsættes mod en korrelationsfunktion, der er dannet ved en specifik kombination af pumpeparametre. Den lineære ligning, som udtrykker sammenhængen mellem pumpeydelsen og korrelationsfunktionen, bestemmes. Hvis drevet på noget CVS arbejder med flere hastigheder, skal der kalibreres for hvert af de anvendte områder.
Under kalibreringen skal temperaturen holdes stabil.
Utætheder i alle forbindelser og kanaler mellem kalibreringsventuri og CVS-pumpe skal holdes under 0,3 % af det laveste strømningspunkt (punktet svarende til største forsnævring og laveste pumpehastighed).
Luftstrømningsshastigheden (qV CVS) ved hver indstilling af forsnævringen (mindst 6 indstillinger) beregnes i standard-m3/s på grundlag af flowmeterdataene med den af fabrikanten foreskrevne metode. Luftstrømningshastigheden omregnes derefter til pumpeydelse (V 0) i m3/omdr. ved absolut pumpeindgangstemperatur og -tryk ved hjælp af ligning (7-69):
|
(7-69) |
hvor:
qV CVS |
= |
luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,325 kPa, 273,15 K) [m3/s] |
T |
= |
temperatur ved pumpeindgangen [K] |
p p |
= |
absolut tryk ved pumpeindgang [kPa] |
n |
= |
pumpehastighed [omdr./s] |
For at tage hensyn til vekselvirkningen mellem trykvariationer ved pumpen og pumpens sliphastighed beregnes korrelationsfunktionen (X 0) [s/omdr.] mellem pumpehastighed, trykdifference mellem pumpeindgang og -afgang og absolut pumpeafgangstryk ved hjælp af ligning (7-70):
|
(7-70) |
hvor:
Dp p |
= |
trykforskel mellem pumpeindgang og pumpeafgang [kPa] |
p p |
= |
absolut afgangstryk ved pumpeudgang [kPa] |
n |
= |
pumpehastighed [omdr./s] |
Kalibreringsligningen beregnes ved en lineær mindste kvadraters tilnærmelse ved hjælp af ligning (7-71):
V 0 = D 0 –m · X 0 |
(7-71) |
idet D 0 [m3/omdr.] og m [m3/s] er henholdsvis skæringspunkt og hældning og beskriver regressionslinjen.
For et CVS-system med mange hastigheder skal kalibreringskurverne genereret med forskellige pumpeydelser være tilnærmelsesvis parallelle, og værdierne svarende til skæringspunktet (D 0) skal stige med aftagende pumpeydelse.
De af ligningen beregnede værdier skal ligge inden for ± 0,5 % af den målte værdi af V 0. Værdien af m vil være forskellig for forskellige pumper. Tilførte partikler vil med tiden mindske pumpens slip, således at m aftager. Derfor skal pumpen kalibreres ved opstart, efter større vedligeholdelsesindgreb samt hvis verifikationen af det samlede system tyder på, at sliphastigheden har ændret sig.
2.5.2. Venturi med kritisk strømning (CFV)
Kalibrering af CFV bygger på strømningsligningen for en kritisk venturi. Gasstrømmen er en funktion af venturiens indgangstryk og -temperatur.
For at bestemme området med kritisk strømning afsættes K V som funktion af venturiens indgangstryk. Ved kritisk (droslet) strømning vil K V have en forholdsvis konstant værdi. Når trykket aftager (vakuum øges), aftager venturiens drosselvirkning og K V mindskes, ensbetydende med at CFV-enheden arbejder uden for det tilladte arbejdsområde.
Luftstrømningsshastigheden (qV
CVS) ved hver indstilling af forsnævringen (mindst 8 indstillinger) beregnes i standard-m3/s på grundlag af flowmeterdataene med den af fabrikanten foreskrevne metode. Kalibreringsfaktoren K
V
beregnes ud fra kalibreringsdataene for hver indstilling ved hjælp af ligning (7-72):
|
(7-72) |
hvor:
qV SSV |
= |
luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,325 kPa, 273,15 K) [m3/s] |
T |
= |
temperatur ved venturiens indgang (K) |
p p |
= |
absolut tryk ved venturiens indgang [kPa] |
Gennemsnitsværdien K V og standardafvigelsen beregnes. Standardafvigelsen må ikke være over ± 0,3 % af gennemsnitsværdien af K V.
2.5.3. Subsonisk venturi (SSV)
Kalibrering af SSV bygger på strømningsligningen for en subsonisk venturi. Gasstrømmen er en funktion af indgangstryk og -temperatur, og af tryktabet mellem SSV-indgangen og forsnævringen som vist i ligning (7-40).
Luftstrømningsshastigheden (qV SSV) ved hver indstilling af forsnævringen (mindst 16 indstillinger) beregnes i standard-m3/s på grundlag af flowmeterdataene med den af fabrikanten foreskrevne metode. Gennemstrømningsfaktoren beregnes ud fra kalibreringsdataene for hver indstilling ved hjælp af ligning (7-73):
|
(7-73) |
hvor:
A 0 |
= |
samling af konstanter og enhedskonverteringer
|
qV SSV |
= |
luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,325 kPa, 273,15 K) [m3/s] |
T in,V |
= |
temperatur ved venturiens indgang (K) |
d V |
= |
SSV-halsens diameter [mm] |
r p |
= |
forholdet mellem det absolutte statiske tryk ved indgang og SSV-hals = 1 – Δp/Pp [-] |
r D |
= |
SSV-halsens diameter, d V, i forhold til indgangsrørets indvendige diameter D [-] |
For at bestemme området for subsonisk strømning optegnes C d som funktion af Reynolds-tallet Re ved SSV-halsen. Re ved SSV-halsen beregnes ved hjælp af ligning (7-74):
|
(7-74) |
hvor
|
(7-75) |
hvor:
A1 |
= |
indsamling af konstanter og enhedskonverteringer = 27,43831
|
qV SSV |
= |
luftstrømningshastighed ved standardbetingelserne (101,325 kPa, 273,15 K) [m3/s] |
d V |
= |
SSV-halsens diameter [mm] |
μ |
= |
gassens absolutte eller dynamiske viskositet [kg/(m · s)] |
b |
= |
1,458 × 106 (empirisk konstant) [kg/(m · s · K0,5)] |
S |
= |
110,4 (empirisk konstant) [K] |
Da qV SSV er et input til Re-ligningen, startes beregningerne med et indledende gæt af kalibreringsventuriens qV SSV eller C d og gentages, indtil qV SSV konvergerer. Konvergensmetoden skal være nøjagtig til 0,1 % af punkt eller bedre.
For mindst 16 punkter i det subsoniske strømningsområde skal de værdier for C d, der beregnes ud fra tilnærmelsesligningen for den fremkomne kalibreringskurve ligge inden for ± 0,5 % af den målte værdi for C d for hvert kalibreringspunkt.
2.6. Forskydningskorrektion
2.6.1. Generel fremgangsmåde
Beregningerne i dette afsnit foretages for at bestemme, om gasanalysatorens forskydning ugyldiggør resultaterne af prøvningsintervallet. Hvis forskydningen ikke ugyldiggør resultaterne af prøvningsintervallet, korrigeres gasanalysatorens responsværdier fra prøvningsintervallet for forskydning i overensstemmelse med punkt 2.6.2. Gasanalysatorens forskydningskorrigerede responsværdier anvendes ved alle efterfølgende emissionsberegninger. Den acceptable tærskel for forskydning i gasanalysatoren under et prøvningsinterval er nærmere beskrevet under punkt 8.2.2.2 i bilag VI.
Den overordnede fremgangsmåde ved prøvning skal opfylde bestemmelserne i tillæg 1, idet koncentrationerne xi
eller
erstattes af koncentrationerne ci
eller
.
2.6.2. Beregningsmetode
Forskydningskorrektionen beregnes ved hjælp af ligning (7-76):
|
(7-76) |
hvor:
ci driftcor |
= |
koncentration korrigeret for forskydning [ppm] |
c refzero |
= |
nulstillingsgassens referencekoncentration, som normalt er nul, medmindre andet er påvist [ppm] |
c refspan |
= |
justeringsgassens referencekoncentration [ppm] |
c prespan |
= |
gasanalysatorens respons på justeringsgaskoncentrationen forud for prøvning [ppm] |
c postspan |
= |
gasanalysatorens respons på justeringsgaskoncentrationen efter prøvning [ppm] |
ci
eller |
= |
registreret, dvs. målt, koncentration under prøvning, før forskydningskorrektion [ppm] |
c prezero |
= |
gasanalysatorens respons på nulstillingsgaskoncentrationen forud for prøvning [ppm] |
c postzero |
= |
gasanalysatorens respons på nulstillingsgaskoncentrationen efter prøvning [ppm] |
3. Molbaserede emissionsberegninger
3.1. Tekst med sænket skrift
|
Mængde |
abs |
Absolut mængde |
act |
Faktisk mængde |
air |
Luft, tør |
atmos |
Atmosfærisk |
bkgnd |
Baggrund |
C |
Carbon |
cal |
Kalibreringsmængde |
CFV |
Venturi med kritisk strømning (kritisk venturi) |
cor |
Justeret mængde |
dil |
Fortyndingsluft |
dexh |
Fortyndet udstødningsgas |
dry |
Tør mængde |
exh |
Ufortyndet udstødningsgas |
exp |
Forventet mængde |
eq |
Tilsvarende mængde |
fuel |
Brændstof |
|
Øjeblikkelig måling (f.eks. 1 Hz) |
i |
En individuel i en serie |
idle |
Betingelse i tomgang |
in |
Mængde ind |
init |
Opr. mængde, typisk før en emissionsprøvning |
max |
Maksimal værdi (peak) |
meas |
Målt mængde |
min |
Minimumsværdi |
mix |
Luftens molmasse |
out |
Mængde ud |
part |
Delvis mængde |
PDP |
Fortrængningspumpe (Positive Displacement Pump) |
raw |
Ufortyndet udstødning |
ref |
Referencemængde |
rev |
Omdreninger |
sat |
Mættet tilstand |
slip |
PDP-slip |
smpl |
Prøveudtagning |
span |
Justeringsmængde |
SSV |
Subsonisk venturi |
std |
Standardmængde |
test |
Prøvemængde |
total |
Samlet mængde |
uncor |
Ujusteret mængde |
vac |
Vakuummængde |
weight |
Kalibreringsvægt |
wet |
Våd mængde |
zero |
Nul mængde |
3.2. Symboler for kemisk ligevægt
x dil/exh = mængden af fortyndingsgas eller overskydende luft pr. mol udstødningsgas
x H2Oexh = vandmængde i udstødningen pr. mol udstødningsgas
x Ccombdry = carbonmængde fra brændstof i udstødningen pr. mol tør udstødningsgas
x H2Oexhdry = vandmængde i udstødningen pr. tørt mol af tør udstødningsgas
x prod/intdry = mængden af tørre støkiometriske produkter pr. tørt mol indsugningsluft
x dil/exhdry = mængden af fortyndingsgas og/eller overskydende luft pr. mol tør udstødningsgas
x int/exhdry = mængde indsugningsluft, der er nødvendig for at fremstille faktiske forbrændingsprodukter pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas
x raw/exhdry = mængden af ufortyndet udstødningsgas, uden overskydende luft, pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas
x O2intdry = mængde indsugningsluft O2 pr. mol tør indsugningsluft
x CO2intdry = mængde indsugningsluft CO2 pr. mol tør indsugningsluft
x H2Ointdry = mængde indsugningsluft H2O pr. mol tør indsugningsluft
x CO2int = mængde indsugningsluft CO2 pr. mol indsugningsluft
x CO2dil = mængde fortyndingsgas CO2 pr. mol fortyndingsgas
x CO2dildry = mængde fortyndingsgas CO2 pr. mol tør fortyndingsgas
x H2Odildry = mængde fortyndingsgas H2O pr. mol tør fortyndingsgas
x H2Odil = mængde fortyndingsgas H2O pr. mol fortyndingsgas
x [emission]meas = Målt emissionsmængde i prøven ved den respektive gasanalysator
x [emission]dry = emissionsmængde pr. tørt mol af den tørre prøve
x H2O[emission]meas = vandmængde i prøven på emissionsdetektionsstedet
x H2Oint = vandmængde i indsugningsluften, baseret på fugtighedsmåling af indsugningsluften.
3.3. Grundlæggende parametre og forbindelser
3.3.1. Tør luft og kemiske stoffer
I dette afsnit anvendes følgende værdier for sammensætningen af tør luft:
x O2airdry = 0,209445 mol/mol
x Airdry = 0,00934 mol/mol
x N2airdry = 0,78084 mol/mol
x CO2airdry = 375 μmol/mol
I dette afsnit anvendes følgende molmasser eller effektive molmasser af kemiske stoffer:
M air = 28,96559 g/mol (tør luft)
M Ar = 39,948 g/mol (argon)
M C = 12,0107 g/mol (carbon)
M CO = 28,0101 g/mol (carbonmonoxid)
M CO2 = 44,0095 g/mol (carbondioxid)
M H = 1,00794 g/mol (atomar hydrogen)
M H2 = 2,01588 g/mol (molekylær hydrogen)
M H2O = 18,01528 g/mol (vand)
M He = 4,002602 g/mol (helium)
M N = 14,0067 g/mol (atomar nitrogen)
M N2 = 28,0134 g/mol (molekylær nitrogen)
M Nox = 46,0055 g/mol (nitrogenoxider10)
M O = 15,9994 g/mol (atomar oxygen)
M O2 = 31,9988 g/mol (molekylær oxygen)
M C3H8 = 44,09562 g/mol (propan)
M S = 32,065 g/mol (svovl)
M HC = 13,875389 g/mol (total carbonhydrid (*)
(**) Den effektive molmasse af HC defineres af et atomart hydrogen-carbon-forhold, α, på 1,85.
(*) Den effektive NOx-molmasse defineres af molmassen for nitrogenoxid, NO2.
I dette afsnit anvendes den følgende molære gaskonstant R for ideelle gasser:
R = 8,314472J (mol · K)
I dette afsnit anvendes følgende specifikke varmekapacitetsforhold γ [J/(kg · K)]/[J/(kg · K)] for fortyndingsluft og fortyndet udstødningsgas:
γ air = 1,399 (varmekapacitetsforhold for indsugningsluft eller fortyndingsluft)
γ dil = 1,399 (varmekapacitetsforhold for fortyndet udstødningsgas)
γ exh = 1,385 (varmekapacitetsforhold for ufortyndet udstødningsgas)
3.3.2. Våd luft
I dette afsnit beskrives, hvordan man fastlægger vandmængden i en ideel gas:
3.3.2.1. Vandets damptryk
Vandets damptryk p H2O [kPa] for en given mætningstemperatur, T sat [k], beregnes ved hjælp af ligning (7-77) eller (7-78):
a) For fugtighedsmålinger foretaget ved omgivende temperaturer fra 0-100 °C eller for fugtighedsmålinger foretaget over supernedkølet vand ved omgivende temperaturer fra – 50-0 °C:
|
(7-77) |
hvor:
p H2O = vandets damptryk ved mætningstemperatur [kPa]
T sat = vandets mætningstemperatur ved målt betingelse [K]
b) For fugtighedsmålinger foretaget over is ved omgivende temperaturer fra (– 100-0) °C:
|
(7-78) |
hvor:
T sat = vandets mætningstemperatur ved målt betingelse [K]
3.3.2.2. Dugpunkt
Hvis luftfugtighed måles som et dugpunkt, skal vandmængden i en ideel gas x H2O [mol/mol] beregnes ved hjælp af ligning (7-79):
|
(7-79) |
hvor:
x H2O = vandmængde i en ideel gas [mol/mol]
p H2O = vandets damptryk ved det målte dugpunkt, T sat=T dew [kPa]
p abs = vådt absolut statisk tryk ved dugpunktmålingsstedet [kPa]
3.3.2.3. Relativ fugtighed
Hvis fugtigheden måles som relativ fugtighed RH %, beregnes vandmængden i en ideel gas x H2O [mol/mol] ved hjælp af ligning (7-80):
|
(7-80) |
hvor:
RH % = relativ fugtighed [ %]
p H2O = vanddamptryk ved 100 % relativ fugtighed på stedet for måling af relativ fugtighed, T sat = T amb [kPa]
p abs = vådt absolut statisk tryk ved målingsstedet for relativ fugtighed [kPa]
3.3.2.4. Bestemmelse af dugpunkt ud fra relativ fugtighed og tør termometerføler
Hvis fugtigheden måles som relativ fugtighed, RH %, bestemmes dugpunktet, T dew, ud fra RH % og temperatur målt med tør termometerføler ved hjælp af ligning (7-81):
(7-81)
hvor:
p H2O = vanddamptryk skaleret til den relative fugtighed på stedet for måling af relativ fugtighed, T sat = T amb
T dew = dugpunkt bestemt ud fra målinger af relativ fugtighed og temperatur med tør termometerføler
3.3.3. Brændstofegenskaber
Den generelle kemisk brændstofformel er, CH α O β S γ N δ hvor α er det atomare hydrogen-carbon-forhold (H/C), β det atomare oxygen-carbon-forhold (O/C), γ er det atomare svovl-carbon-forhold (S/C) og δ det atomare nitrogen-carbon-forhold (N/C). Carbonmassebrøken for brændstoffet w C kan beregnes på grundlag af denne formel. I tilfælde af dieselbrændstof kan den simple formel CH α O β anvendes. Standardværdierne for brændstofsammensætning kan udledes af tabel 7.3.
Tabel 7.3.
Standardværdier for det atomare hydrogen-carbon-forhold, α, det atomare oxygen-carbon-forhold, β, det atomare svovl-carbon-forhold, γ, det atomare nitrogen-carbon-forhold, δ, og carbonmassebrøkken for brændstof, w c, for referencebrændstoffer
Brændstof |
Atomare hydrogen-, oxygen-, svovl- og nitrogen-carbon-forhold CHαOβSγNδ |
Carbonmassekoncentration, w C [g/g] |
Diesel (ikke-vejgående gasolie) |
CH1,80O0S0N0 |
0,869 |
Ethanol til dedikerede motorer med kompressionstænding (ED95) |
CH2,92O0,46S0N0 |
0,538 |
Benzin (E10) |
CH1,92O0,03S0N0 |
0,833 |
Benzin (E0) |
CH1,85O0S0N0 |
0,866 |
Ethanol (E85) |
CH2,73O0,36S0N0 |
0,576 |
LPG |
CH2,64O0S0N0 |
0,819 |
Naturgas/biomethan |
CH3,78O0,016S0N0 |
0,747 |
3.3.3.1. Beregning af carbonmassekoncentration wC
Som et alternativ til standardværdierne i tabel 7.3, eller når standardværdierne ikke er oplyst for det referencebrændstof, der anvendes, kan carbonmassekoncentrationen w C beregnes ud fra målte brændstofegenskaber ved hjælp af ligning (7-82). Værdierne for α og β bestemmes for brændstoffet og indsættes i ligningen i alle tilfælde, men γ og δ kan sættes til nul, hvis de er nul i den tilsvarende line i tabel 7.3:
|
(7-82) |
hvor:
M C = carbons molmasse
α = det atomare hydrogen-carbon-forhold for den brændstofblanding, der forbrændes, vægtet for molforbrug
M H = hydrogens molmasse
β = det atomare oxygen-carbon-forhold for den brændstofblanding, der forbrændes, vægtet for molforbrug
M O = oxygens molmasse
γ = det atomare svovl-carbon-forhold for den brændstofblanding, der forbrændes, vægtet for molforbrug
M S = svovls molmasse
δ = det atomare nitrogen-carbon-forhold for den brændstofblanding, der forbrændes, vægtet for molforbrug
M N = nitrogens molmasse
3.3.4. Total HC-koncentration (THC) oprindelig kontamineringskorrektion
Med hensyn til HC-måling beregnes x THC[THC-FID] ved anvendelse af den oprindelige THC-kontamineringskoncentration x THC[THC-FID]init fra punkt 7.3.1.2 i bilag VI ved hjælp af ligning (7-83):
|
(7-83) |
hvor:
x THC[THC-FID]cor = THC-koncentration korrigeret for kontaminering [mol/mol]
x THC[THC-FID]uncorr = THC-ukorrigeret koncentration [mol/mol]
x THC[THC-FID]init = oprindelig THC-kontamineringskoncentration [mol/mol]
3.3.5. Strømningsvægtet middelkoncentration
I nogle punkter i dette afsnit kan det være nødvendigt at beregne en strømningsvægtet middelkoncentration for at fastslå anvendelsesområdet for visse af bestemmelserne. En strømningsvægtet middelværdi er middelværdien af en mængde, efter at den er blevet vægtet proportionalt med en tilsvarende strømningshastighed. Hvis f.eks. en gaskoncentration måles kontinuerligt i motorens ufortyndede udstødningsgas, er den strømningsvægtede middelværdi summen af produkterne af hver registreret koncentration gange den respektive molstrømningshastighed af udstødningsgassen, divideret med summen af de registrerede værdier for strømningshastighed. Som et andet eksempel kan nævnes, at prøvesækkoncentrationen fra et CVS-system er den samme som den strømningsvægtede middelværdi, fordi selve CVS-systemet strømningsvægter sækkens koncentration. En vis strømningsvægtet middelkoncentration i en standardemission kan i visse tilfælde allerede forventes på baggrund af tidligere prøvning af lignende motorer eller prøvning af tilsvarende udstyr og instrumenter.
3.4. Den kemiske ligevægt af brændstof, indsugningsluft og udstødningsgas
3.4.1. Generelt
Den kemiske ligevægt af brændstof, indsugningsluft og udstødningsgas kan anvendes til at beregne strømning, mængden af vand i disse strømninger og den våde koncentration af bestanddelene i disse strømninger. Med en enkelt strøm af enten brændstof, indsugningsluft eller udstødningsgas kan den kemiske ligevægt anvendes til at bestemme strømmen af de to andre. F.eks. kan den kemiske ligevægt anvendes sammen med enten indsugningsluft eller brændstofstrøm til bestemmelse af den ufortyndede udstødningsstrøm.
3.4.2. Procedurer, som kræver kemisk ligevægt
Der kræves kemisk ligevægt for at bestemme følgende:
a) Mængden af vand i en ufortyndet eller fortyndet udstødningsstrøm, x H2Oexh, når der ikke foretages måling af den vandmængde, der fjernes af et prøvetagningssystem, med henblik på korrektion herfor.
b) Den strømningsvægtede middelandel af fortyndingsluft i fortyndet udstødningsgas, x dil/exh, når der ikke foretages måling af fortyndingsluft for at korrigere for baggrundsemissionen. Det skal bemærkes, at hvis kemisk ligevægt anvendes til dette formål, antages udstødningsgassen at være støkiometrisk, selv om det ikke er tilfældet.
3.4.3. Procedure for kemisk ligevægt
Beregningerne af en kemisk ligevægt indbefatter et system af ligninger, som kræver iteration. De oprindelige værdier på op til tre mængder anslås: mængden af vand i den målte strøm, x H2Oexh, andelen af fortyndingsluft i fortyndet udstødningsgas (eller overskydende luft i den ufortyndede udstødningsgas), x dil/exh, og mængden af produkter på C1-basis pr. tørt mol af tør målt strøm, x Ccombdry. Der kan anvendes tidsvægtede middelværdier for forbrændingsluftens fugtindhold og fortyndelsesluftens fugtindhold i den kemiske ligevægt, forudsat at forbrændingsluftens og fortyndingsluftens fugtindhold overholder tolerancerne på ± 0,0025 mol/mol af deres respektive middelværdier i prøvningsintervallet. For hver emissionskoncentration, x, og vandmængde, x H2Oexh, bestemmes de fuldstændigt tørre koncentrationer, x dry og x H2Oexhdry. Brændstoffets atomare hydrogen-carbon-forhold, α, oxygen-carbon-forhold, β, og carbonmassebrøkken for brændstof, w C anvendes også. Til prøvebrændstoffet kan α og β eller standardværdierne i tabel 7.3 anvendes.
Foretag følgende skridt for at fuldstændiggøre den kemiske ligevægt:
a) Målte koncentrationer som x CO2meas, x NOmeas og x H2Oint omregnes til tørre koncentrationer ved at dividere dem med et minus den vandmængde, der er til stede ved de respektive målinger, for eksempel: x H2OxCO2meas, x H2OxNOmeas og x H2Oint. Hvis den mængde vand, der er til stede under den »våde måling«, er den samme som den ukendte mængde vand i udstødningsgasstrømmen, x H2Oexh, skal den løses iterativt for den pågældende værdi i ligningssystemet. Hvis der kun måles samlet NOx uden separat måling af NO og NO2, skal den samlede NOx-koncentrations fordeling mellem NO og NO2 for den kemiske ligevægt findes efter et velbegrundet teknisk skøn. Den molære koncentration af NOx, x NOx, kan antages at være 75 % NO og 25 % NO2. For NO2-lagringssystemer til efterbehandling kan x NOx antages at være 25 % NO og 75 % NO2. Til beregning af NOx-emissionsmassen skal molmassen af NO2 for den effektive molmasse af alle NOx-arter, uanset den faktiske NO2-andel af NOx, anvendes.
b) Ligningerne (7-82)-(7-99) i dette punkts litra d) skal indføres i et computerprogram med henblik på iterativ løsning af x H2Oexh, x Ccombdry og x dil/exh. De oprindelige værdier for x H2Oexh, x Ccombdry og x dil/exh antages ud fra et velbegrundet teknisk skøn. Det anbefales at antage en oprindelig vandmængde, der er omtrent dobbelt så stor som vandmængden i indsugningsluften eller fortyndingsluften. Det anbefales at antage en oprindelig værdi på x Ccombdry som summen af de målte værdier for CO2, CO og THC. Det anbefales ligeledes at antage en oprindelig x dil på mellem 0,75 og 0,95, f.eks. 0,8. Værdierne i ligningssystemet anvendes, indtil de senest opdaterede overslag alle ligger inden for ± 1 % af deres respektive seneste beregnede værdier.
c) Følgende symboler og tekst med sænket skrift anvendes i ligningssystemet i dette punkts litra c), hvor enheden x er mol/mol:
Symbol |
Beskrivelse |
x dil/exh |
Mængden af fortyndingsgas eller overskydende luft pr. mol udstødningsgas |
x H2Oexh |
Mængde H2O i udstødningen pr. mol udstødningsgas |
x Ccombdry |
Carbonmængde fra brændstof i udstødningen pr. mol tør udstødningsgas |
x H2Oexhdry |
Vandmængde i udstødningen pr. tør mol af tør udstødningsgas |
x prod/intdry |
Mængden af tørre støkiometriske produkter pr. tørt mol indsugningsluft |
x dil/exhdry |
Mængden af fortyndingsgas og/eller overskydende luft pr. mol tør udstødningsgas |
x int/exhdry |
Mængde indsugningsluft, der er nødvendig for at fremstille faktiske forbrændingsprodukter pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas |
x raw/exhdry |
Mængden af ufortyndet udstødning, uden overskydende luft, pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas |
x O2intdry |
Mængde indsugningsluft O2 pr. mol tør indsugningsluft; x O2intdry = 0,209445 mol/mol kan antages |
x CO2intdry |
Mængde indsugningsluft CO2 pr. mol tør indsugningsluft; x CO2intdry = 375 μmol/mol kan anvendes, men det anbefales at måle den faktiske koncentration i indsugningsluften |
x H2Ointdry |
Mængde indsugningsluft H2O pr. mol tør indsugningsluft |
x CO2int |
Mængde indsugningsluft CO2 pr. mol indsugningsluft |
x CO2dil |
Mængde fortyndingsgas CO2 pr. mol fortyndingsgas |
x CO2dildry |
Mængde fortyndingsgas CO2 pr. mol tør fortyndingsgas Hvis der anvendes luft som fortyndingsmiddel, kan x CO2dildry = 375 μmol/mol anvendes, men det anbefales at måle den faktiske koncentration i indsugningsluften |
x H2Odildry |
Mængde fortyndingsgas H2O pr. mol tør fortyndingsgas |
x H2Odil |
Mængde fortyndingsgas H2O pr. mol fortyndingsgas |
x [emission]meas |
Målt emissionsmængde i prøven ved den respektive gasanalysator |
x [emission]dry |
Emissionsmængde pr. tørt mol af den tørre prøve |
x H2O[emission]meas |
Vandmængde i prøven på emissionsdetektionsstedet. Disse værdier måles eller anslås i overensstemmelse med punkt 9.3.2.3.1 |
x H2Oint |
Vandmængde i indsugningsluften, baseret på fugtighedsmåling af indsugningsluften. |
K H2Ogas |
Ligevægtskoefficient for vand/gas-reaktion. 3,5, eller der kan beregnes en anden værdi på grundlag af et velbegrundet teknisk skøn |
α |
Det atomare hydrogen-carbon-forhold for den brændstofblanding (CHαOβ), der forbrændes, vægtet for molforbrug |
β |
Det atomare oxygen-carbon-forhold den brændstofblanding (CHαOβ), der forbrændes, vægtet for molforbrug |
d) Følgende ligninger [(7-84)-(7-101)] anvendes til iterativt at løse x dil/exh, x H2Oexh og x Ccombdry:
|
(7-84) |
|
(7-85) |
|
(7-86) |
|
(7-87) |
|
(7-88) |
|
(7-89) |
|
(7-90) |
|
(7-91) |
|
(7-92) |
|
(7-93) |
|
(7-94) |
|
(7-95) |
|
(7-96) |
|
(7-97) |
|
(7-98) |
|
(7-99) |
|
(7-100) |
|
(7-101) |
Ved den kemiske ligevægt beregnes molstrømningshastigheden som beskrevet i punkt 3.5.3 og 3.6.3.
3.4.4. NOx-korrektion for fugtindhold
Alle NOx-koncentrationer, herunder fortyndingsluftens baggrundskoncentration, korrigeres for indsugningsluftens fugtindhold ved hjælp af ligning (7-102) eller (7-103):
a) For motorer med kompressionstænding
x NOxcor = x NOxuncor · (9,953 · x H2O + 0,832) |
(7-102) |
b) For motorer med gnisttænding
x NOxcor = x NOxuncor · (18,840 · x H2O + 0,68094) |
(7-103) |
hvor:
x NOxuncor |
= |
ukorrigeret NOx-molær koncentration i udstødningsgassen [μmol/mol] |
x H2O |
= |
vandmængde i indsugningsluften [mol/mol] |
3.5. Ufortyndede forurenende luftarter
3.5.1. De forurenende luftarters masse
For at beregne den samlede masse for hver prøvning af forurenende luftarter m gas [g/test] multipliceres dens molære koncentration med dens respektive molstrøm og med udstødningsgassens molmasse; derefter foretages integration gennem prøvningscyklussen: [ligning (7-104)]:
|
(7-104) |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af den generiske forurenende luftart [g/mol] |
ṅ exh |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
x gas |
= |
øjeblikkelig molær koncentration af den generiske gas på våd basis [mol/mol] |
t |
= |
tid [s] |
Eftersom ligning (7-104) skal løses ved hjælp af numerisk integration, transformeres den til ligning (7-105):
|
(7-105) |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
x gas i |
= |
øjeblikkelig molær koncentration af den generiske gas på våd basis [mol/mol] |
f |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
Den generelle ligning kan ændres, afhængigt af hvilket målesystem der anvendes, om der foretages batchvis eller kontinuerlig prøveudtagning, og om der prøvetages ved varierende frem for konstant strømningshastighed.
a) Ved kontinuerlig prøvetagning beregnes massen af den forurenende luftart m gas [g/test], hvis der er tale om varierende strømningshastighed, ved hjælp af ligning (7-106):
|
(7-106) |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
x gas i |
= |
øjeblikkelig molandel af den forurenende luftart på våd basis [mol/mol] |
f |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
b) Stadig ved kontinuerlig prøvetagning, men i det særlige tilfælde med konstant strømningshastighed, beregnes massen af den forurenende luftart m gas [g/test] ved hjælp af ligning (7-107):
|
(7-107) |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh |
= |
udstødningsgassens molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
|
= |
gennemsnitlig molandel af den forurenende luftart på våd basis [mol/mol] |
Δt |
= |
prøvningsintervallets varighed |
c) For batch-prøvetagning, uanset strømningshastigheden er varierende eller konstant, kan ligning (7-104) forenkles ved hjælp af ligning (7-108):
|
(7-108) |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
|
= |
gennemsnitlig molandel af den forurenende luftart på våd basis [mol/mol] |
ƒ |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
3.5.2. Omregning af koncentrationen fra tør til våd
Parametrene i dette punkt fås fra resultaterne af den kemiske ligevægt som beregnet i punkt 3.4.3. Der eksisterer følgende forhold mellem gassens molære koncentration i den målte strømning x gasdry og x gas [mol/mol] udtrykt som henholdsvis tør og våd basis [ligning (7-109) og (7-110)]:
|
(7-109) |
|
(7-110) |
hvor:
x H2O |
= |
molandel vand i den målte strømning på våd basis [mol/mol] |
x H2Odry |
= |
molandel vand i den målte strømning på tør basis [mol/mol] |
For forurenende luftarter skal der foretages korrektion for fjernet vand for den generiske koncentration x [mol/mol] ved hjælp af ligning (7-111):
|
(7-111) |
hvor:
x [emission]meas |
= |
molandel emission i den målte strømning på målestedet [mol/mol] |
x H2O[emission]meas |
= |
vandmængde i den målte strømning ved koncentrationsmålingen [mol/mol] |
x H2Oexh |
= |
vandmængde ved flowmeteret [mol/mol] |
3.5.3. Udstødningsgassens molære strømningshastighed
Den molære strømningshastighed for den ufortyndede udstødningsgas kan måles direkte eller beregnes på grundlag af den kemiske ligevægt i punkt 3.4.3. Beregningen af den molære strømningshastighed for ufortyndet udstødningsgas foretages ud fra den målte molære strømningshastighed for indsugningsluften eller brændstoffets massestrømningshastighed. Den molære strømningshastighed for den ufortyndede udstødningsgas kan beregnes ud fra emissionsprøverne, ṅ exh, på grundlag af den målte molære strømningshastighed for indsugningsluften, ṅ int, eller den målte massestrømningshastighed for brændstoffet, ṁ fuel, og de værdier, der beregnet ved hjælp af den kemiske ligevægt i punkt 3.4.3. Den skal udregnes for den kemiske ligevægt i 3.4.3 med samme hyppighed som ṅ int eller ṁ fuel opdateres og registreres.
a) Krumtaphusgassernes strømningshastighed. Den ufortyndede udstødningsgasstrøm kan kun beregnes på grundlag af ṅ int eller ṁ fuel, hvis mindst et af følgende gælder for strømningshastigheden af krumtaphusemissioner:
i) Prøvemotoren har et seriefremstillet forureningsbegrænsende system med et lukket krumtaphus, der leder krumtaphusstrømmen tilbage til indsugningsluften nedstrøms for indsugningsluftens flowmeter.
ii) Under emissionsprøvningen ledes åbne krumtaphusstrømme til udstødningsgassen, jf. punkt 6.10 i bilag VI.
iii) Åbne krumtaphusemissioner og -strømme måles og tilføjes til bremsespecifikke emissionsberegninger.
iv) Ved hjælp af emissionsdata eller teknisk analyse kan det påvises, at udeladelse af åbne krumtaphusgassers strømningshastighed ikke indvirker negativt på overholdelsen af de gældende standarder.
b) Beregning af den molære strømningshastighed baseret på indsugningsluft.
På grundlag af ṅ int måles udstødningsgassens molære strømningshastighed ṅ exh [mol/s] ved hjælp af ligning (7-112):
|
(7-112) |
hvor:
ṅ exh |
= |
molære strømningshastighed af ufortyndet udstødningsgas, som emissionen måles fra [mol/s] |
ṅ ind |
= |
indsugningsluftens molære strømningshastighed inkl. indsugningsluftens fugtindhold [mol/s] |
x int/exhdry |
= |
mængde indsugningsluft, der er nødvendig for at fremstille faktiske forbrændingsprodukter pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas [mol/mol] |
x raw/exhdry |
= |
mængde ufortyndet udstødningsgas, uden overskydende luft, pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas [mol/mol] |
x H2Oexhdry |
= |
vandmængde i udstødningsgas pr. tør mol af tør udstødningsgas [mol/mol] |
c) Beregning af den molære strømningshastighed baseret på brændstoffets massestrømningshastighed
På grundlag af ṁ fuel beregnes ṅ exh [mol/s] som følger:
Når der foretages laboratorieundersøgelser, må denne beregning kun anvendes i forbindelse med NRSC og RMC i diskret modus [ligning (7-113)]:
|
(7-113) |
hvor:
ṅ exh |
= |
molære strømningshastighed af ufortyndet udstødningsgas, som emissionen måles fra |
ṁ fuel |
= |
strømningshastighed inkl. indsugningsluftens fugtindhold [g/s] |
w C |
= |
carbonmassebrøk for det pågældende brændstof [g/g] |
x H2Oexhdry |
= |
mængde H2O pr. tørt mol målt strøm [mol/mol] |
M C |
= |
molekylemasse af carbon 12,0107 g/mol |
x Ccombdry |
= |
carbonmængde fra brændstof i udstødningsgassen pr. mol tør udstødningsgas [mol/mol] |
d) Beregning af den molære strømningshastighed for ufortyndet udstødningsgas baseret på den målte molære strømningshastighed for indsugningsluften, den molære strømningshastighed for den fortyndede udstødningsgas og fortyndet kemisk ligevægt
Den molære strømningshastighed for udstødningsgas ṅ exh [mol/s] kan beregnes på grundlag af den målte molære strømningshastighed for indsugningsluften, ṅ int, den målte molære strømningshastighed for fortyndet udstødningsgas, ṅ dexh, og de værdier, der er beregnet ved hjælp af den kemiske ligevægt i punkt 3.4.3. Bemærk, at den kemiske ligevægt skal være baseret på koncentrationer af fortyndet udstødningsgas. For beregninger vedrørende kontinuerlig gennemstrømning skal den udregnes for den kemiske ligevægt i 3.4.3 med samme hyppighed som ṅ int eller ṅ dexh opdateres og registreres. Denne beregnede ṅ dexh kan anvendes til verifikation af PM-fortyndingsforholdet, beregning af den molære strømningshastighed af fortyndingsluften ved baggrundskorrektionen i punkt 3.6.1 og beregningen af massen af emissioner i punkt 3.5.1 for arter, der måles i den rå udstødningsgas.
På grundlag af den molære strømningshastighed for fortyndet udstødningsgas indsugningsluft beregnes strømningshastigheden for udstødningsgas, ṅ exh [mol/s], som følger:
|
(7-114) |
hvor
ṅ exh |
= |
molære strømningshastighed af ufortyndet udstødningsgas, som emissionens måles ud fra [mol/s] |
x int/exhdry |
= |
mængde indsugningsluft, der er nødvendig for at fremstille faktiske forbrændingsprodukter pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas [mol/mol] |
x raw/exhdry |
= |
mængde ufortyndet udstødningsgas, uden overskydende luft, pr. mol tør (ufortyndet eller fortyndet) udstødningsgas [mol/mol] |
x H2Oexh |
= |
vandmængde i udstødningsgas pr. mol udstødningsgas [mol/mol] |
ṅ dexh |
= |
molære strømningshastighed af fortyndet udstødningsgas, som emissionen måles ud fra [mol/s] |
ṅ int |
= |
indsugningsluftens molære strømningshastighed inkl. indsugningsluftens fugtindhold [mol/s] |
3.6. Fortyndede forurenende luftarter
3.6.1. Beregning af emissionsmasse og baggrundskorrektion
Beregningen af massen af forurenende luftarter m gas [g/test] som funktion af emissionens molære strømningshastighed foretages således:
a) Kontinuerlig prøvetagning, varierende strømningshastighed, beregnes ved hjælp af ligning (7-106):
|
[jf. ligning (7-106)] |
hvor:
Mgas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
x gas i |
= |
øjeblikkelig molær koncentration af den generiske gas på våd basis [mol/mol] |
ƒ |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
Kontinuerlig prøvetagning, konstant strømningshastighed, beregnes ved hjælp af ligning (7-107):
|
[jf. ligning (7-107)] |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh |
= |
udstødningsgassens molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
|
= |
gennemsnitlig molandel af den forurenende luftart på våd basis [mol/mol] |
Δt |
= |
prøvningsintervallets varighed |
b) batch-prøvetagning, uanset om strømningshastigheden er varierende eller konstant, beregnes ved hjælp af ligning (7-108):
|
[jf. ligning (7-108)] |
hvor:
M gas |
= |
molmasse af generisk emission [g/mol] |
ṅ exh i |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed på våd basis [mol/s] |
|
= |
gennemsnitlig molandel af den forurenende luftart på våd basis [mol/mol] |
ƒ |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
c) Hvis der er tale om fortyndet udstødningsgas, korrigeres de forurenende luftarters masseværdier ved at fratrække massen af baggrundsemissionen som følge af fortyndingsluft:
i) Først bestemmes fortyndingsluftens molære strømningshastighed ṅ
airdil [mol/s] i prøvningsintervallet. Dette kan være en målt mængde eller mængde beregnet ud fra den fortyndede udstødningsgasstrøm og den strømningsvægtede middelandel af fortyndingsluft i fortyndet udstødningsgas,
.
ii) Den samlede strøm af fortyndingsluft [mol] ganges med baggrundskoncentrationens middelkoncentration. Dette kan være en tidsvægtet middelværdi eller en strømningsvægtet middelværdi (f.eks. en forholdsmæssigt udtaget baggrundskoncentration). Produktet af n airdil og en baggrundskoncentrations middelkoncentration er den samlede mængde baggrundsemission.
iii) Hvis resultatet er en molær mængde, omregnes den til en masse for baggrundsemissionen m bkgnd [g] ved at gange med den molære emissionsmasse, M gas [g/mol].
iv) Den samlede baggrundsmasse trækkes fra den samlede masse for at korrigere for baggrundsemissionen.
v) Fortyndingsluftens samlede strøm kan bestemmes ved direkte strømningsmåling. I dette tilfælde beregnes baggrundens samlede masse ved hjælp af fortyndingsluftstrømmen, n airdil. Baggrundsmassen trækkes fra den samlede masse. Resultatet anvendes i bremsespecifikke emissionsberegninger.
vi) Fortyndingsluftens samlede strøm kan bestemmes ud fra den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas og en kemisk ligevægt for brændstof, indsugningsluft og udstødningsgas som beskrevet i punkt 3.4. I dette tilfælde beregnes baggrundens samlede masse ved hjælp af den samlede strøm af fortyndet udstødningsgas, n
dexh. Derefter ganges dette resultat med den strømningsvægtede middelandel af fortyndingsluft i den fortyndede udstødningsgas,
.
Ved de to tilfælde (v) og (vi) anvendes følgende ligning (7-115) og (7-116):
|
(7-115) |
|
(7-116) |
hvor:
m gas |
= |
de forurenende luftarters samlede masse [g] |
m bkgnd |
= |
samlede baggrundsmasser [g] |
m gascor |
= |
gasmasse korrigeret for baggrundsemission [g] |
M gas |
= |
molekylemasse for generisk forurenende luftarter [g/mol] |
x gasdil |
= |
koncentrationen af forurenende luftarter i fortyndingsluft [mol/mol] |
n airdil |
= |
fortyndingsluftens molære strøm [mol] |
|
= |
fortyndingsluftens strømningsvægtede middelbrøk i fortyndet udstødningsgas [mol/mol] |
|
= |
gassens andel af baggrundsemissionen [mol/mol] |
n dexh |
= |
samlet fortyndet udstødningsgasstrøm [mol] |
3.6.2. Omregning af koncentrationen fra tør til våd
De samme forhold for ufortyndede gasser (punkt 3.5.2) anvendes til omregning fra tør til våd af fortyndede prøver. Med hensyn til fortyndingsluft foretages en fugtighedsmåling for at beregne dens andel af vanddamp x H2Odildry [mol/mol] ved hjælp af ligning (7-96):
|
[jf. ligning (7-96)] |
hvor:
x H2Odil |
= |
molær vandandel i fortyndingsluftstrømmen [mol/mol] |
3.6.3. Udstødningsgassens molære strømningshastighed
a) Beregning ved hjælp af kemisk ligevægt
Den molære strømningshastighed ṅ exh [mol/s] kan beregnes ud fra brændstoffets massestrømningshastighed ṁ fuel ved hjælp af ligning (7-113):
|
[jf. ligning (7-113)] |
hvor:
ṅ exh |
= |
molære strømningshastighed af ufortyndet udstødningsgas, som emissionen måles fra |
ṁ fuel |
= |
strømningshastighed inkl. indsugningsluftens fugtindhold [g/s] |
w C |
= |
carbonmassebrøk for det pågældende brændstof [g/g] |
x H2Oexhdry |
= |
mængde H2O pr. tørt mol målt strøm [mol/mol] |
M C |
= |
molekylemasse af carbon 12,0107 g/mol |
x Ccombdry |
= |
carbonmængde fra brændstof i udstødningsgassen pr. mol tør udstødningsgas [mol/mol] |
b) Måling
Udstødningsgassens molære strømningshastighed kan måles ved hjælp af tre systemer:
i) Den molære strømningshastighed for PDP. Baseret på den hastighed, ved hvilken den positive fortrængningspumpe (PDP) fungerer i et prøvningsinterval, anvendes den tilsvarende hældning a 1 og skæringen, a 0 [-], som beregnet efter kalibreringsproceduren i tillæg 1, til at beregne den molære strømningshastighed ṅ [mol/s] ved hjælp af ligning (7-117):
|
(7-117) |
hvor:
|
(7-118) |
hvor:
a 1 |
= |
kalibreringskoefficient [m3/s] |
a 0 |
= |
kalibreringskoefficient [m3/omdr.] |
p in, p out |
= |
indgangstryk/udgangstryk [Pa] |
R |
= |
molgaskonstant [J/(mol K)] |
T in |
= |
indgangstemperatur [K] |
V rev |
= |
PDP pumpet volumen [m3/omdr.] |
f n.,PDP |
= |
PDP-hastighed (omdr./s) |
ii) Den molære strømningshastighed for SSV. Ud fra ligningen C d versus Re # bestemt i overensstemmelse med tillæg 1 beregnes den molære strømningshastighed for den subsoniske venturi (SSV) under emissionsprøvning ṅ [mol/s] ved hjælp af ligning (7-119):
|
(7-119) |
hvor:
p in |
= |
indgangstryk [Pa] |
A t |
= |
Venturihals tværsnitsareal [m2] |
R |
= |
molgaskonstant [J/(mol K)] |
T in |
= |
indgangstemperatur [K] |
Z |
= |
kompressibilitetsfaktor |
M mix |
= |
molmasse af den fortyndede udstødningsgas [kg/mol] |
C d |
= |
SSV-udladningskoefficient [-] |
C f |
= |
SSV-strømningskoefficient [-] |
iii) Molær strømningshastighed for CFV For at beregne den molære strømningshastighed gennem en venturi eller en kombination af venturier anvendes dens respektive middelværdi C d og andre konstanter, bestemt i henhold til tillæg 1. Beregningen af dens molære strømningshastighed ṅ [mol/s] under emissionsprøvning beregnes ved hjælp af ligning (7-120):
|
(7-120) |
hvor:
p in |
= |
indgangstryk [Pa] |
A t |
= |
Venturihals tværsnitsareal [m2] |
R |
= |
molgaskonstant [J/(mol K)] |
T in |
= |
indgangstemperatur [K] |
Z |
= |
kompressibilitetsfaktor |
M mix |
= |
molmasse af den fortyndede udstødningsgas [kg/mol] |
C d |
= |
CFV-udladningskoefficient [-] |
C f |
= |
CFV-strømningskoefficient [-] |
3.7. Partikelbestemmelse
3.7.1. Prøveudtagning
a) Prøveudtagning fra en varierende strømningshastighed:
Hvis der indsamles en batchprøve fra en udstødningsgas med varierende strømningshastighed, skal der udtages en prøve, som er proportionel med udstødningsgassens varierende strømningshastighed. Strømningshastigheden integreres gennem et prøvningsinterval for at bestemme den samlede strømning. Den gennemsnitlige PM-koncentration
(som allerede er i masseenheder pr. mol prøve) ganges med den samlede strømning for at få den samlede partikelmasse m
PM [g] ved hjælp af ligning (7-121):
|
(7-121) |
hvor:
ṅi |
= |
udstødningsgassens øjeblikkelige molære strømningshastighed [mol/s] |
|
= |
PM-middelkoncentration [g/mol] |
Δti |
= |
prøvetagningsinterval (s) |
b) Prøveudtagning fra en konstant strømningshastighed
Hvis der indsamles en batchprøve fra en udstødningsgas med konstant strømningshastighed, skal den gennemsnitlige molære strømningshastighed, fra hvilken prøven udtages, bestemmes. Den gennemsnitlige PM-koncentration ganges med den samlede strømning for at få den samlede partikelmasse m PM[g] ved hjælp af ligning (7-122):
|
(7-122) |
hvor:
ṅ |
= |
udstødningsgassens molære strømningshastighed [mol/s] |
|
= |
PM-middelkoncentration [g/mol] |
Δt |
= |
prøvningsintervallets varighed [s] |
Ved prøveudtagning med et konstant fortyndingsforhold (DR) beregnes m PM [g] ved hjælp af ligning (7-123):
|
(7-123) |
hvor:
m PMdil |
= |
PM-masse i fortyndingsluften [g] |
DR |
= |
fortyndingsforhold [-] defineret som forholdet mellem massen af emissionen m og massen af fortyndet udstødningsgas m dil/exh (DR = m/m dil/exh). |
Fortyndingsforholdet DR kan udtrykkes som en funktion af x dil/exh [ligning (7-124)]:
|
(7-124) |
3.7.2. Baggrundskorrektion
Der anvendes samme tilgang som i punkt 3.6.1 til at korrigere PM-massen for baggrunden. Ved at gange
med den samlede strøm af fortyndingsluft, findes den samlede PM-baggrundsmasse (m
PMbkgnd [g]). ved at trække den samlede baggrundsmasse fra den samlede masse findes den baggrundskorrigerede partikelmasse m
PMcor [g] [ligning (7-125)]:
|
(7-125) |
hvor:
m PMuncor |
= |
ukorrigeret PM-mase [g] |
|
= |
middelkoncentrationen af PM i fortyndingsluft [g/mol] |
n airdil |
= |
fortyndingsluftens molære strøm [mol] |
3.8. Cyklusdrift og specifikke emissioner
3.8.1. Emission af forurenende luftarter
3.8.1.1. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC
Der henvises til punkt 3.5.1 og 3.6.1 for henholdsvis ufortyndet og fortyndet udstødningsgas. De resulterende værdier for effekt på Pi [kW] integreres gennem et prøvningsinterval. Det samlede arbejde W act [kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-126):
|
(7-126) |
hvor:
Pi |
= |
øjeblikkelig motoreffekt [kW] |
ni |
= |
øjeblikkelig motorhastighed [o./min.] |
Ti |
= |
øjeblikkeligt motordrejningsmoment [Nm] |
W act |
= |
faktisk udført arbejde i cyklussen [kWh] |
ƒ |
= |
datafangsthastighed [Hz] |
N |
= |
antal målinger [-] |
Hvis der er monteret tilbehør i overensstemmelse med tillæg 2 til bilag VI, justeres det øjeblikkelige motordrejningsmoment i ligning (7-126) ikke. Hvis tilbehør, der er nødvendigt ifølge punkt 6.3.2 eller 6.3.3 i bilag VI til denne forordning, og som burde have været monteret med henblik på prøvningen, ikke blev monteret, eller tilbehør, der burde have været afmonteret med henblik på prøvningen, er monteret skal værdien af Ti i ligning (7-126) justeres ved hjælp af ligning (7-127):
T i = T i ,meas + T i, AUX |
(7-127) |
hvor:
Ti ,meas |
= |
målt værdi af øjeblikkeligt motordrejningsmoment |
Ti, AUX |
= |
tilsvarende værdi af moment, der er nødvendigt til at drive tilbehør, bestemt i overensstemmelse med punkt 7.7.2.3.2 i bilag VI til denne forordning. |
De specifikke emissioner e gas [g/kWh] beregnes på følgende måder, afhængigt af typen af prøvningscyklus.
|
(7-128) |
hvor:
m gas |
= |
emissionens samlede masse [g/test] |
W act |
= |
arbejde i cyklussen [kWh] |
I forbindelse med NRTC for andre forurenende luftarter end CO2 skal det endelige prøvningsresultat e gas [g/kWh] være et vægtet gennemsnit for koldstartsprøvning og varmstartsprøvning beregnet ved hjælp af ligning (7-129):
|
(7-129) |
hvor:
m cold er gasmasseemissionerne ved koldstarts-NRTC [g]
W act, cold er det faktiske arbejde ved koldstarts-NRTC [kWh]
m hot er gasmasseemissionerne ved varmstarts-NRTC [g]
W act, hot er det faktiske arbejde ved varmstarts-NRTC [kWh]
I forbindelse med NRTC for CO2 skal det endelige prøvningsresultat e CO2 [g/kWh] beregnes fra varmstarts-NRTC beregnet ved hjælp af ligning (7-130):
|
(7-130) |
hvor:
m CO2, hot er CO2-masseemissionerne ved varmstarts-NRTC [g]
W act, hot er det faktiske arbejde ved varmstarts-NRTC [kWh]
3.8.1.2. NRSC i diskret modus
De specifikke emissioner e gas [g/kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-131):
|
(7-131) |
hvor:
ṁ gas, i |
= |
emissionens gennemsnitlige massestrømningshastighed ved modus i [g/h] |
Pi |
= |
motoreffekt for modus i [kW] med P i = P mi + P auxi (jf. punkt 6.3 og 7.7.1.3 i bilag VI) |
WFi |
= |
vægtningsfaktor for modus i [-] |
3.8.2. Partikelemissioner
3.8.2.1. Transiente prøvningscyklusser (NRTC og LSI-NRTC) og RMC
De specifikke partikelemissioner beregnes ved at transformere ligning (7-128) til ligning (7-132), hvor e gas [g/kWh] og m gas [g/test] erstattes af henholdsvis e PM [g/kWh] og m PM]:
|
(7-132) |
hvor:
m PM |
= |
Partikelemissionens samlede masse, beregnet efter punkt 3.7.1 [g/test] |
W act |
= |
arbejde i cyklussen [kWh] |
Emissionerne ved den transiente sammensatte cyklus (dvs. koldstarts-NRTC og varmstarts-NRTC) beregnes som vist i punkt 3.8.1.1.
3.8.2.2. NRSC i diskret modus
Den specifikke partikelemission e PM [g/kWh] beregnes på følgende måde:
3.8.2.2.1. |
For enkeltfiltermetoden ved hjælp af ligning (7-133):
hvor:
|
3.8.2.2.2. |
For flerfiltermetoden ved hjælp af ligning (7-134):
hvor:
For enkeltfiltermetoden beregnes den effektive vægtningsfaktor WF eff i for hver modus ved hjælp af ligning (7-135):
hvor:
De effektive vægtningsfaktorer må højst afvige med 0,005 (absolut værdi) fra de i tillæg 1 til bilag XVII angivne vægtningsfaktorer. |
3.8.3. Justering for emissionsbegrænsning, der regenereres på et ikke-hyppigt (periodisk) grundlag
Ved motorer, der ikke er i kategori RLL; og som er udstyret med systemer til genbehandling af udstødningen med ikke-hyppig (periodisk) regenerering (jf. punkt 6.6.2 i bilag VI), korrigeres de specifikke emissioner af forurenende gasser og partikler beregnet i overensstemmelse med punkt 3.8.1 og 3.8.2 enten med den relevante multiplikative justeringsfaktor eller med den relevante additive justeringsfaktor. Hvis ikke-hyppig regenerering ikke fandt sted under prøvningen, avendes opjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Hvis ikke-hyppig regenerering fandt sted under prøvningen, avendes nedjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Ved NRSC i diskret modus, hvor justeringsfaktorerne er blevet bestemt for hver modus, skal de anvendes på hver modus ved beregningen af det vægtede emissionsresultat.
3.8.4. Justering for forringelsesfaktor
De specifikke emissioner af forurenende gasser og partikler beregnet i overensstemmelse med punkt 3.8.1 og 3.8.2 hvor det er relevant inklusive justeringsfaktoren for ikke-hyppig regenerering i overensstemmelse med punkt 3.8.3, justeres også med den relevante multiplikative eller additive forringelsesfaktor, der er fastsat i henhold til kravene i bilag III.
3.9. Kalibrering af fortyndet udstødningsgasstrøm (CVS) og relaterede beregninger
I dette afsnit beskrives beregningerne til kalibrering af forskellige flowmetre. Punkt 3.9.1. beskriver først, hvordan man omregner aflæsninger fra reference-flowmetre til brug ved kalibreringsligningerne, som angives på molbasis. I de øvrige punkter beskrives de kalibreringsberegninger, der er specifikke for bestemte typer flowmetre.
3.9.1. Omregninger for referencemåler
I kalibreringsligningerne i dette afsnit anvendes molær strømningshastighed, ṅ ref, som referencemængde. Hvis den anvendte referencemåler viser en strømningshastighed som en anden mængde, f.eks. standardvolumenhastighed, V̇ stdref, faktisk volumenhastighed, V̇ actdref, eller massestrøm, ṁ ref, omregnes referencemålerens visning til molær strømningshastighed ved hjælp af ligning (7-136), (7-137) og (7-138), idet det indskærpes, at mens værdierne for volumenhastighed, massestrømningshastighed, tryk, temperatur og molmasse kan ændre sig under emissionsprøvningen, skal de holdes så konstant som praktisk muligt for de enkelte indstillingspunkter under kalibreringen af flowmeteret:
|
(7-136) |
hvor:
ṅ ref |
= |
molær strømningsreferencehastighed [mol/s] |
V̇ stdref |
= |
referencevolumenstrøm, korrigeret til standardtryk og standardtemperatur [m3/s] |
V̇ actdref |
= |
referencevolumenstrøm ved faktisk tryk og temperatur [m3/s] |
ṁ ref |
= |
referencemassestrøm [g/s] |
p std |
= |
standardtryk [Pa] |
p act |
= |
faktisk gastryk [Pa] |
T std |
= |
standardtemperatur [K] |
T act |
= |
faktisk gastemperatur [K] |
R |
= |
molær gaskonstant [J/(mol · K)] |
M mix |
= |
gassens molmasse [g/mol] |
3.9.2. PDP-kalibreringsberegninger
For hver restriktorposition beregnes følgende værdier ud fra de middelværdier, der er bestemt i punkt 8.1.8.4 i bilag VI, som følger:
a) PDP-mængde pumpet pr. omdrejning, V rev (m3/omdr.):
|
(7-137) |
hvor:
|
= |
middelværdi for den molære strømningsreferencehastighed [mol/s] |
R |
= |
molær gaskonstant [J/(mol · K)] |
|
= |
gennemsnitlig indgangstemperatur [K] |
|
= |
gennemsnitligt indgangstryk [Pa] |
|
= |
gennemsnitlig rotationshastighed [omdr./s] |
b) PDP-slipkorrektionsfaktor, K s [s/omdr.]:
|
(7-138) |
hvor:
|
= |
gennemsnitlig molær strømningsreferencehastighed [mol/s] |
|
= |
gennemsnitlig indgangstemperatur [K] |
|
= |
gennemsnitligt indgangstryk [Pa] |
|
= |
gennemsnitligt udgangstryk [Pa] |
|
= |
gennemsnitlig PDP-rotationshastighed [omdr./s] |
R |
= |
molær gaskonstant [J/(mol · K)] |
c) Der foretages en regression efter mindste kvadraters metode af PDP-volumen pumpet pr. omdrejning, V rev, i forhold til PDP-slipkorrektionsfaktoren, K s, ved at beregne hældningen, a 1, og skæringen, a 0, som beskrevet i tillæg 4.
d) Proceduren i dette punkts litra a)-c) gentages for hver hastighed, som PDP-enheden betjenes ved.
e) Tabel 7.4. Følgende tabel viser disse beregninger for forskellige værdier for
:
Tabel 7.4.
Eksempel på PDP-kalibreringsdata
|
|
a 1 [m3/min] |
a 1 [m3/s] |
a 0 [m3/omdr.] |
755,0 |
12,58 |
50,43 |
0,8405 |
0,056 |
987,6 |
16,46 |
49,86 |
0,831 |
-0 013 |
1254,5 |
20,9 |
48,54 |
0,809 |
0,028 |
1401,3 |
23,355 |
47,30 |
0,7883 |
-0 061 |
f) For hver hastighed, ved hvilken PDP-enheden betjenes, anvendes den tilsvarende hældning, a 1, og skæringspunkt, a 0, til at beregne strømningshastigheden under emissionsprøvningen som beskrevet i punkt 3.6.3, litra b).
3.9.3. Venturiregulerende ligninger og tilladte antagelser
I dette afsnit beskrives de regulerende ligninger og tilladte antagelser i forbindelse med kalibrering af en venturi og beregning af strøm ved hjælp af en venturi. Fordi en subsonisk venturi (SSV) og en kritisk venturi (CFV) fungerer på lignende måde, er deres regulerende ligninger næsten de samme, med undtagelse af den ligning, der beskriver deres trykforhold r (dvs. r SSV i forhold til r CFV). Disse regulerende ligninger har en éndimensionel isentropisk ikke-viskos kompressibel strømning af ideel gas. I punkt 3.9.3, litra d), beskrives andre tilladte antagelser. Hvis det for den målte strøm ikke er tilladt at antage en ideel gas, omfatter de regulerende ligninger en førsteordenskorrektion for reaktion af en reel gas, nemlig kompressibilitetsfaktoren Z. Hvis der på baggrund af et velbegrundet teknisk skøn skal bruges en anden værdi end Z = 1, kan der anvendes en passende tilstandsligning til at bestemme værdien af Z som funktion af de målte tryk og temperaturer, eller der kan udvikles særlige kalibreringsligninger baseret på et velbegrundet teknisk skøn. Det skal bemærkes, at ligningen for strømningskoefficienten, C f, er baseret på den ideelle gasantagelse, at den sentropiske eksponent, γ, er lig med varmekapacitetsforholdet cp /c V . Hvis der på baggrund af et velbegrundet teknisk skøn skal bruges en reel gasisentropisk eksponentværdi, kan der anvendes en passende tilstandsligning til at bestemme værdien af γ som funktion af de målte tryk og temperaturer, eller der kan udvikles særlige kalibreringsligninger. Den molære strømningshastighed ṅ [mol/s] ved hjælp af ligning (7-139):
|
(7-139) |
hvor:
C d |
= |
Udladningskoefficient, som bestemt i punkt 3.9.3 litra a) [-] |
C f |
= |
Strømningskoefficient, som bestemt i punkt 3.9.3 litra b) [-] |
A t |
= |
Venturihals tværsnitsareal [m2] |
p in |
= |
Det absolutte statiske tryk ved venturindgangen [Pa] |
Z |
= |
Kompressibilitetsfaktor [-] |
M mix |
= |
Gasblandingens molmasse [kg/mol] |
R |
= |
Molær gaskonstant |
T in |
= |
Absolut temperatur ved venturiindgangen [K] |
a) Ved hjælp af de punkt 8.1.8.4 i bilag VI indsamlede data beregnes C d ved hjælp af ligning (7-140):
|
(7-140) |
hvor:
ṅ ref |
= |
molær strømningsreferencehastighed [mol/s] |
Andre symboler, jf. ligning (7-139).
b) C f bestemmes ved anvendelse af en af følgende metoder:
i) Udelukkende for CFV-flowmetre gælder, at C fCFV udledes af følgende tabel 7.5 på baggrund af værdierne for β (forholdet mellem venturiens hals og indgangens diameter) og γ (varmekapacitetsforhold for gasblandingen), idet de mellemliggende værdier findes ved interpolation:
Tabel 7.5.
C fCFV i forhold til β and γ for CFV-flowmetre
C fCFV |
||
β |
γ exh = 1,385 |
γ dexh = γ air = 1,399 |
0,000 |
0,6822 |
0,6846 |
0,400 |
0,6857 |
0,6881 |
0,500 |
0,6910 |
0,6934 |
0,550 |
0,6953 |
0,6977 |
0,600 |
0,7011 |
0,7036 |
0,625 |
0,7047 |
0,7072 |
0,650 |
0,7089 |
0,7114 |
0,675 |
0,7137 |
0,7163 |
0,700 |
0,7193 |
0,7219 |
0,720 |
0,7245 |
0,7271 |
0,740 |
0,7303 |
0,7329 |
0,760 |
0,7368 |
0,7395 |
0,770 |
0,7404 |
0,7431 |
0,780 |
0,7442 |
0,7470 |
0,790 |
0,7483 |
0,7511 |
0,800 |
0,7527 |
0,7555 |
0,810 |
0,7573 |
0,7602 |
0,820 |
0,7624 |
0,7652 |
0,830 |
0,7677 |
0,7707 |
0,840 |
0,7735 |
0,7765 |
0,850 |
0,7798 |
0,7828 |
ii) For alle CFV- eller SSV-flowmetre kan ligning (7-141) anvendes til at beregne C f:
|
(7-141) |
hvor:
γ |
= |
isentropisk eksponent [-]. For en ideel gas er dette varmekapacitetsforholdet for gasblandingen, cp /c V |
r |
= |
trykforhold, som bestemt i dette punkts litra c), nr. (3) |
β |
= |
forholdet mellem venturiens hals og indgangens diameter |
c) Trykforholdet r beregnes på følgende måde:
i) Udelukkende for SSV-systemer gælder, at r SSV beregnes ved hjælp af ligning (7-142):
|
(7-142) |
hvor:
Δpssv |
= |
differentielt statisk tryk; venturiens indgang minus venturiens hals [Pa] |
ii) Udelukkende for CFV-systemer gælder, at r CFV beregnes iterativt ved hjælp af ligning (7-143):
|
(7-143) |
d) Der kan foretages en af følgende forenklede antagelser vedrørende de regulerende ligninger, eller der kan udvikles mere hensigtsmæssige værdier til prøvning efter et velbegrundet teknisk skøn:
i) For emissionsprøvning i hele spektret for ufortyndet udstødningsgas, fortyndet udstødningsgas og fortyndingsluft kan gasblandingen antages at reagere som en ideel gas: Z = 1.
ii) For hele spektret for ufortyndet udstødningsgas kan der antages et konstant varmekapacitetsforhold for γ = 1.385.
iii) For hele spektret for fortyndet udstødningsgas og luft (f.eks. kalibreringsluft eller fortyndingsluft) kan der antages et konstant varmekapacitetsforhold for γ = 1.399.
iv) For hele spektret af fortyndet udstødningsgas og luft kan blandingens molmasse, M mix [g/mol], betragtes som udelukkende en funktion af vandmængden i fortyndingsluften eller kalibreringsluften, x H2O, bestemt som beskrevet i punkt 3.3.2 og beregnes ved hjælp af ligning (7-144):
M mix = M air· (1 –x H2O) +M H2O· (x H2O) |
(7-144) |
hvor:
M air |
= |
28,96559 g/mol |
M H2O |
= |
18,01528 g/mol |
x H2O |
= |
vandmængde i fortyndings- eller kalibreringsluften [mol/mol] |
v) For hele spektret af fortyndet udstødningsgas og luft kan der antages en konstant molmasse for blandingen, M mix, for al kalibrering og prøvning, forudsat at den antagede molmase højst afviger ± 1 % fra den anslåede mindste og største molmasse under kalibrering og prøvning. Denne antagelse kan foretages, hvis der sikres tilstrækkelig kontrol af vandmængden i kalibreringsluften og i fortyndingsluften, eller hvis der fjernes tilstrækkeligt vand fra både kalibreringsluften og fortyndingsluften. Tabel 7.6 indeholder eksempler på tilladelige dugpunktsområder i fortyndingsluften i forhold til dugpunktet i kalibreringsluften.
Tabel 7.6
Eksempler på dugpunkter i fortyndingsluft og kalibreringsluft, ved hvilke der kan antages en konstant M mix.
Hvis kalibreringens T dew (°C) er … |
antages følgende konstante M mix (g/mol) |
for følgende områder for T dew (°C) under emissionsprøvning () |
dry |
28,96559 |
tør til 18 |
0 |
28,89263 |
tør til 21 |
5 |
28,86148 |
tør til 22 |
10 |
28,81911 |
tør til 24 |
15 |
28,76224 |
tør til 26 |
20 |
28,68685 |
-8 til 28 |
25 |
28,58806 |
12 til 31 |
30 |
28,46005 |
23 til 34 |
(1) Gyldigt område for al kalibrering og emissionsprøvning i det atmosfæriske trykområde (80 000 til 103 325 ) kPa. |
3.9.4. SSV-kalibrering
a) |
Molbaseret fremgangsmåde. Til kalibrering af et SSV-flowmeter udføres følgende trin: i) Reynolds-tallet, Re #, for hver molære referencestrømningshastighed beregnes ved hjælp af venturiens halsdiameter, d t [ligning (7-145)]. Fordi den dynamiske viskositet, μ, er nødvendig for beregning af Re# , kan der anvendes en specifik viskosemodel til bestemmelse af μ for kalibreringsgas (normalt luft) ud fra et velbegrundet teknisk skøn [ligning (7-146)]. Alternativt kan Sutherlands viskositetsmodel med tre koefficienter anvendes til tilnærmelse af μ (jf. tabel 7.7):
hvor:
og ved anvendelse af Sutherlands viskositetsmodel med tre koefficienter:
hvor:
Tabel 7.7 Parametrene for Sutherlands viskositetsmodel med tre koefficienter
ii) Der laves en ligning for C d i forhold til Re#, ved anvendelse af de parrede værdier for (Re# , C d). C d beregnes efter ligning (7-140), hvor C f findes via ligning (7-141), eller der kan anvendes et matematisk udtryk, herunder en polynomial eller potensrække. Ligning (7-147) er et eksempel på et almindeligt anvendt matematisk udtryk for C d og Re# .
iii) Der foretages en mindste kvadraters regressionsanalyse for at bestemme de egnede koefficienter til ligningen og beregne ligningens regressionsstatistik, middelfejlen på estimatet SEE og determinationskoefficienten r 2, i henhold til tillæg 3. iv) Hvis ligningen opfylder kriteriet SEE < 0,5 % n ref max (eller ṁrefmax) og r 2 ≥ 0,995, kan ligningen anvendes til at bestemme C d for emissionsprøver som beskrevet i punkt 3.6.3.b). v) Hvis kriterierne SEE og r 2 ikke er opfyldt, kan kalibreringsdatapunkterne udelades efter et velbegrundet teknisk skøn for at opfylde regressionsstatistikken. Der anvendes mindst syv kalibreringsdatapunkter for at opfylde kriterierne. vi) Hvis udeladelse af punkter ikke eliminerer afgivende resultater, foretages korrigerende indgreb. F.eks. vælges et andet matematisk udtryk for ligningen C d versus Re# , der undersøges for utætheder, eller kalibreringsprocessen gentages. Hvis processen skal gentages, anvendes mindre tolerancer for målingerne, og der gives mere tid til stabilisering af strømmene. vii) Så snart ligningen opfylder regressionskriterierne, må ligningen kun bruges til at bestemme strømningshastigheder, som ligger inden for de referencestrømningshastigheder, der anvendes til at opfylde regressionskriterierne for ligningen C d versus Re# . |
3.9.5. CFV-kalibrering
a) |
Nogle CFV-flowmetre består af en enkelt venturi, mens andre består af flere venturier, som indgår i forskellige kombinationer til måling af forskellige strømningshastigheder. For CFV-flowmetre, der består af flere venturier, kan hver enkelt venturi enten kalibreres uafhængigt for at bestemme en individuel udledningskoefficient, C d, for hver enkelt venturi, eller hver kombination af venturier kan kalibreres som én venturi. Såfremt der kalibreres en kombination af venturier, anvendes summen af den aktives venturis halsområde som A t, kvadratroden af summen af kvadrater for den aktive venturis halsdiameter som d t og forholdet mellem venturiens hals og indgangsdiametre som forholdet mellem venturiens hals og indgangsdiametre som forholdet mellem kvadratroden af summen af den aktive venturis halsdiameter (d t) i forhold til diameteren for den fælles indgang til alle venturierne (D). For at bestemme C d for en enkelt venturi eller en enkelt kombination af venturier tages følgende skridt: i) Med de data, der er indsamlet ved hvert kalibreringspunkt, beregnes et individuelt C d for hvert punkt ved hjælp af ligning (7-140). ii) Den gennemsnitlige afvigelse og standardafvigelsen for alle C d-værdierne beregnes i overensstemmelse med ligning (7-155) og (7-156). iii) Hvis standardafvigelsen for alle C d-værdier er mindre end eller lig med 0,3 % af den gennemsnitlige C d, anvendes den gennemsnitlige C d i ligning (7-120), og CFV må kun anvendes ned til det laveste r målt under kalibreringen.
iv) Hvis standardafvigelsen for alle C d-værdier overstiger 0,3 % af den gennemsnitlige C d, udelades de C d-værdier, der svarer til det datapunkt, der er indsamlet ved det lavest målte r under kalibreringen. v) Hvis antallet af resterende datapunkter er under syv, skal der træffes korrigerende foranstaltninger ved at kontrollere kalibreringsdataene eller gentage kalibreringsprocessen. Hvis kalibreringsprocessen gentages, anbefales det at kontrollere for utætheder og anvende lavere tolerancer for målinger og give mere tid til stabilisering af strømmene. vi) Hvis antallet af resterende C d-værdier er syv eller større, skal den gennemsnitlige afvigelse og standardafvigelsen for de resterende C d-værdier beregnes på ny. vii) Hvis standardafvigelsen for de resterende C d-værdier er mindre end eller lig med 0,3 % af den gennemsnitlige resterende C d, anvendes denne gennemsnitlige C d i ligningen (7-120), og kun CFV-værdier ned til det laveste r forbundet med de resterende C d anvendes. viii) Hvis standardafvigelsen af de resterende C d stadig overstiger 0,3 % af gennemsnittet af de resterende C d-værdier, gentages trinnene i dette punkts litra e), nr. 4)-8). |
Tillæg 1
Forskydningskorrektion
1. Omfang og hyppighed
Beregningerne i dette tillæg foretages for at bestemme, om gasanalysatorens forskydning ugyldiggør resultaterne af prøvningsintervallet. Hvis forskydningen ikke ugyldiggør resultaterne af prøvningsintervallet, korrigeres gasanalysatorens responsværdier fra prøvningsintervallet for forskydning i overensstemmelse med dette tillæg. Gasanalysatorens forskydningskorrigerede responsværdier anvendes ved alle efterfølgende emissionsberegninger. Den acceptable tærskel for forskydning i gasanalysatoren under et prøvningsinterval er nærmere beskrevet under punkt 8.2.2.2 i bilag VI.
2. Korrektionsprincipper
Ved beregningerne i dette tillæg anvendes en gasanalysators respons på referencenulstillings- og justeringskoncentrationer af analytiske gasser som bestemt før og efter et prøvningsinterval. Beregningerne korrigerer den respons fra gasanalysatoren, som blev registreret under et prøvningsinterval. Korrektionen er baseret på en analysators gennemsnitlige respons på referencenulstillings- og justeringsgasser, og den er baseret på referencekoncentrationerne i selve nulstillings- og justeringsgasserne. Validering af og korrektion for forskydning, foretages på følgende måde:
3. Forskydningsvalidering
Efter anvendelse af alle de øvrige korrektioner — bortset fra forskydningskorrektion — på alle gasanalysatorens signaler beregnes bremsespecifikke emissioner i overensstemmelse med punkt 3.8. Derefter korrigeres alle gasanalysatorens signaler for forskydning i overensstemmelse med dette tillæg. Bremsespecifikke emissioner genberegnes ved hjælp af samtlige forskydningskorrigerede signaler fra gasanalysatoren. Resultaterne for bremsespecifikke emissioner valideres og registreres før og efter forskydningskorrektion i overensstemmelse med punkt 8.2.2.2 i bilag VI.
4. Forskydningskorrektion
Alle gasanalysatorsignaler korrigeres som følger:
a) Hver registreret koncentration, xi
, korrigeres med henblik på kontinuerlig prøvetagning eller batch-prøvetagning
.
b) Forskydningskorrektionen beregnes ved hjælp af ligning (7-149):
|
(7-149) |
hvor:
xi driftcor |
= |
koncentration korrigeret for forskydning [μmol/mol] |
x refzero |
= |
nulstillingsgassens referencekoncentration, som normalt er nul, medmindre andet er påvist [μmol/mol] |
x refspan |
= |
justeringsgassens referencekoncentration [μmol/mol] |
x prespan |
= |
gasanalysatorens respons på justeringsgaskoncentrationen forud for prøvning [μmol/mol] |
x postspan |
= |
gasanalysatorens respons på justeringsgaskoncentrationen efter prøvning [μmol/mol] |
xi
eller |
= |
registreret, dvs. målt, koncentration under prøvning, før forskydningskorrektion [μmol/mol] |
x prezero |
= |
gasanalysatorens respons på nulstillingsgaskoncentrationen forud for prøvning [μmol/mol] |
x postzero |
= |
gasanalysatorens respons på nulstillingsgaskoncentrationen efter prøvning [μmol/mol] |
c) For alle koncentrationer før prøvningsintervallet anvendes de seneste koncentrationer som bestemt før prøvningsintervallet. For nogle prøvningsintervaller kan den seneste præ-nulstilling eller præ-justering have fundet sted før et eller flere forudgående prøvningsintervaller.
d) For alle koncentrationer efter prøvningsintervallet anvendes de seneste koncentrationer som bestemt efter prøvningsintervallet. For nogle prøvningsintervaller kan den seneste post-nulstilling eller post-justering have fundet sted før et eller flere forudgående prøvningsintervaller.
e) Hvis en analysators respons på justeringsgaskoncentrationen, x prespan, før prøvningsintervallet ikke er registreret, sættes x prespan lig med justeringsgassens referencekoncentration: x prespan = x refspan;
f) Hvis en analysators respons på nulstillingsgaskoncentrationen, x prezero, før prøvningsintervallet ikke er registreret, sættes x prezero lig med nulstillingsgassens referencekoncentration: x prezero = x refzero;
g) Normal er referencekoncentrationen for nulstillingsgassen, xrefzero, nul: x refzero = 0 μmol/mol. I nogle tilfælde kan det imidlertid være en kendsgerning, at refzero ikke har en nulkoncentration. Hvis en CO2-analysator f.eks. nulstilles ved brug af omgivende luft, kan den omgivende lufts standardkoncentration af CO2, som udgør 375 μmol/mol, anvendes. I dette tilfælde er x refzero = 375 μmol/mol. Når en analysator nulstilles ved hjælp af en ikke-nul x refzero, indstilles analysatoren til den faktiske xrefzero-koncentration. Hvis for eksempel x refzero = 375 μmol/mol, indstilles analysatoren til at vise en værdi på 375 μmol/mol, når nulstillingsgassen strømmer til analysatoren.
Tillæg 2
Kontrol af carbonstrømmen
1. Indledning
Bortset fra en meget lille del kommer al carbon i udstødningsgassen fra brændstoffet, og bortset fra en minimal del optræder alt dette i udstødningsgassen som CO2. Dette er grundlaget for systemverifikation baseret på CO2-målinger. For SI-motorer uden kontrol af luftoverskudsforholdet λ eller SI-motorer, hvis arbejdsområde ligger uden for 0,97 ≤ λ ≤ 1,03, skal måling af HC og CO også indgå i proceduren.
Strømmen af carbon ind i systemerne til udstødningsgasmåling bestemmes ud fra brændstoffets strømningshastighed. Strømningen af carbon ved forskellige prøvetagningspunkter i systemerne til prøveudtagning af emissioner og partikler bestemmes ud fra CO2-koncentrationerne (eller CO2-, HC- og CO-koncentrationerne) og gasstrømningshastighederne ved disse punkter.
På denne måde udgør motoren en kendt kilde af carbonstrømning, og ved at observere den samme carbonstrøm i udstødningsrøret og ved udgangen af systemet til delstrømsprøvetagning af PM kontrolleres for utætheder og målenøjagtighed. Denne kontrol indebærer den fordel, at komponenterne fungerer under motorens faktiske prøvningsforhold med hensyn til temperatur og strømning.
Figur 7.1 viser de prøvetagningspunkter, ved hvilke carbonstrømmene skal kontrolleres. De specifikke ligninger for carbonstrømmene ved hvert prøvetagningspunkt er i punkterne nedenfor.
Figur 7.1.
Målepunkter til kontrol af carbonstrøm
2. Carbons strømningshastighed ind i motoren (målepunkt 1)
Carbons massestrømningshastighed ind i motoren qm Cf [kg/s] for et brændstof CHαOε beregnes ved hjælp af ligning (7-150):
|
(7-150) |
hvor:
qm f |
= |
brændstoffets massestrømningshastighed [kg/s] |
3. Carbons strømningshastighed i den ufortyndede udstødningsgas (målepunkt 2)
3.1. Baseret på CO2
Carbons massestrømningshastighed ind i motorens udstødningsrør qm Ce [kg/s] bestemmes ud fra den ufortyndede CO2-koncentration og udstødningsgassens massestrømningshastighed ved hjælp af ligning (7-151):
|
(7-151) |
hvor:
c CO2,r |
= |
våd CO2-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ %] |
c CO2,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
qm ew |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
M e |
= |
udstødningsgassens molmasse [g/mol] |
Hvis CO2 måles på tør basis, skal det omregnes til våd basis i overensstemmelse med punkt 2.1.3. eller 3.5.2.
3.2. Baseret på CO2, HC og CO
Som alternativ til udelukkende at basere beregningen på CO2 i punkt 3.1. bestemmes carbons massestrømningshastighed ind i motorens udstødningsrør qm Ce [kg/s] bestemmes ud fra den ufortyndede CO2-, HC- og CO-koncentration og udstødningsgassens massestrømningshastighed ved hjælp af ligning (7-152):
|
(7-152) |
hvor:
c CO2,r |
= |
våd CO2-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ %] |
c CO2,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
c THC(C1),r |
= |
THC(C1)-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ %] |
c THC(C1),a |
= |
THC(C1)-koncentration i den omgivende luft [ %] |
c CO,r |
= |
våd CO2-koncentration i den ufortyndede udstødningsgas [ %] |
c CO,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
qm ew |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
M e |
= |
udstødningsgassens molmasse [g/mol] |
Hvis CO2 eller CO måles på tør basis, skal de omregnes til våd basis i overensstemmelse med punkt 2.1.3. eller 3.5.2.
4. Carbons strømningshastighed i fortyndingssystemet (målepunkt 3)
4.1. Baseret på CO2
For så vidt angår delstrømsfortyndingssystemet skal der også tages hensyn til delingsforholdet. Strømningshastigheden for carbon i et tilsvarende fortyndingssystem qm Cp [kg/s] (med tilsvarende menes svarende til et fuldstrømssystem, hvor den samlede strøm fortyndes) bestemmes ud fra den fortyndede CO2-koncentration, udstødningsgassens massestrøm og prøvestrømshastigheden; den nye ligning (7-153) er identisk med ligning (7-151), idet de kun suppleres med fortyndingsfaktoren qmdew /qmp .
|
(7-153) |
hvor:
c CO2,d |
= |
våd CO2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas [ %] ved fortyndingstunnelens udgang [ %] |
c CO2,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
qm dew |
= |
fortyndet prøvestrøm i delstrømsfortyndingssystemet [kg/s] |
qm ew |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
qm p |
= |
prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem [kg/s] |
M e |
= |
udstødningsgassens molmasse [g/mol] |
Hvis CO2 måles på tør basis, skal det omregnes til våd basis i overensstemmelse med punkt 2.1.3 eller 3.5.2.
4.2. Baseret på CO2, HC og CO
For så vidt angår delstrømsfortyndingssystemet skal der også tages hensyn til delingsforholdet. Som alternativ til udelukkende at basere beregningen på CO2 i punkt 4.1. skal strømningshastigheden for carbon i et tilsvarende fortyndingssystem qm Cp [kg/s] (med tilsvarende menes svarende til et fuldstrømssystem, hvor den samlede strøm fortyndes) bestemmes ud fra de fortyndede CO2-, HC- og CO-koncentrationer, udstødningsgassens massestrøm og prøvestrømshastigheden; den nye ligning (7-154) er identisk med ligning (7-152), idet de kun suppleres med fortyndingsfaktoren qmdew /qmp .
|
(7-154) |
hvor:
c CO2,d |
= |
våd CO2-koncentration i den fortyndede udstødningsgas ved fortyndingstunnelens udgang [ %] |
c CO2,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
c THC(C1),d |
= |
THC(C1)-koncentration i den fortyndede udstødningsgas ved fortyndingstunnelens udgang [ %] |
c THC(C1),a |
= |
THC(C1)-koncentration i den omgivende luft [ %] |
c CO,d |
= |
våd CO-koncentration i den fortyndede udstødningsgas ved fortyndingstunnelens udgang [ %] |
c CO,a |
= |
våd CO2-koncentration i den omgivende luft [ %] |
qm dew |
= |
fortyndet prøvestrøm i delstrømsfortyndingssystemet [kg/s] |
qm ew |
= |
udstødningsgassens massestrømningshastighed på våd basis [kg/s] |
qm p |
= |
prøvestrøm af udstødningsgas ind i delstrømsfortyndingssystem [kg/s] |
M e |
= |
udstødningsgassens molmasse [g/mol] |
Hvis CO2 eller CO måles på tør basis, skal de omregnes til våd basis i overensstemmelse med punkt 2.1.3 eller 3.5.2 i dette bilag.
5. Beregning af udstødningsgassens molmasse
Udstødningsgassens molmasse beregnes ved hjælp af ligning 7-13 (jf. punkt 2.1.5.2. i dette bilag).
Alternativt kan følgende molmasser for udstødningsgassen anvendes:
M e (diesel) = 28,9 g/mol
M e (LPG) = 28,6 g/mol
M e (naturgas/biomethan) = 28,3 g/mol
M e (benzin) = 29,0 g/mol
Tillæg 3
Statistikker
1. Aritmetisk middelværdi
Den aritmetiske middelværdi,
, beregnes ved hjælp af ligning (7-155):
|
(7-155) |
2. Standardafvigelse
Standardafvigelsen for en neutral (f.eks. N-1) prøve, σ, beregnes ved hjælp af ligning (7-156):
|
(7-156) |
3. Kvadratisk middelværdi (rms)
Den aritmetiske middelværdi, rms y, beregnes ved hjælp af ligning (7-157):
|
(7-157) |
4. t-test
Det fastsættes, hvorvidt dataene består en t-test ved hjælp af følgende ligninger og tabel 7.8.:
a) For en ikke-parret t-test beregnes t-statistik og dens frihedsgrad,v, ved hjælp af ligning (7-158) og (7-159):
|
(7-158) |
|
(7-159) |
b) For en parret t-test beregnes t-statistik og dens frihedsgrad, v, ved hjælp af ligning (7-160), idet ε i er fejlene (f.eks. differencer) mellem hvert par y ref i og yi :
|
v = N – 1 |
(7-160) |
c) Tabel 7.8. i dette punkt anvendes til at sammenligne t med t crit-værdier i forhold til antal frihedsgrader. Hvis t er mindre end t crit, består t t-testen.
Tabel 7.8.
Kritiske t-værdier i forhold til antal frihedsgrader, v
v |
Konfidens |
|
|
90 % |
95 % |
1 |
6,314 |
12,706 |
2 |
2,920 |
4,303 |
3 |
2,353 |
3,182 |
4 |
2,132 |
2,776 |
5 |
2,015 |
2,571 |
6 |
1,943 |
2,447 |
7 |
1,895 |
2,365 |
8 |
1,860 |
2,306 |
9 |
1,833 |
2,262 |
10 |
1,812 |
2,228 |
11 |
1,796 |
2,201 |
12 |
1,782 |
2,179 |
13 |
1,771 |
2,160 |
14 |
1,761 |
2,145 |
15 |
1,753 |
2,131 |
16 |
1,746 |
2,120 |
18 |
1,734 |
2,101 |
20 |
1,725 |
2,086 |
22 |
1,717 |
2,074 |
24 |
1,711 |
2,064 |
26 |
1,706 |
2,056 |
28 |
1,701 |
2,048 |
30 |
1,697 |
2,042 |
35 |
1,690 |
2,030 |
40 |
1,684 |
2,021 |
50 |
1,676 |
2,009 |
70 |
1,667 |
1,994 |
100 |
1,660 |
1,984 |
1 000 + |
1,645 |
1,960 |
Der anvendes lineær interpolation til at fastsætte værdier, der ikke er vist her.
5. F-test
F-statistikken beregnes ved hjælp af ligning (7-161):
|
(7-161) |
a) For en F-test med en konfidensgrad på 90 % anvendes tabel 7.9. til at sammenligne F med F crit90-værdierne tabuleret i forhold til (N–1) og (N ref–1). Hvis F er mindre end F crit90, består F F-testen med en konfidensgrad på 90 %.
b) For en F-test med en konfidensgrad på 95 % anvendes tabel 7.10 til at sammenligne F med F crit95-værdierne tabuleret i forhold til (N–1) og (N ref–1). Hvis F er mindre end F crit95, består F F-testen med en konfidensgrad på 95 %.
6. Hældning
Hældningen af den lineære regression efter mindste kvadraters metode, a 1y, beregnes ved hjælp af ligning (7-162):
|
(7-162) |
7. Skæring
Skæringen af den lineære regression efter mindste kvadraters metode, a 0y, beregnes ved hjælp af ligning (7-163):
|
(7-163) |
8. Middelfejl på estimatet
Middelfejlen på estimatet, SEE, beregnes ved hjælp af ligning (7-164):
|
(7-164) |
9. Determinationskoefficient
Determinationskoefficienten, r 2, beregnes ved hjælp af ligning (7-165):
|
(7-165) |
Tillæg 4
1980 INTERNATIONAL GRAVITY FORMULA
Accelerationen af jordens tyngdekraft, a g, varierer, afhængigt af beliggenheden, og a g beregnes for den relevante breddegrad ved hjælp af ligning (7-166):
ag = 9,7803267715 [1 + 5,2790414 × 10– 3 sin 2 θ + 2,32718 × 10– 5 sin 4 θ + 1,262 × 10– 7 sin6 θ + 7 × 10– 10 sin8 θ] |
(7-166) |
hvor:
θ |
= |
grader nordlig eller sydlig bredde. |
Tillæg 5
Beregning af partikelantal
1. Bestemmelse af partikelantal
1.1. Tidsjustering
For delstrømsfortyndingssystemer skal der tages hensyn til opholdstiden (residence time) i partikelantalprøveudtagningen og målesystemet ved tidsjustering af partikelantalsignalet med prøvningscyklussen og udstødningsgassens massestrømningshastighed i overensstemmelse med procedurerne i punkt 8.2.1.2 i bilag VI. Transformationstiden for partikelantalprøveudtagningen og målesystemet bestemmes i overensstemmelse med punkt 2.1.3.7 i tillæg 1 til bilag VI.
1.2. Bestemmelse af partikelantal for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC med et delstrømsfortyndingssystem
Når partikelantal prøveudtages ved hjælp af et delstrømsfortyndingssystem i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.2.3 i bilag VI, beregnes antallet af partikler emitteret i løbet af prøvningscyklussen ved hjælp af ligning (7-167):
|
(7-167) |
hvor:
N |
er antal partikler emitteret i hele prøvningscyklussen, [#/test] |
medf |
er massen af ækvivalent fortyndet udstødningsgas i cyklussen, bestemt ved hjælp af ligning (7-45) (punkt 2.3.1.1.2.), [kg/test] |
k |
er kalibreringsfaktoren til korrektion af partikelantaltællerens målinger til referenceinstrumentets niveau, hvis dette ikke anvendes internt i partikelantaltælleren. Når kalibreringsfaktoren anvendes internt i partikelantaltælleren, anvendes værdien 1 for k i ligning (7-167) |
|
er den gennemsnitlige koncentration af partikler fra den fortyndede udstødningsgas korrigeret til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
|
er reduktionsfaktoren for gennemsnitlig partikelkoncentration i den enhed, der fjerne flygtige partikler, specifik for den fortyndingsindstilling, der anvendes ved prøvningen |
hvor
|
(7-168) |
hvor:
cs,I |
er en separat måling af partikelkoncentration i den fortyndede udstødningsgas fra partikeltælleren, korrigeret for koincidens og til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
n |
er antallet af målinger af partikelkoncentration i løbet af prøvningen. |
1.3. Bestemmelse af partikelantal for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC med et fuldstrømsfortyndingssystem
Når partikelantal prøveudtages ved hjælp af et fuldstrømsfortyndingssystem i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.2.2 i bilag VI, beregnes antallet af partikler emitteret i løbet af prøvningscyklussen ved hjælp af ligning (7-169):
|
(7-169) |
hvor:
N |
er antal partikler emitteret i hele prøvningscyklussen, [#/test] |
med |
er den samlede fortyndede udstødningsgasstrøm i hele cyklussen, beregnet efter en af metoderne i punkt 2.2.4.1-2.2.4.3 i bilag VII, kg/test |
k |
er kalibreringsfaktoren til korrektion af partikelantaltællerens målinger til referenceinstrumentets niveau, hvis dette ikke anvendes internt i partikelantaltælleren. Når kalibreringsfaktoren anvendes internt i partikelantaltælleren, anvendes værdien 1 for k i ligning (7-169) |
|
er den gennemsnitlige korrigerede koncentration af partikler fra den fortyndede udstødningsgas korrigeret til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
|
er reduktionsfaktoren for gennemsnitlig partikelkoncentration i den enhed, der fjerne flygtige partikler, specifik for den fortyndingsindstilling, der anvendes ved prøvningen |
hvor
|
(7-170) |
hvor:
cs,I |
er en separat måling af partikelkoncentration i den fortyndede udstødningsgas fra partikeltælleren, korrigeret for koincidens og til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
n |
er antallet af målinger af partikelkoncentration i løbet af prøvningen. |
1.4. Bestemmelse af partikelantal for NRSC i diskret modus med et delstrømsfortyndingssystem
Når partikelantal prøveudtages ved hjælp af et delstrømsfortyndingssystem i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.2.3 i bilag VI, beregnes emissionshastigheden for partikler i løbet af hver af de individuelle diskrete modi ved hjælp af ligning (7-171) og ved anvendelse af de gennemsnitlige værdier for modiene:
|
(7-171) |
hvor:
Ṅ |
er emissionshastigheden for partikler i løbet af de individuelle diskrete modi, [#/h] |
qmedf |
er den tilsvarende massestrømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas i løbet af de individuelle diskrete modi, bestemt ved hjælp af ligning (7-51) (punkt 2.3.2.1.), [kg/s] |
k |
er kalibreringsfaktoren til korrektion af partikelantaltællerens målinger til referenceinstrumentets niveau, hvis dette ikke anvendes internt i partikelantaltælleren. Når kalibreringsfaktoren anvendes internt i partikelantaltælleren, anvendes værdien 1 for k i ligning (1-171) |
|
er den gennemsnitlige koncentration af partikler fra den fortyndede udstødningsgas i løbet af de individuelle diskret modi korrigeret til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
|
er reduktionsfaktoren for gennemsnitlig partikelkoncentration i den enhed, der fjerne flygtige partikler, specifik for den fortyndingsindstilling, der anvendes ved prøvningen |
hvor
|
(7-172) |
hvor:
cs,I |
er en separat måling af partikelkoncentration i den fortyndede udstødningsgas fra partikeltælleren, korrigeret for koincidens og til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
n |
er antallet af målinger af partikelkoncentration i løbet af de individuelle diskrete modi i prøveudtagningsperioden |
1.5. Bestemmelse af partikelantal for cyklusser i diskret modus med et fuldstrømsfortyndingssystem
Når partikelantal prøveudtages ved hjælp af et fuldstrømsfortyndingssystem i overensstemmelse med specifikationerne i punkt 9.2.2 i bilag VI, beregnes emissionshastigheden for partikler i løbet af hver af de individuelle diskrete modi ved hjælp af ligning (7-173) og ved anvendelse af de gennemsnitlige værdier for modiene:
|
(7-173) |
hvor:
Ṅ |
er emissionshastigheden for partikler i løbet af de individuelle diskrete modi, [#/h] |
qmdew |
er den samlede massestrømningshastighed af den fortyndede udstødningsgas på våd basis i løbet af diskret modus, [kg/s] |
k |
er kalibreringsfaktoren til korrektion af partikelantaltællerens målinger til referenceinstrumentets niveau, hvis dette ikke anvendes internt i partikelantaltælleren. Når kalibreringsfaktoren anvendes internt i partikelantaltælleren, anvendes værdien 1 for k i ligning (7-173) |
|
er den gennemsnitlige koncentration af partikler fra den fortyndede udstødningsgas i løbet af de individuelle diskret modi korrigeret til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
|
er reduktionsfaktoren for gennemsnitlig partikelkoncentration i den enhed, der fjerne flygtige partikler, specifik for den fortyndingsindstilling, der anvendes ved prøvningen |
hvor
|
(7-174) |
hvor:
cs,I |
er en separat måling af partikelkoncentration i den fortyndede udstødningsgas fra partikeltælleren, korrigeret for koincidens og til standardbetingelser (273,2 K og 101,33 kPa), partikler pr. kubikcentimeter |
n |
er antallet af målinger af partikelkoncentration i løbet af de individuelle diskrete modi i prøveudtagningsperioden. |
2. Prøvningsresultat
2.1. Beregning af de specifikke emissioner for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC
For hver enkel relevant RMC, varmstarts-NRTC og koldstarts-NRTC beregnes de specifikke emissioner i antal partikler/kWh ved hjælp af ligning (7-175):
|
(7-175) |
hvor:
N |
er antal partikler emitteret i den relevante RMC, varmstarts- kørsel af NRTC eller koldstarts-NRTC |
Wact |
er det faktiske arbejde, jf. punkt 7.8.3.4 i bilag VI, [kWh]. |
Hvad angår RMC gælder det — i tilfælde af en motor, der er udstyret med et system til genbehandling af udstødningen med ikke-hyppig (periodisk) regenerering (jf. punkt 6.6.2 i bilag VI) — at de specifikke emissioner skal korrigeres enten med den relevante multiplikative justeringsfaktor eller med den relevante additive justeringsfaktor. Hvis ikke-hyppig regenerering ikke fandt sted under prøvningen, avendes opjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Hvis ikke-hyppig regenerering fandt sted under prøvningen, avendes nedjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a).
For RMC skal det endelige resultat også justeres med den relevante multiplikative eller additive forringelsesfaktor, der er fastsat i henhold til kravene i bilag III.
2.1.1. Vægtet gennemsnitligt NRTC-prøvningsresultat
For NRTC skal det endelige prøvningsresultat være et vægtet gennemsnit fra koldstarts- og varmstartsprøvninger (inkl. ikke-hyppig regenerering hvis relevant) beregnes ved hjælp af ligning (7-176) eller (7-177):
a) i tilfælde af multiplikativ regenereringsjustering eller motorer uden udstødningsefterbehandlingssystem med ikke-hyppig regenerering
|
(7-176) |
i tilfælde af additiv regenereringsjustering
|
(7-177) |
hvor:
Ncold |
er det samlede antal partikler emitteret i løbet af NRTC-koldstartskørsel af NRTC |
Nhot |
er det samlede antal partikler emitteret i løbet af NRTC-varmstartskørsel af NRTC |
Wact,cold |
er det faktiske arbejde i cyklussen ved koldstarts-NRTC i overensstemmelse med punkt 7.8.3.4 i bilag VI, [kWh] |
Wact, hot |
er det faktiske arbejde i cyklussen ved varmstarts-NRTC i overensstemmelse med punkt 7.8.3.4 i bilag VI, [kWh] |
kr |
er regenereringsjusteringen, i overensstemmelse med 6.6.2 i bilag VI, eller når der er tale om motorer uden udstødningsefterbehandlingssystem med ikke-hyppig regenerering kr = 1 |
Hvis ikke-hyppig regenerering ikke fandt sted under prøvningen, avendes opjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Hvis ikke-hyppig regenerering fandt sted under prøvningen, avendes nedjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a).
Resultatet skal også justeres med den relevante multiplikative eller additive forringelsesfaktor, der er fastsat i henhold til kravene i bilag III, inklusive justeringsfaktoren for ikke-hyppig regenerering, hvor det er relevant.
2.2. Beregning af de specifikke emissioner for NRSC-prøvninger i diskret modus
De specifikke emissioner e [#/kWh] beregnes ved hjælp af ligning (7-178):
|
(7-178) |
hvor:
Pi |
er motoreffekten for modus i [kW] med Pi = Pm , I + Pauxi (jf. punkt 6.3 og 7.7.1.3 i bilag VI) |
WFi |
er vægtningsfaktoren for modus i [-] |
Ṅ |
er emissionens gennemsnitlige antal strømshastighed ved modus i [g/h] ud fra ligning (7-171) eller (7-173) afhængigt af fortyndingsmetoden |
Når der er tale om en motor, der er udstyret med et system til genbehandling af udstødningen med ikke-hyppig (periodisk) regenerering (jf. punkt 6.6.2 i bilag VI), skal de specifikke emissioner korrigeres enten med den relevante multiplikative justeringsfaktor eller med den relevante additive justeringsfaktor. Hvis ikke-hyppig regenerering ikke fandt sted under prøvningen, avendes opjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Hvis ikke-hyppig regenerering fandt sted under prøvningen, avendes nedjusteringsfaktoren (k ru,m eller k ru,a). Når justeringsfaktorerne er blevet bestemt for hver modus, skal de anvendes på hver modus ved beregningen af det vægtede emissionsresultat ved ligning (7-178).
Resultatet skal også justeres med den relevante multiplikative eller additive forringelsesfaktor, der er fastsat i henhold til kravene i bilag III, inklusive justeringsfaktoren for ikke-hyppig regenerering, hvor det er relevant.
2.3. Afrunding af de endelige resultater
De endelige prøvningsresultater for NRTC og NRTC-vægtet gennemsnit afrundes i et trin til tre signifikante tal i henhold til ASTM E 29–06B. Ingen mellemværdier, der fører til det endelige bremsespecifikke emissionsresultat, må afrundes.
2.4. Bestemmelse af partikelantalbaggrund
2.4.1. |
På motorfabrikantens anmodning kan baggrundskoncentrationer af partikelantal i fortyndingstunnellen prøveudtages før eller efter prøvningen fra et punkt efter partikel- og carbonhydridfiltrene ind i målesystemet for partikelantal for at bestemme baggrundskoncentrationen af partikler i tunnelen. |
2.4.2. |
Fratrækning af partikelantal tunnel baggrundskoncentrationer er ikke tilladt for typegodkendelse, men kan anvendes på fabrikantens anmodning, efter forudgående godkendelse fra den godkendende myndighed, til prøvning af produktionens overensstemmelse, hvis det kan påvises, at der er en betydelig baggrundsbidrag tunnel, som derefter kan trækkes fra de værdier, der måles i den fortyndede udstødningsgas. |
Tillæg 6
Beregning af ammoniakemission
1. Beregning af middelkoncentrationen for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC
Middelkoncentrationen af NH3 i udstødningsgassen i løbet af prøvningscyklussen cNH3 [ppm] bestemmes ved at integrere de øjeblikkelige værdier i løbet af cyklussen. Ligning (7-179) anvendes:
|
(7-179) |
Hvor:
cNH3,i |
er den øjeblikkelige NH3-koncentration i udstødningsgassen [ppm] |
n |
er antallet af målinger |
For NRTC gælder, at det endelige prøvningsresultat beregnes ved hjælp af ligning (7-180):
cNH3 = (0,1 × cNH3,cold) + (0,9 × cNH3,hot) |
(7-180) |
hvor:
cNH3,cold |
er den gennemsnitlige NH3-koncentration ved koldstarts-NRTC [ppm] |
cNH3,hot |
er den gennemsnitlige NH3-koncentration ved varmstarts-NRTC [ppm] |
2. Beregning af middelkoncentrationen for NRSC i diskret modus
Middelkoncentrationen af NH3 i udstødningsgassen i løbet af prøvningscyklussen cNH3 [ppm] bestemmes ved at måle middelkoncentrationen for hvert modus og vægte resultatet i overensstemmelse med de vægtningsfaktorer, der er relevante for prøvningscyklussen. Ligning (7-181) anvendes:
|
(7-181) |
hvor:
|
NH3,i er middelkoncentrationen af NH3 i udstødningsgassen ved modus i [ppm] |
Nmode |
er antal modi i prøvningscyklussen |
WFi |
er vægtningsfaktoren for modus i [-] |
BILAG VIII
Præstationskrav og prøvningsmetoder for dual-brændstofmotorer
1. Anvendelsesområde
Dette bilag finder anvendelse på dual-brændstofmotorer som defineret i artikel 3, nr. 18), i forordning (EU) 2016/1628, når de samtidigt fungerer med både et flydende og et gasformigt brændstof (dual-brændstoftilstand).
Bilaget finder ikke anvendelse på prøvning af motorer, herunder dual-brændstofmotorer, når de fungerer med udelukkende flydende eller udelukkende gasformige brændstoffer (dvs. når GER er enten 1 eller 0 afhængigt af typen af brændstof). I sådanne tilfælde er kravene de samme som for alle andre single-brændstofmotorer.
Typegodkendelse af motorer, der samtidigt fungerer med en kombination af mere end et flydende brændstof og et gasformigt brændstof eller et flydende brændstof og mere end et gasformigt brændstof, skal følge proceduren for nye teknologier eller nye principper i artikel 33 i forordning (EU) 2016/1628.
2. Definitioner og forkortelser
I dette bilag forstås ved:
2.1. »GER (gas/energiforhold)«: den i artikel 3, nr. 20), i forordning (EU) 2016/1628 definerede mening baseret på den nedre brændværdi
2.2. »GERcycle«: det gennemsnitlige GER, når motoren fungerer med den relevante motorprøvningscyklus
2.3. »dual-brændstofmotor af type 1A«: enten:
a) en dual-brændstofmotor i en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), og som ikke i tomgang udelukkende anvender flydende brændstof, og som ikke har en flydende brændstoftilstand, eller
b) en dual-brændstofmotor i enhver anden (sub)kategori end en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), og som ikke i tomgang udelukkende anvender flydende brændstof, og som ikke har en flydende brændstoftilstand
2.4. »dual-brændstofmotor af type 1B«: enten:
a) en dual-brændstofmotor i en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), og som ikke i tomgang udelukkende anvender flydende brændstof i dual-brændstoftilstand, og som har en flydende brændstoftilstand, eller
b) en dual-brændstofmotor i enhver anden (sub)kategori end en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), og som ikke i tomgang udelukkende anvender flydende brændstof i dual-brændstoftilstand, og som har en flydende brændstoftilstand
2.5. »dual-brændstofmotor af type 2A«: enten:
a) en dual-brændstofmotor i en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold mellem 10 % og 90 % (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9), og som ikke har en flydende brændstoftilstand, eller som fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), men som i tomgang udelukkende bruger flydende brændstof og som ikke har en flydende brændstoftilstand, eller
b) en dual-brændstofmotor i enhver anden (sub)kategori end en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold mellem 10 % og 90 % (0,1 < GERNRSC < 0,9), og som ikke har en flydende brændstoftilstand, eller som fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), men som i tomgang udelukkende bruger flydende brændstof og som ikke har en flydende brændstoftilstand
2.6. »dual-brændstofmotor af type 2 B«: enten:
a) en dual-brændstofmotor i en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold mellem 10 % og 90 % (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9), og som har en flydende brændstoftilstand, eller som fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRTC, hot ≥ 0,9), og som har en flydende brændstoftilstand, men som kan køre i tomgang udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof i dual-brændstoftilstand, eller
b) en dual-brændstofmotor i enhver anden (sub)kategori end en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold mellem 10 % og 90 % (0,1 < GERNRSC < 0,9), og som ikke har en flydende brændstoftilstand, eller som fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke er lavere end 90 % (GERNRSC ≥ 0,9), og som har en flydende brændstoftilstand, men som kan køre i tomgang udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof i dual-brændstoftilstand
2.7. »dual-brændstofmotor af type 3 B«: enten:
a) en dual-brændstofmotor i en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i varmstarts-NRTC-prøvningscyklussen med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke overstiger 10 % (GERNRTC, hot ≤ 0,1), og som har en flydende brændstoftilstand, eller
b) en dual-brændstofmotor i enhver anden (sub)kategori end en subkategori af NRE 19 ≤ kW ≤ 560, der fungerer i NRSC med et gennemsnitligt gas/energiforhold, som ikke overstiger 10 % (GERNRSC ≤ 0,1), og som har en flydende brændstoftilstand.
3. Supplerende dual-brændstofspecifikke godkendelseskrav
3.1. Motorer med regulerbar betjeningsindretning af GERcycle.
Hvis værdien for GERcycle for en given motor kan reduceres fra maksimum ved hjælp af en regulerbar betjeningsindretning, er det ikke tilladt at begrænse GERcycle; motoren skal være i stand til at overholde emissionsgrænseværdierne for enhver værdi af GERcycle, der tillades af fabrikanten.
4. Generelle krav
4.1. Driftstilstande for dual-brændstofmotorer
4.1.1. Betingelser for dual-brændstofmotorers drift i flydende brændstoftilstand
En dual-brændstofmotor må kun fungere i flydende brændstoftilstand, hvis den, når den fungerer i flydende brændstoftilstand, er certificeret i overensstemmelse med alle krav i denne forordning vedrørende drift udelukkende på det angivne flydende brændstof.
Når en dual-brændstofmotor videreudvikles af en allerede certificeret motor til flydende brændstof, kræves der ny EU-typegodkendelsesattest for den flydende brændstoftilstand.
4.1.2. Betingelser for dual-brændstofmotorer til at køre i tomgang udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof
4.1.2.1. |
Dual-brændstofmotorer af type 1A må kun køre i tomgang udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof på de i punkt 4.1.3 fastsatte betingelser for opvarmning og start. |
4.1.2.2. |
Dual-brændstofmotorer af type 1B må ikke køre i tomgang udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof i dual-brændstoftilstand. |
4.1.2.3. |
Dual-brændstofmotorer af type 2A, 2B og 3B på i tomgang køre udelukkende på flydende brændstof. |
4.1.3. Betingelser for dual-brændstofmotorer til ved opvarmning og start udelukkende at køre på flydende brændstof
4.1.3.1. |
En dual-brændstofmotor af type 1B, 2B eller type 3B må opvarmes og starte udelukkende ved hjælp af flydende brændstof. Hvis emissionsbegrænsningsstrategien ved opvarmning og start i dual-brændstoftilstand er den samme som den tilsvarende emissionsbegrænsningsstrategi i flydende brændstoftilstand, er det tilladt for motoren at fungere i dual-brændstoftilstand ved opvarmning og start. Hvis denne betingelse ikke opfyldes, må motoren kun opvarmes og starte udelukkende ved anvendelse af flydende brændstof, når den er i flydende brændstoftilstand. |
4.1.3.2. |
En dual-brændstofmotor af type 1A eller 2A må opvarmes og starte udelukkende ved hjælp af flydende brændstof. I så fald skal strategien dog erklæres som en AECS (understøttende emissionsstrategi), og følgende supplerende krav skal være opfyldt:
|
4.2. Servicetilstand
4.2.1. Betingelser for, at dual-brændstofmotorer må fungere i servicetilstand
Når et dual-brændstofkøretøjs motor er i servicetilstand, er det underlagt driftsbegrænsninger og er midlertidigt undtaget for forskrifterne i denne forordning vedrørende udstødningsemissioner og OBD- og NOx-begrænsning.
4.2.2. Driftsbegrænsning i servicetilstand
4.2.2.1. Krav til andre motorkategorier end IWP, IWA, RLL og RLR
Driftsbegrænsningen for mobile ikke-vejgående maskiner med en dual-brændstofmotor af en anden kategori end IWP, IWA, RLL og RLR, når den fungerer i servicetilstand, er den, der aktiveres af »systemet med kraftig ansporing«, jf. punkt 5.4 i tillæg 1 til bilag IV.
Af sikkerhedshensyn og for at give mulighed for selvudbedrende diagnosticering er det tilladt at anvende en »override«-funktion til frigivelse af fuld motoreffekt, jf. punkt 5.5 i tillæg 1 til bilag IV.
Driftsbegrænsningen må ikke på anden måde deaktiveres, hverken ved aktivering eller deaktivering af advarsels- og ansporingssystemerne i bilag IV.
Aktivering og deaktivering af servicetilstanden må ikke aktivere eller deaktivere advarsels- og ansporingssystemerne i bilag IV.
4.2.2.2. Krav til andre motorkategorierne IWP, IWA, RLL og RLR
Af sikkerhedshensyn er det tilladt for motorer i kategori IWP, IWA, RLL og RLR at fungere i servicetilstand uden begrænsning af motordrejningsmoment eller -hastighed. I sådanne tilfælde skal loggen i den interne (on-board) computer, når en driftsbegrænsning ville være aktiv i henhold til punkt 4.2.2.3, i den permanente computerhukommelse registrere alle tilfælde af motorfunktion, hvor servicetilstanden er aktiv, så det sikres, at oplysningerne ikke forsætligt kan slettes.
Det skal være muligt for nationale inspektionsmyndigheder at læse disse fortegnelser med et scanningsværktøj.
4.2.2.3. Aktivering af driftsbegrænsning
Driftsbegrænsningen skal aktiveres automatisk, når servicetilstanden aktiveres.
Hvis servicetilstanden aktiveres i henhold til punkt 4.2.3 på grund af en fejl i gasforsyningssystemet, skal driftsbegrænsningen aktiveres eller inden for 30 minutters drift efter aktivering af servicetilstanden.
Hvis servicetilstanden aktiveres på grund af en tom beholder til gasformigt brændstof, skal driftsbegrænsningen aktiveres i det øjeblik servicetilstanden aktiveres.
4.2.2.4. Deaktivering af driftsbegrænsning
Driftsbegrænsningssystemet skal deaktiveres, når motoren ikke længere er i servicetilstanden.
4.2.3. Manglende gasformigt brændstof ved drift i dual-brændstoftilstand
For at gøre det muligt at føre den mobile ikke-vejgående maskine til et sikkert sted gælder følgende ved detektering af en tom beholder til gasformigt brændstof eller et fejlbehæftet gasforsyningssystem:
a) Dual-brændstofmotorer af type 1A og 2A skal aktivere servicetilstanden.
b) Dual-brændstofmotorer af type 1B, 2B og 3B skal fungere i flydende tilstand.
4.2.3.1. Mangel på gasformigt brændstof — tom beholder til gasformigt brændstof
I tilfælde af at beholderen til gasformigt brændstof er tom, skal servicetilstanden eller den flydende brændstoftilstand, jf. punkt 4.2.3, aktiveres i det øjeblik, motorsystemet detekterer, at beholderen er tom.
Når gasforekomsten i beholderen igen når det niveau, der berettigede aktivering af advarselssystemet for tom beholder, jf. punkt 4.3.2, kan servicetilstanden deaktiveres eller, hvis relevant, dual-brændstoftilstanden kan reaktiveres.
4.2.3.2. Mangel på gasformigt brændstof — fejlbehæftet gasforsyning
I tilfælde af et fejlbehæftet gasforsyningssystem, der medfører mangel på gasformigt brændstof, skal servicetilstanden eller, hvis det er relevant i henhold til punkt 4.2.3, den flydende brændstoftilstand, aktiveres, når gasformigt brændstof ikke er tilgængeligt.
Så snart det gasformige brændstof bliver tilgængeligt, kan servicetilstanden deaktiveres, elle, hvis det er relevant, dual-brændstoftilstanden kan reaktiveres.
4.3. Indikatorer for dual-brændstof
4.3.1. Indikator for dual-brændstofdriftstilstand
Den mobile ikke-vejgående maskine skal give operatøren en visuel indikation af, hvilken tilstand motoren kører i (dual-brændstoftilstand, flydende brændstoftilstand eller servicetilstand).
En sådan indikators egenskaber og placering bestemmes af OEM og kan indgå i et allerede eksisterende system af visuelle indikatorer.
Denne indikator kan suppleres med en besked på displayet. Systemet til visning af meddelelserne i dette punkt kan være det samme som dem, der anvendes til diagnosticeringssystemet for NOx-begrænsning eller andre vedligeholdelsesformål.
Det visuelle element i driftsindikatoren for dual-brændstoftilstanden må ikke være det samme som det, der anvendes til diagnosticeringssystemet for NOx-emissionsbegrænsning eller andre vedligeholdelsesformål.
Sikkerhedsadvarsler har altid højere visningsprioritet end indikation af driftstilstand.
4.3.1.1. |
Indikatoren for dual-brændstoftilstand sættes til servicetilstand, så snart servicetilstanden er aktiveret (dvs. før den faktisk bliver aktiv), og indikatoren skal vises, så længe servicetilstanden er aktiv. |
4.3.1.2. |
Indikatoren for dual-brændstoftilstand skal i mindst et minut sættes til dual-brændstoftilstand eller flydende brændstoftilstand, så snart motorens driftstilstand ændres fra flydende brændstof- til dual-brændstoftilstand eller omvendt. Denne indikation er også påkrævet i mindst ét minut, når nøglen drejes til tænding eller på fabrikantens anmodning ved motortørning. Indikationen skal også vises på operatørens anmodning. |
4.3.2. Advarselssystem for tom beholder for gasformigt brændstof (dual-brændstofadvarselssystem)
En mobil ikke-vejgående maskine, der er udstyret med en dual-brændstofmotor, skal være udstyret med et system, der advarer operatøren om, at brændstofbeholderen til gasformigt brændstof snart vil være tom.
Dual-brændstofadvarselssystemet skal forblive aktivt, indtil beholderen igen påfyldes brændstof til et niveau, der ligger over det, hvor advarselssystemet aktiveres.
Dual-brændstofadvarselssystemet kan afbrydes midlertidigt af andre advarselssignaler, der giver vigtige sikkerhedsrelaterede meddelelser.
Dual-brændstofadvarselssystemet må ikke kunne slås fra ved hjælp af et scanningsværktøj, hvis årsagen til aktiveringen af advarslen ikke er blevet afhjulpet.
4.3.2.1. Dual-brændstofadvarselssystemets egenskaber
Dual-brændstofadvarselssystemet skal bestå af et visuelt varslingssystem (ikon, piktogram osv.) efter fabrikantens valg.
Det kan efter fabrikantens valg omfatte et akustisk element. I så fald tillades det, at operatøren kan annullere dette.
Det visuelle element i dual-brændstofadvarselssystemet må ikke være det samme som det, der anvendes til diagnosticeringssystemet for NOx-kontrol eller andre vedligeholdelsesformål.
Endvidere kan dual-brændstofadvarselssystemet vise korte meddelelser, herunder meddelelser, der klart angiver den resterende afstand eller tid, før driftsbegrænsningen aktiveres.
Systemet til visning af advarslerne eller meddelelserne i dette punkt kan være det samme som det, der anvendes til visning af advarsler eller meddelelser forbundet med diagnosticeringssystemet for NOx-begrænsning, eller advarsler eller meddelelser i forbindelse med andre vedligeholdelsesformål.
På mobile ikke-vejgående maskiner til anvendelse af redningstjenester eller på mobile ikke-vejgående maskiner, der er konstrueret og fremstillet til anvendelse af hæren, civilforsvaret, brandvæsenet og ordensmagten, kan der være en anordning, hvormed operatøren kan dæmpe de visuelle alarmer, som advarselssystemet afgiver.
4.4. Oplyst drejningsmoment
4.4.1. Oplyst drejningsmoment, når en dual-brændstofmotor fungerer i dual-brændstoftilstand
Når en dual-brændstofmotor fungerer i dual-brændstoftilstand:
a) skal den referencemomentkurve, der opgives, være den, der opnås, når motoren prøves i en motorprøvebænk i dual-brændstoftilstand
b) skal de registrerede faktiske drejningsmomenter (angivet drejningsmoment og friktionsmoment) være resultatet af dual-brændstofforbrænding og ikke af drift udelukkende med flydende brændstof.
4.4.2. Oplyst drejningsmoment, når en dual-brændstofmotor fungerer i flydende brændstoftilstand
Når en dual-brændstofmotor fungerer i flydende brændstoftilstand, skal den referencemomentkurve, der opgives, være den, der opnås, når motoren prøves i en motorprøvebænk i flydende brændstoftilstand
4.5. Supplerende bestemmelser
4.5.1. |
Når der anvendes adaptive strategier for dual-brændstofmotorer, skal de, ud over at opfylde kravene i bilag IV, endvidere opfylde følgende krav: a) Motoren skal altid forblive inden for den dual-brændstofmotortype (dvs. type 1A, type 2B osv.), der er anmeldt med henblik på EU-typegodkendelse. b) For motorer af type 2 må den heraf følgende forskel mellem højeste og laveste maksimale GERcycle aldrig overstige den procentdel, der er angivet i punkt 3.1.1, undtagen hvor det er tilladt i henhold til punkt 3.2.1. |
4.6. |
Typegodkendelsen er betinget af, at OEM og slutbrugerne, i overensstemmelse med bilag XIV og XV, får instrukser om montering og drift af dual-brændstofmotoren, herunder servicetilstanden, jf. punkt 4.2, og dual-brændstofindikatorsystemet, jf. punkt 4.3. |
5. Præstationskrav
5.1. |
Præstationskravene, herunder emissionsgrænseværdier, og kravene for EU-typegodkendelse, der gælder for dual-brændstofmotorer, er de samme som for enhver anden motor i den respektive kategori, som fastsat i denne forordning og i forordning (EU) 2016/1628, medmindre andet er fastsat i dette bilag. |
5.2. |
Grænseværdien for carbonhydrid (HC) for drift i dual-brændstoftilstand fastsættes ved hjælp af det gennemsnitlige gas/energiforhold (GER) i løbet af den specificerede prøvningscyklus som fastsat i bilag II til forordning (EU) 2016/1628. |
5.3. |
De tekniske krav om emissionsbegrænsningsstrategier, herunder den dokumentation, der kræves for at påvise disse strategier, tekniske bestemmelser om modstandsdygtighed over for uautoriserede indgreb og forbud mod frakoblingsmekanismer er de samme som dem for enhver anden motor i den respektive motorkategori, jf. bilag IV. |
5.4. |
De detaljerede tekniske krav på området forbundet med den relevante NRSC, inden for hvilket den mængde, som emissionerne kan overskride grænseværdierne i bilag II til forordning (EU) 2016/1628 med, er de samme som for enhver anden motor i den respektive motorkategori, jf. bilag IV. |
6. Påvisningskrav
6.1. |
De påvisningskrav, der gælder for dual-brændstofmotorer, er de samme som for enhver anden motor i den respektive kategori, som fastsat i denne forordning og i forordning (EU) 2016/1628, medmindre andet er fastsat i afsnit 6. |
6.2. |
Overholdelse af de relevante grænseværdier skal påvises i dual-brændstoftilstand. |
6.3. |
For dual-brændstofmotortyper med en flydende brændstoftilstand (dvs. type 1B, 2B og 3B) skal overholdelse af de relevante grænseværdier også påvises i flydende brændstoftilstand. |
6.4. |
Supplerende påvisningskrav for motorer af type 2
|
6.5. |
Supplerende påvisningskrav for motorer med regulerbar GERcycle
|
6.6. |
Krav vedrørende påvisning af en dual-brændstofmotors holdbarhed
|
6.7. |
Påvisning af dual-brændstofindikatorerne samt advarsels- og driftsbegrænsning
|
7. Krav til sikring af NOx-begrænsningsforanstaltningernes korrekte funktion
7.1. |
Bilag IV (tekniske krav til NOx-begrænsningsforanstaltninger) finder anvendelse på dual-brændstofmotorer, uanset om de fungerer i dual-brændstoftilstand eller flydende brændstoftilstand. |
7.2. |
Yderligere NOx-begrænsningskrav for dual-brændstofmotorer af type 1B, 2B og 3B
|
Tillæg 1
Dual-brændstofmotorer: indikator for dual-brændstof, advarselssystem, driftsbegrænsning — Påvisningskrav
1. Indikatorer for dual-brændstof
1.1. Indikator for dual-brændstofdriftstilstand
Ved EU-typegodkendelse skal det påvises, at motoren kan aktivere indikatoren for dual-brændstoftilstand, når den fungerer i dual-brændstoftilstand.
1.2. Indikator for flydende brændstoftilstand
Når der er tale om en dual-brændstofmotor af type 1B, 2B eller 3B skal det ved EU-typegodkendelse det påvises, at motoren kan aktivere indikatoren for flydende brændstoftilstand, når den fungerer i flydende brændstoftilstand.
1.3. Indikator for servicetilstand
Ved EU-typegodkendelse skal det påvises, at motoren kan aktivere indikatoren for servicetilstand, når den fungerer i servicetilstand.
1.3.1. |
Når dette er tilfældet, er det tilstrækkeligt at udføre den påvisning, der vedrører indikatoren for servicetilstanden, ved at aktivere en aktiveringskontakt for servicetilstanden og ved at forelægge den godkendende myndighed dokumentation for, at aktiveringen sker, når servicetilstanden is påkaldes af selve motorsystemet (eksempelvis gennem algoritmer, simuleringer, resultatet af interne prøvninger osv.). |
2. Advarselssystem
Ved EU-typegodkendelse skal det påvises, at motoren kan aktivere advarselssystemet, hvis mængden af gasformigt brændstof i beholderen til gasformigt brændstof er under advarselsniveauet. Med henblik herpå kan den faktiske mængde af gasformigt brændstof simuleres.
3. Driftsbegrænsning
Når der er tale om en dual-brændstofmotor af type 1A eller 2A skal det ved EU-typegodkendelse det påvises, at motoren kan aktivere driftsbegrænsningen, når der detekteres en tom beholder til gasformigt brændstof og en fejl i gasforsyningssystemet. Med henblik herpå kan den tomme beholder til gasformigt brændstof og fejlen i gasforsyningssystemet simuleres.
3.1. |
Det er tilstrækkeligt at udføre påvisningen i en typisk use-case, der er valgt med den godkendende myndigheds accept, og at forelægge myndigheden dokumentation for, at driftsbegrænsningen forekommer i andre mulige use-cases (eksempelvis gennem algoritmer, simuleringer, resultatet af interne prøvninger osv.). |
Tillæg 2
Krav til emissionsprøvning af dual-brændstofmotorer
1. Generelt
I det følgende defineres de supplerende krav og undtagelser i dette bilag, der er nødvendige for at gøre det muligt at foretage emissionsprøvning af dual-brændstofmotorer, uanset om emissionerne udelukkende er udstødningsemissioner eller også omfatter krumtaphusemissioner, der tilføjes udstødningsemissionerne, jf. punkt 6.10 i bilag VI. Hvis der ikke er angivet supplerende krav eller undtagelser, finder kravene i denne forordning anvendelse på dual-brændstofmotorer på samme måde, som de finder anvendelse på alle andre godkendte motortyper eller motorfamilier i henhold til forordning (EU) 2016/1628.
Emissionsprøvning af en dual-brændstofmotor kompliceres af det forhold, at det brændstof, der anvendes af motoren kan være rent flydende brændstof og en kombination af hovedsageligt gasformigt brændstof med kun en lille mængde flydende brændstof som antændingskilde. Forholdet mellem de brændstoffer, der anvendes af en dual-brændstofmotor, kan også ændre sig dynamisk afhængigt af motordriftsforholdene. Som følge heraf er det nødvendigt at træffe særlige forholdsregler og begrænsninger for at muliggøre emissionsprøvning af disse motorer.
2. Prøvningsbetingelser
Afsnit 6 i bilag VI finder anvendelse.
3. Prøvningsprocedurer
Afsnit 7 i bilag VI finder anvendelse.
4. Målingsprocedurer
Afsnit 8 i bilag VI finder anvendelse med undtagelse af bestemmelserne i dette tillæg.
En procedure for måling med fuldstrømsfortynding for dual-brændstofmotorer er illustreret i figur 6.6 i bilag VI (CVS-system).
Denne målingsprocedure sikrer, at den varierende brændstofsammensætning under prøvningen hovedsageligt påvirker resultaterne af carbonhydrid. Der kompenseres herfor via en af metoderne i punkt 5.1.
Måling af ufortyndet gas/delstrømsmåling som illustreret i figur 6.7 i bilag VI kan anvendes med nogle forholdsregler for bestemmelses- og beregningsmetoder for gasmassestrømningshastighed.
5. Måleudstyr
Afsnit 9 i bilag VI finder anvendelse.
6. Måling af partikelantalemissioner
Tillæg 1 til bilag VI finder anvendelse.
7. Emissionsberegning
Emissionsberegningen udføres i overensstemmelse med bilag VII med undtagelse af bestemmelserne i dette afsnit. De supplerende krav i punkt 7.1 finder anvendelse på massebaserede beregninger, og de supplerende krav i punkt 7.2 finder anvendelse på molekylebaserede beregninger.
For emissionsberegningen er det nødvendigt at kende sammensætningen af de anvendte brændstoffer. Når et gasformigt brændstof er forsynet med et certifikat, der bekræfter brændstoffets egenskaber (f.eks. gas fra flasker), er det acceptabelt at anvende den af leverandøren angivne sammensætning. Når sammensætningen ikke er tilgængelig (f.eks. brændstof fra rørledning), skal brændstofsammensætningen analyseres mindst før og efter at motoremissionsprøvningen foretages. Det er tilladt at foretage hyppigere analyser, hvis resultater anvendes i beregningen.
Når gas/energiforholdet (GER) anvendes, skal det stemme overens med definitionen i artikel 3, nr. 2), i forordning (EU) 2016/1628 og de Særlige bestemmelser om samlede grænseværdier for kulbrinte (HC) for helt eller delvis gasdrevne motorer i bilag II til nævnte forordning. Den gennemsnitlige GER-værdi i løbet af cyklussen beregnes ved hjælp af en af følgende metoder:
a) for varmstarts-NRTC- og RMC NRSC, ved at dividere summen af GER ved hvert målepunkt med antallet af målepunkter
b) for NRSC i diskret modus ved at gange det gennemsnitlige GER for hver prøvningsmodus med den tilsvarende vægtningsfaktor for den pågældende modus og beregne summen for alle modi. Vægtningsfaktorene findes i tillæg 1 til bilag XVII for den relevante cyklus.
7.1. Massebaseret emissionsberegning
Afsnit 2 i bilag VII finder anvendelse med undtagelse af bestemmelserne i dette afsnit.
7.1.1. Tør/våd-korrektion
7.1.1.1. Ufortyndet udstødningsgas
Ligning (7-3) og (7-4) i bilag VII anvendes til at beregne tør/våd-korrektionen.
De brændstofspecifikke parametre bestemmes i overensstemmelse med punkt 7.1.5.
7.1.1.2. Fortyndet udstødningsgas
Ligning (7-3) med enten ligning (7-25) eller (7-26) i bilag VII anvendes til at beregne våd/tør-korrektionen.
Molforholdet for hydrogen α for kombinationen af de to brændstoffer anvendes til tør/våd-korrektionen. Dette molforhold for hydrogen beregnes fra brændstofforbrugsmålingerne for begge brændstoffer i overensstemmelse med punkt 7.1.5.
7.1.2. NOx-korrektion for fugtindhold
Korrektionen for NOx-fugtindhold for motorer med kompressionstænding som specificeret i ligning (7-9) i bilag VII anvendes.
7.1.3. Delstrømsfortynding (PFS) og måling af ufortyndet gas
7.1.3.1. Bestemmelse af udstødningsgassens massestrøm
Udstødningsgassens massestrøm bestemmes ved hjælp af et flowmeter til ufortyndet udstødning som beskrevet i punkt 9.4.5.3 i bilag VI.
Alternativt må målemetoden med luftstrøm og luft/brændstof-forhold efter ligning (7-17)-(7-19) i bilag VII kun anvendes, hvis α, γ, δ og ε-værdierne er bestemt i overensstemmelse med punkt 7.1.5.3. Der må ikke anvendes en føler af zirconia-typen til at bestemme luft/brændstof-forholdet.
Når motorer, der kun udsættes for stationære prøvningscyklusser, prøves, er det tilladt at bestemme udstødningsgassens massestrøm ved hjælp af målemetoden for luft- og brændstofstrømme i overensstemmelse med ligning (7-15) i bilag VII.
7.1.3.2. Bestemmelse af indholdet af gassens komponenter
Punkt 2.1 i bilag VII finder anvendelse med undtagelse af bestemmelserne i dette afsnit.
Den mulige variation i brændstofforbrug vil påvirke alle ugas -faktorer og molkomponentforhold, der anvendes i emissionsberegningerne. En af følgende fremgangsmåder efter fabrikantens valg skal anvendes for at bestemme ugas -faktorer og molforhold.
a) De nøjagtige ligninger i 2.1.5.2 eller 2.2.3 i bilag VII anvendes til at beregne øjeblikkelige værdier af ugas ved hjælp af de øjeblikkelige proportioner af flydende og gasformigt brændstof (bestemt ved målinger eller beregninger af øjeblikkeligt brændstofforbrug) og øjeblikkelige molforhold bestemt i overensstemmelse med punkt 7.1.5. Eller
b) Når de massebaserede beregninger i afsnit 2 i bilag VII anvendes til det specifikke tilfælde med en dual-brændstofmotor, der fungerer på gas- og dieselbrændstof, kan der anvendes tabulerede værdier for molkomponentforholdene og ugas -værdierne. Disse tabulerede værdier skal anvendes på følgende måde:
i) For motorer, der i den relevante prøvningscyklus fungerer med et gennemsnitligt gas/energiforhold, der er højere eller lig med 90 % (GER ≥ 0,9), er de nødvendige værdier værdierne for det gasformige brændstof fra tabel 7.1 eller 7.2 i bilag VII.
ii) For motorer, der i den relevante prøvningscyklus fungerer med et gennemsnitligt gas/energiforhold på mellem 10 % og 90 % (0,1 < GER < 0,9), antages de nødvendige værdier at være repræsenteret af værdierne for en blanding af 50 % gasformigt brændstof og 50 % dieselbrændstof fra tabel 8.1 og 8.2.
iii) For motorer, der i den relevante prøvningscyklus fungerer med et gennemsnitligt gas/energiforhold, der er lavere end eller lig med 10 % (GER ≤ 0,1), er de nødvendige værdier værdierne for dieselbrændstof fra tabel 7.1 eller 7.2 i bilag VII.
iv) Med henblik på beregningen af HC-emissioner anvendes ugas -værdien for det gasformige brændstof i alle tilfælde uanset det gennemsnitlige gas/energiforhold (GER).
Tabel 8.1
Molforhold for en blanding af 50 % gasformigt brændstof og 50 % dieselbrændstof (masseprocent)
Gasformigt brændstof |
α |
γ |
δ |
ε |
CH4 |
2,8681 |
0 |
0 |
0,0040 |
GR |
2,7676 |
0 |
0 |
0,0040 |
G23 |
2,7986 |
0 |
0,0703 |
0,0043 |
G25 |
2,7377 |
0 |
0,1319 |
0,0045 |
Propan |
2,2633 |
0 |
0 |
0,0039 |
Butan |
2,1837 |
0 |
0 |
0,0038 |
LPG |
2,1957 |
0 |
0 |
0,0038 |
LPG brændstof A |
2,1740 |
0 |
0 |
0,0038 |
LPG brændstof B |
2,2402 |
0 |
0 |
0,0039 |
7.1.3.2.1. Masse pr. test af forurenende luftart
Hvis de nøjagtige ligninger anvendes til at beregne øjeblikkelige værdier af u gas i overensstemmelse med punkt 7.1.3.2.1, litra a), skal u gas indgå i summeringen i ligning (7-2) i punkt 2.1.2 i bilag VII ved hjælp af ligning (8-1), når massen pr. test af en forurenende luftart for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC:
|
(8-1) |
hvor:
ugas,i |
er den øjeblikkelige værdi af ugas |
De øvrige termer i ligningen er som angivet i punkt 2.1.2 i bilag VII.
Tabel 8.2
u gas-værdier for ufortyndet udstødningsgas og komponentmassefylde for en blanding af 50 % gasformigt brændstof og 50 % dieselbrændstof (masseprocent)
Gasformigt brændstof |
Gas |
||||||
ρ e |
NOx |
CO |
HC |
CO2 |
O2 |
CH4 |
|
|
|
ρ gas [kg/m 3] |
|
|
|
||
2,053 |
1,250 |
1,9636 |
1,4277 |
0,716 |
|||
|
|
u gas () |
|
|
|
||
CNG/LNG () |
1,2786 |
0,001606 |
0,000978 |
0,000528 () |
0,001536 |
0,001117 |
0,000560 |
Propan |
1,2869 |
0,001596 |
0,000972 |
0,000510 |
0,001527 |
0,001110 |
0,000556 |
Butan |
1,2883 |
0,001594 |
0,000971 |
0,000503 |
0,001525 |
0,001109 |
0,000556 |
LPG () |
1,2881 |
0,001594 |
0,000971 |
0,000506 |
0,001525 |
0,001109 |
0,000556 |
(1) afhængigt af brændstof (2) ved λ = 2, tør luft, 273 K, 101,3 kPa (3) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C = 58 – 76 %; H = 19 – 25 %; N = 0 – 14 % (CH4, G20, G23, og G25) (4) NMHC på baggrund af CH2.93 (for samlet HC anvendes u gas-koefficienten af CH4) (5) u med en nøjagtighed inden for 0,2 % for massesammensætning af: C3 = 27 – 90 %; C4 = 10 – 73 % (LPG brændstof A og B) |
7.1.3.3. Partikelbestemmelse
Med henblik på bestemmelse af partikelemissioner ved hjælp af delstrømsfortyndingsmålemetoden udføres beregningen i overensstemmelse med ligningerne i punkt 2.3 i bilag VII.
Kravene i punkt 8.2.1.2 i bilag VI gælder ved kontrol af fortyndingsforholdet. Det gælder særlig, at der skal anvendes look ahead-kontrol på grundlag af et allerede registret prøvningsforløb, hvis den kombinerede transformationstid for udstødningsgasstrømsmålingen og delstrømsfortyndingssystemet overstiger 0 sekunder. I sådanne tilfælde er den kombinerede stigningstid ≤ 1 sekund og den kombinerede forsinkelse ≤ 10 sekunder. Medmindre udstødningsgasmassestrømmen måles direkte, anvendes de i overensstemmelse med punkt 7.1.5.3 bestemte værdier for α, γ, δ og ε ved bestemmelsen.
Kvalitetskontrollen i punkt 8.2.1.2 i bilag VI foretages for hver måling.
7.1.3.4. Yderligere krav vedrørende flowmeteret til udstødningsgasmassestrøm
Det flowmeter, der er omhandlet i punkt 9.4.1.6.3 og 9.4.1.6.3.3 i bilag VI, må ikke være følsomt over for ændringer i udstødningsgassens sammensætning og massefylde. Der kan ses bort fra de små fejl ved måling ved pitotrør eller åbning (svarende til kvadratroden af udstødningsgassens massefylde).
7.1.4. Måling med fuldstrømsfortynding (CVS)
Punkt 2.2 i bilag VII finder anvendelse med undtagelse af bestemmelserne i dette afsnit.
Den mulige variation i brændstofsammensætningen vil hovedsageligt påvirke den tabulerede carbonhydrid-ugas -værdi. De nøjagtige ligninger anvendes ved beregningen af carbonhydridemissionerne ved anvendelse af molforholdene bestemt på grundlag af målingerne af brændstofforbrug for begge brændstoffer i overensstemmelse med punkt 7.1.5.
7.1.4.1. Bestemmelse af baggrundskorrigerede koncentrationer (punkt 5.2.5)
Med henblik på bestemmelse af den støkiometriske faktor beregnes brændstoffets molforhold for hydrogen α som brændstofblandingens gennemsnitlige molforhold for hydrogen under prøvningen i overensstemmelse med punkt 7.1.5.3.
Alternativt kan Fs-værdien af det gasformige brændstof anvendes i ligning (7-28) i bilag VII.
7.1.5. Bestemmelse af molforhold
7.1.5.1. Generelt
Dette punkt anvendes ved bestemmelse af molforhold, når brændstofsammensætningen er kendt (nøjagtig metode).
7.1.5.2. Beregning af brændstofblandings komponenter
Ligning (8-2)-(8-7) anvendes til at beregne brændstofblandingens grundstofsammensætning:
qmf = qmf1 + qmf2 |
(8-2) |
|
(8-3) |
|
(8-4) |
|
(8-5) |
|
(8-6) |
|
(8-7) |
hvor:
qm f1 |
er brændstof 1's massestrømningshastighed, kg/s |
qm f2 |
er brændstof 2's massestrømningshastighed, kg/s |
w H |
er brændstoffets hydrogenindhold, % massefylde |
w C |
er brændstoffets carbonindhold, % massefylde |
w S |
er brændstoffets svovlindhold, % massefylde |
w N |
er brændstoffets nitrogenindhold, % massefylde |
w O |
er brændstoffets oxygenindhold, % massefylde |
Beregning af molforholdet for H, C, S, N og O i forhold til C for brændstofblandingen
Beregningen af atomforholdene (især H/C-forhold α) er angivet i bilag VII ved hjælp af ligning (8-8)-(8-11):
|
(8-8) |
|
(8-9) |
|
(8-10) |
|
(8-11) |
hvor:
w H |
er brændstoffets hydrogenindhold, massebrøk [g/g] eller [ % masse] |
w C |
er brændstoffets carbonindhold, massebrøk [g/g] eller [ % masse] |
w S |
er brændstoffets svovlindhold, massebrøk [g/g] eller [ % masse] |
w N |
er brændstoffets nitrogenindhold, massebrøk [g/g] eller [ % masse] |
w O |
er brændstoffets oxygennindhold, massebrøk [g/g] eller [ % masse] |
α |
er molforhold for hydrogen (H/C) |
γ |
er molforhold for svovl (S/C) |
δ |
er molforhold for nitrogen (N/C) |
ε |
er molforhold for oxygen (O/C) idet der henvises til brændstoffet CHαOεNδSγ. |
7.2. Molbaserede emissionsberegning
Bilag VII, afsnit 3, finder anvendelse med undtagelse af bestemmelserne i dette afsnit.
7.2.1. NOx-korrektion for fugtindhold
Ligning (7-102) i bilag VII (korrektion for motorer med kompressionstænding) anvendes.
7.2.2. Bestemmelse af udstødningsgassens massestrøm uden anvendelse af et flowmeter til ufortyndet udstødning
Ligning (7-112) i bilag VII (beregning af den molære strømningshastighed baseret på indsugningsluft) anvendes. Alternativt kan ligning (7-113) i bilag VII (beregning af den molære strømningshastighed baseret på brændstoffets massestrømningshastighed) anvendes, dog kun ved NRSC-prøvning.
7.2.3. Molforhold for bestemmelse af de gasformige komponenter
Den nøjagtige metode anvendes til at bestemme molforholdene ved hjælp af de øjeblikkelige proportioner af flydende og gasformigt brændstof bestemt ved målinger eller beregninger af øjeblikkeligt brændstofforbrug. De øjeblikkelige molforhold er input til ligning (7-91), (7-89) og (7-94) i bilag VII for den kontinuerlige kemiske ligevægt.
Bestemmelsen af forholdene skal udføres i overensstemmelse med enten punkt 7.2.3.1 eller 7.1.5.3.
Gasformige brændstoffer, enten blandet eller fra rørledning, kan indeholde væsentlige mængder inaktive bestanddele såsom as CO2 og N2. Fabrikanten skal enten medtage disse dele i beregningerne af atomforhold i punkt 7.2.3.1 eller 7.1.5.3, alt efter hvad der er relevant, eller skal udelukke de inaktive bestanddele fra atomforholdene og henføre dem til de relevante indsugningsluftparametre for kemisk ligevægt x O2int, x CO2int og x H2Oint i punkt 3.4.3 i bilag VII.
7.2.3.1. Bestemmelse af molforhold
Øjeblikkelige molforhold for antallet af hydrogen-, oxygen-, svovl- og nitrogenatomer i forhold til carbonatomer i det blandede brændstof til dual-brændstofmotorer kan beregnes ved hjælp af ligning (8-12)-(8-15):
|
(8-12) |
|
(8-13) |
|
(8-14) |
|
(8-15) |
hvor:
w i, fuel |
= |
massebrøken for det relevante grundstof, C, H, O, S, eller N, af flydende eller gasformigt brændstof |
ṁliquid (t) |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed af det flydende brændstof på tidspunkt t, [kg/h] |
ṁgas (t) |
= |
øjeblikkelig massestrømningshastighed af det gasformige brændstof på tidspunkt t, [kg/h] |
I tilfælde, hvor udstødningsgassens massestrømningshastighed beregnes på grundlag af det blandede brændstof, beregnes i ligning (7-111) i bilag VII ved hjælp af ligning (8-16):
|
(8-16) |
hvor:
w C |
= |
carbons massebrøk i dieselbrændstoffet eller det gasformige brændstof |
ṁliquid |
= |
massestrømningshastigheden af det flydende brændstof, [kg/h] |
ṁgas |
= |
massestrømningshastigheden af det gasformige brændstof, [kg/h] |
7.3. CO2-bestemmelse
Bilag VII finder anvendelse, undtagen når motoren prøves i transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser eller RMC ved anvendelse af prøvetagning af ufortyndet gas.
7.3.1 CO2-bestemmelse ved prøvninger i transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser eller RMC ved anvendelse af prøvetagning af ufortyndet gas
Beregning af CO2-emissioner ud fra måling af CO2 i udstødningsgassen i overensstemmelse med bilag VII finder ikke anvendelse. I stedet gælder følgende bestemmelser:
Det gennemsnitlige brændstofforbrug som målt under prøvningen bestemmes ud fra summen af de øjeblikkelige værdier i løbet af cyklussen og anvendes som grundlag for beregning af de gennemsnitlige CO2-emissioner under prøvningen.
Massen af hvert forbrugt brændstof anvendes til i overensstemmelse med afsnit 7.1.5 at bestemme molforholdet for hydrogen og brændstofblandingens massebrøker i prøvningen.
Den samlede korrigerede brændstofmasse af begge brændstoffer m fuel,corr [g/test] og CO2-masseemission fra brændstoffet m CO2, fuel [g/test] bestemmes ved hjælp af ligning (8-17) og (8-18).
|
(8-17) |
|
(8-18) |
hvor:
m fuel |
= |
samlet brændstofmasse af begge brændstoffer [g/test] |
m THC |
= |
massen af samlede carbonhydridemissioner i udstødningsgassen [g/test] |
m CO |
= |
massen af carbonmonoxidemissioner i udstødningsgassen [g/test] |
w GAM |
= |
brændstoffernes svovlindhold [masseprocent] |
w DEL |
= |
brændstoffernes nitrogenindhold [masseprocent] |
w EPS |
= |
er brændstoffernes oxygenindhold [masseprocent] |
α |
= |
er brændstoffernes molforhold for hydrogen (H/C) [-] |
A C |
= |
er carbons atommasse: 12,011 [g/mol] |
A H |
= |
er hydrogens atommasse: 1,0079 [g/mol] |
M CO |
= |
er carbonmonoxids molekylemasse: 28,011 [g/mol] |
M CO2 |
= |
er carbondioxids molekylemasse: 44,01 [g/mol] |
De CO2-emissioner, der stammer fra urea m CO2,urea [g/test], beregnes ved hjælp af ligning (8-19):
|
(8-19) |
hvor:
c urea |
= |
ureakoncentration [procent] |
m urea |
= |
samlet ureamasseforbrug [g/test] |
M CO(NH2)2 |
= |
ureas molekylemasse: 60,056 [g/mol] |
Derefter beregnes de samlede CO2-emissioner m CO2 [g/test] ved hjælp af ligning (8-20):
m CO2 = m CO2,fuel + m CO2,urea |
(8-20) |
De samlede CO2-emissioner beregnet ved hjælp af ligning (8-20) anvendes i beregningen af bremsespecifikke CO2-emissions, eCO2 [g/kWh] i punkt 2.4.1.1 eller 3.8.1.1 i bilag VII. Hvor det er relevant, foretages korrigeringen for CO2 i udstødningsgassen, der skyldes CO2 i det gasformige brændstof, i overensstemmelse med tillæg 3 til bilag IX.
Tillæg 3
Typer af dual-brændstofmotorer, der fungerer med naturgas/biomethan eller LPG og et flydende brændstof — illustration af definitionerne og de vigtigste krav
Dual-brændstoftype |
GERcycle |
Tomgang på flydende brændstof |
Opvarmning på flydende brændstof |
Drift udelukkende på flydende brændstof |
Drift ved mangel på gas |
Bemærkninger |
1A |
GERNRTC, hot ≥ 0,9 eller GERNRSC, ≥ 0,9 |
IKKE tilladt |
Kun tilladt i servicetilstand |
Kun tilladt i servicetilstand |
Servicetilstand |
|
1B |
GERNRTC, hot ≥ 0,9 eller GERNRSC ≥ 0,9 |
Kun tilladt i flydende brændstoftilstand |
Kun tilladt i flydende brændstoftilstand |
Kun tilladt i flydende brændstof- og servicetilstand |
Flydende brændstoftilstand |
|
2A |
0,1 < GERNRTC, hot < 0,9 eller 0,1 < GERNRSC < 0,9 |
Tilladt |
Kun tilladt i servicetilstand |
Kun tilladt i servicetilstand |
Servicetilstand |
GERNRTC, hot ≥ 0,9 eller GERNRSC ≥ 0,9 Tilladt |
2B |
0,1 < GERNRTC, hot < 0,9 eller 0,1 < GERNRSC < 0,9 |
Tilladt |
Tilladt |
Tilladt |
Flydende brændstoftilstand |
GERNRTC, hot ≥ 0,9 eller GERNRSC ≥ 0,9 tilladt |
3A |
Hverken defineret eller tilladt |
|||||
3B |
GERNRTC, hot ≤ 0,1 eller GERNRSC ≤ 0,1 |
Tilladt |
Tilladt |
Tilladt |
Flydende brændstoftilstand |
|
BILAG IX
Referencebrændstoffer
1. Tekniske data for brændstoffer til prøvning af motorer med kompressionstænding
1.1. Type: Diesel (ikke-vejgående gasolie)
Parameter |
Enhed |
Grænseværdier (1) |
Prøvningsmetode |
|
Minimum |
Maksimum |
|||
Cetantal (2) |
|
45 |
56,0 |
EN-ISO 5165 |
Massefylde ved 15 °C |
kg/m3 |
833 |
865 |
EN-ISO 3675 |
Destillation: |
|
|
|
|
50 %-punkt |
°C |
245 |
— |
EN-ISO 3405 |
95 %-punkt |
°C |
345 |
350 |
EN-ISO 3405 |
— — slutkogepunkt |
°C |
— |
370 |
EN-ISO 3405 |
Flammepunkt |
°C |
55 |
— |
EN 22719 |
Koldfilterpunkt (CFPP) |
°C |
— |
-5 |
EN 116 |
Viskositet ved 40 °C |
mm2/s |
2,3 |
3,3 |
EN-ISO 3104 |
Polycykliske aromatiske carbonhydrider |
% m/m |
2,0 |
6,0 |
IP 391 |
Svovlindhold (3) |
mg/kg |
— |
10 |
ASTM D 5453 |
Kobberkorrosion |
|
— |
Klasse 1 |
EN-ISO 2160 |
Kulstofrest efter Conradson (10 % destillationsrest) |
% m/m |
— |
0,2 |
EN-ISO 10370 |
Askeindhold |
% m/m |
— |
0,01 |
EN-ISO 6245 |
Samlet kontaminering |
mg/kg |
— |
24 |
EN 12662 |
Vandindhold |
% m/m |
— |
0,02 |
EN-ISO 12937 |
Neutralisationstal (stærk syre) |
mg KOH/g |
— |
0,10 |
ASTM D 974 |
Oxidationsstabilitet (3) |
mg/ml |
— |
0,025 |
EN-ISO 12205 |
Smøreevne (diameter af HFRR-slidmærke ved 60 °C) |
μm |
— |
400 |
CEC F-06-A-96 |
Oxidationsstabilitet ved 110 °C (3) |
H |
20,0 |
— |
EN 15751 |
FAME |
% v/v |
— |
7,0 |
EN 14078 |
(1) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimal- og minimalværdi har minimalforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). (2) Det angivne interval for cetan opfylder ikke kravet om et område på mindst 4R. I tilfælde af tvist mellem brændstofleverandør og -bruger kan bestemmelserne i ISO 4259 imidlertid anvendes til afgørelse af tvistigheder, forudsat at målingerne gentages et tilstrækkeligt antal gange til, at den fornødne præcision kan opnås. Dette må foretrækkes frem for enkeltstående målinger. (3) Selv om iltningsstabiliteten kontrolleres, må holdbarheden antages at være begrænset. Der bør indhentes retningslinjer for opbevaring og holdbarhed fra leverandøren. |
1.2. Type: Ethanol til dedikerede motorer med kompressionstænding (ED95) (1)
Parameter |
Enhed |
Grænseværdier (1) |
Prøvningsmetode (2) |
|
Minimum |
Maksimum |
|||
Alkohol i alt (ethanol inkl. indhold for højere mættede alkoholer) |
% m/m |
92,4 |
|
EN 15721 |
Andre højere mættede monoalkoholer (C3-C5) |
% m/m |
|
2,0 |
EN 15721 |
Methanol |
% m/m |
|
0,3 |
EN 15721 |
Massefylde 15 °C |
kg/m3 |
793,0 |
815,0 |
EN ISO 12185 |
Syreindhold beregnet som eddikesyre |
% m/m |
|
0,0025 |
EN 15491 |
Udseende |
|
Lys og klar |
|
|
Flammepunkt |
°C |
10 |
|
EN 3679 |
Tør rest |
mg/kg |
|
15 |
EN 15691 |
Vandindhold |
% m/m |
|
6,5 |
EN 15489 (3) EN-ISO 12937 EN15692 |
Aldehyder beregnet som acetaldehyd |
% m/m |
|
0,0050 |
ISO 1388-4 |
Estere beregnet som ethylacetat |
% m/m |
|
0,1 |
ASTM D1617 |
Svovlindhold |
mg/kg |
|
10,0 |
EN 15485 EN 15486 |
Sulfater |
mg/kg |
|
4,0 |
EN 15492 |
Partikelkontaminering |
mg/kg |
|
24 |
EN 12662 |
Phosphor |
mg/l |
|
0,20 |
EN 15487 |
Inorganisk chlorid |
mg/kg |
|
1,0 |
EN 15484 eller EN 15492 |
Kobber |
mg/kg |
|
0,100 |
EN 15488 |
Elektrisk ledningsevne |
μS/cm |
|
2,50 |
DIN 51627-4 eller prEN 15938 |
(1) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimal- og minimalværdi har minimalforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Uanset denne værdi, som er nødvendig af tekniske årsager, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en nulværdi, hvor den anførte maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi, hvor der anføres maksimums- og minimumsgrænseværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259. (2) Ækvivalente EN/ISO-metoder vil blive taget i anvendelse, når de udstedes for de ovenfor nævnte egenskaber. (3) Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes EN 15489. (1) Additiver som f.eks. cetantalsforbedrende midler kan efter motorfabrikantens anvisninger tilsættes til ethanolbrændstof, hvis blot der ikke er nogen kendte negative bivirkninger. Hvis disse betingelser er opfyldt, er den højst tilladte mængde 10 % m/m. |
2. Tekniske data for brændstoffer til prøvning af motorer med gnisttænding
2.1. Type: Benzin (E10)
Parameter |
Enhed |
Grænseværdier (1) |
Prøvningsmetode (2) |
|
Minimum |
Maksimum |
|||
Research-oktantal (RON) |
|
91,0 |
98,0 |
EN ISO 5164:2005 (3) |
Motoroktantal (MON) |
|
83,0 |
89,0 |
EN ISO 5163:2005 (3) |
Massefylde ved 15 °C |
kg/m3 |
743 |
756 |
EN ISO 3675 EN ISO 12185 |
Damptryk |
kPa |
45,0 |
60,0 |
EN ISO 13016-1 (DVPE) |
Vandindhold |
|
|
Maks. 0,05 % v/v Udseende ved -7 °C: klar og lys |
EN 12937 |
Destillation: |
|
|
|
|
— fordampet ved 70 °C |
% v/v |
18,0 |
46,0 |
EN-ISO 3405 |
— fordampet ved 100 °C |
% v/v |
46,0 |
62,0 |
EN-ISO 3405 |
— fordampet ved 150 °C |
% v/v |
75,0 |
94,0 |
EN-ISO 3405 |
— slutkogepunkt |
°C |
170 |
210 |
EN-ISO 3405 |
Rest |
% v/v |
— |
2,0 |
EN-ISO 3405 |
Carbonhydridanalyse: |
|
|
|
|
— olefiner |
% v/v |
3,0 |
18,0 |
EN 14517 EN 15553 |
— aromater |
% v/v |
19,5 |
35,0 |
EN 14517 EN 15553 |
— benzen |
% v/v |
— |
1,0 |
EN 12177 EN 238, EN 14517 |
— mættede forbindelser |
% v/v |
angives |
EN 14517 EN 15553 |
|
Carbon/hydrogen-forhold |
|
angives |
|
|
Carbon/oxygen-forhold |
|
angives |
|
|
Induktionstid (4) |
minutter |
480 |
|
EN-ISO 7536 |
Oxygenindhold (5) |
% m/m |
3,3 (8) |
3,7 |
EN 1601 EN 13132 EN 14517 |
Harpiks |
mg/ml |
— |
0,04 |
EN-ISO 6246 |
Svovlindhold (6) |
mg/kg |
— |
10 |
EN ISO 20846 EN ISO 20884 |
Kobberkorrosion (3 h ved 50 °C) |
klassificering |
— |
Klasse 1 |
EN-ISO 2160 |
Blyindhold |
mg/l |
— |
5 |
EN 237 |
Phosphorindhold (7) |
mg/l |
— |
1,3 |
ASTM D 3231 |
Ethanol (4) |
% v/v |
9,0 (8) |
10,2 (8) |
EN 22854 |
(1) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimal- og minimalværdi har minimalforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Uanset denne værdi, som er nødvendig af tekniske årsager, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en nulværdi, hvor den anførte maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi, hvor der anføres maksimums- og minimumsgrænseværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259. (2) Ækvivalente EN/ISO-metoder vil blive taget i anvendelse, når de udstedes for de ovenfor nævnte egenskaber. (3) En korrektionsfaktor på 0,2 for MON og RON skal fratrækkes ved beregningen af det endelige resultat i overensstemmelse med EN 228:2008. (4) Brændstoffet kan indeholde oxidationsinhibitorer og metaldeaktivatorer, som normalt anvendes til stabilisering af benzinproduktionen på raffinaderier, men additiver i form af detergenter eller dispergerende stoffer eller opløsningsolier må ikke tilsættes. (5) Ethanol, der opfylder specifikationerne i EN 15376, er det eneste oxygenat, der som led i produktionsprocessen må tilsættes referencebrændstoffet. (6) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes til type 1-prøvning, angives. (7) Der må ikke som led i produktionsprocessen tilsættes forbindelser indeholdende phosphor, jern, mangan eller bly til dette referencebrændstof. (8) Ethanolindholdet og det tilsvarende oxygenindhold kan være nul for motorer af kategori SMB efter fabrikantens valg. I sådanne tilfælde foretages alle prøvninger af motorfamilien, eller motortypen, hvis der ikke findes en familie, ved anvendelse af benzin med et ethanolindhold på nul. |
2.2. Type: Ethanol (E85)
Parameter |
Enhed |
Grænseværdier (1) |
Prøvningsmetode |
|
Minimum |
Maksimum |
|||
Research-oktantal (RON) |
|
95,0 |
— |
EN ISO 5164 |
Motoroktantal (MON) |
|
85,0 |
— |
EN ISO 5163 |
Massefylde ved 15 °C |
kg/m3 |
angives |
ISO 3675 |
|
Damptryk |
kPa |
40,0 |
60,0 |
EN ISO 13016-1 (DVPE) |
Svovlindhold (2) |
mg/kg |
— |
10 |
EN 15485 eller EN 15486 |
Oxidationsstabilitet |
Minutter |
360 |
|
EN ISO 7536 |
Harpiksindhold (vasket med opløsningsmiddel) |
mg/100 ml |
— |
5 |
EN-ISO 6246 |
Udseende Bestemmes ved omgivende temperatur, dog mindst 15 °C |
|
Klar og blank, synligt fri for opslæmmede eller udfældede kontaminanter |
Visuel inspektion |
|
Ethanol og højere alkoholer (3) |
% v/v |
83 |
85 |
EN 1601 EN 13132 EN 14517 E DIN 51627-3 |
Højere alkoholer (C3-C8) |
% v/v |
— |
2,0 |
E DIN 51627-3 |
Methanol |
% v/v |
|
1,00 |
E DIN 51627-3 |
Benzin (4) |
% v/v |
Rest |
EN 228 |
|
Phosphor |
mg/l |
0,20 (5) |
EN 15487 |
|
Vandindhold |
% v/v |
|
0,300 |
EN 15489 eller EN 15692 |
Inorganisk chloridindhold |
mg/l |
|
1 |
EN 15492 |
pHe |
|
6,5 |
9,0 |
EN 15490 |
Kobberstrimmelkorrosion (3 h ved 50 °C) |
Klassificering |
Klasse 1 |
|
EN ISO 2160 |
Syreindhold (beregnet som eddikesyre CH3COOH) |
% m/m (mg/l) |
— |
0,0050 (40) |
EN 15491 |
Elektrisk ledningsevne |
μS/cm |
1,5 |
DIN 51627-4 eller prEN 15938 |
|
Carbon/hydrogen-forhold |
|
angives |
|
|
Carbon/oxygen-forhold |
|
angives |
|
|
(1) De i specifikationerne anførte værdier er »sande værdier«. Deres grænseværdier er fastsat i henhold til ISO 4259 »Petroleum products — Determination and application of precision data in relation to methods of test«, idet minimumsværdien er fastsat på grundlag af en minimumsforskel på 2R over nul. For maksimal- og minimalværdi har minimalforskellen været 4R (R = reproducerbarhed). Uanset denne værdi, som er nødvendig af tekniske årsager, bør brændstoffabrikanten tilstræbe en nulværdi, hvor den anførte maksimumsværdi er 2R, og en gennemsnitsværdi, hvor der anføres maksimums- og minimumsgrænseværdier. Dersom det bliver nødvendigt at afgøre, om et brændstof opfylder kravene i specifikationerne, anvendes ISO 4259. (2) Det faktiske svovlindhold i det brændstof, der anvendes til emissionsprøvninger, angives. (3) Ethanol, der opfylder specifikationerne i EN 15376, er det eneste oxygenat, der som led i produktionsprocessen må tilsættes referencebrændstoffet. (4) Indholdet af blyfri benzin kan bestemmes som 100 minus summen af procentdelen for indhold af vand, alkohol, MTBE og ETBE. (5) Der må ikke som led i produktionsprocessen tilsættes forbindelser indeholdende phosphor, jern, mangan eller bly til dette referencebrændstof. |
3. Tekniske data for brændstoffer til prøvning af single- og dual-brændstofmotorer
3.1. Type: LPG
Parameter |
Enhed |
Brændstof A |
Brændstof B |
Prøvningsmetode |
Sammensætning: |
|
|
|
EN 27941 |
C3-indhold |
% v/v |
30 ± 2 |
85 ± 2 |
|
C4-indhold |
% v/v |
Rest (1) |
Rest (1) |
|
< C3, > C4 |
% v/v |
Maksimum 2 |
Maksimum 2 |
|
Olefiner |
% v/v |
Maksimum 12 |
Maksimum 15 |
|
Fordampningsrest |
mg/kg |
Maksimum 50 |
Maksimum 50 |
EN 15470 |
Vand ved 0 °C |
|
Fri |
Fri |
EN 15469 |
Totalt svovlindhold herunder lugtstof |
mg/kg |
Maksimum 10 |
Maksimum 10 |
EN 24260, ASTM D 3246, ASTM 6667 |
Hydrogensulfid |
|
Ingen |
Ingen |
EN ISO 8819 |
Kobberstrimmelkorrosion (1 h ved 40 °C) |
Klassificering |
Klasse 1 |
Klasse 1 |
ISO 6251 (2) |
Lugt |
|
Karakteristika |
Karakteristika |
|
Motoroktantal (3) |
|
Minimum 89,0 |
Minimum 89,0 |
EN 589 bilag B |
(1) Rest forstås som følger: rest = 100 – C3 – < C3 – > C4. (2) Denne metode giver ikke nødvendigvis en nøjagtig bestemmelse af tilstedeværende korroderende stoffer, hvis prøven indeholder korrosionsinhibitorer eller andre kemikalier, som nedsætter korrosiviteten af prøven over for kobberstrimlen. Tilsætning af sådanne stoffer alene med det formål at påvirke prøvningsresultaterne er derfor forbudt. (3) På motorfabrikantens anmodning kan der anvendes et højere MON til udførelse af typegodkendelsesprøvningerne. |
3.2. Type: Naturgas/biomethan
3.2.1. Specifikation for referencebrændstoffer med faste egenskaber (f.eks. fra en forseglet beholder)
Som alternativ til referencebrændstofferne i dette punkt kan de tilsvarende brændstoffer i punkt 3.2.2 anvendes.
Karakteristika |
Enheder |
Basis |
Grænseværdier |
Prøvningsmetode |
|
Minimum |
Maksimum |
||||
Referencebrændstof GR |
|||||
Sammensætning: |
|
|
|
|
|
Methan |
|
87 |
84 |
89 |
|
Ethan |
|
13 |
11 |
15 |
|
Rest (1) |
% mol |
— |
— |
1 |
ISO 6974 |
Svovlindhold |
mg/m3 (2) |
— |
|
10 |
ISO 6326-5 |
Noter: (1) Inaktive + C2+ (2) Værdien bestemmes ved standardbetingelserne 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa. |
|||||
Referencebrændstof G23 |
|||||
Sammensætning: |
|
|
|
|
|
Methan |
|
92,5 |
91,5 |
93,5 |
|
Rest (2) |
% mol |
— |
— |
1 |
ISO 6974 |
N2 |
% mol |
7,5 |
6,5 |
8,5 |
|
Svovlindhold |
mg/m3 (2) |
— |
— |
10 |
ISO 6326-5 |
Noter: (1) Inaktive (forskellig fra N2) + C2+ C2+ (2) Værdien fastlægges ved 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa. |
|||||
Referencebrændstof G25 |
|||||
Sammensætning: |
|
|
|
|
|
Methan |
% mol |
86 |
84 |
88 |
|
Rest (1) |
% mol |
— |
— |
1 |
ISO 6974 |
N2 |
% mol |
14 |
12 |
16 |
|
Svovlindhold |
mg/m3 (2) |
— |
— |
10 |
ISO 6326-5 |
Noter: (1) Inaktive (forskellig fra N2) + C2+ C2+ (2) Værdien fastlægges ved 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa. |
|||||
Referencebrændstof G20 |
|||||
Sammensætning: |
|
|
|
|
|
Methan |
% mol |
100 |
99 |
100 |
ISO 6974 |
Rest (1) |
% mol |
— |
— |
1 |
ISO 6974 |
N2 |
% mol |
|
|
|
ISO 6974 |
Svovlindhold |
mg/m3 (2) |
— |
— |
10 |
ISO 6326-5 |
Wobbeindeks (netto) |
MJ/m3 (3) |
48,2 |
47,2 |
49,2 |
|
(1) Inaktive (forskellig fra N2) + C2 + C2+. (2) Værdien fastlægges ved 293,2 K (20 °C) og 101,3 kPa. (3) Værdien fastlægges ved 273,2 K (0 °C) og 101,3 kPa. |
3.2.2. Specifikation for referencebrændstof fra en rørledning med en blanding af andre gasser, hvis gasegenskaber bestemmes ved måling på stedet
Som alternativ til referencebrændstofferne i dette punkt kan de tilsvarende referencebrændstoffer i punkt 3.2.1 anvendes.
3.2.2.1. |
Grundlaget for hvert referencebrændstof fra rørledning (GR, G20, …) er gas fra et forsyningsgasdistributionsnet, blandet, hvor det er nødvendigt for at opfylde den tilsvarende lambda-forskydnings (Sλ) i tabel 9.1, med en blanding af en eller flere af følgende kommercielt ( 5 ) tilgængelige gasser: a) carbondioxid b) ethan c) methan d) nitrogen e) propan. |
3.2.2.2. |
Værdien Sλ for den fremkomne blanding af rørledningsgas og blandingsgas skal ligge inden for det i tabel 9.1 angivne område for det specificerede referencebrændstof.
Tabel 9.1 Krævet område for Sλ for hvert referencebrændstof
|
3.2.2.3. |
Motorprøvningsrapporten for hver prøvning skal indeholde følgende: a) de valgte blandingsgasser fra listen i punkt 3.2.2.1 b) Sλ-værdien for den brændstofblanding, som iblandingen resulterer i c) methantallet (MN) for den brændstofblanding, som iblandingen resulterer i. |
3.2.2.4. |
Kravene i tillæg 1 og 2 skal opfyldes med hensyn til bestemmelse af egenskaberne for rørlednings- og blandingsgasser, bestemmelse af Sλ og MN for den fremkone gasblanding og verifikationen af, at blandingen blev opretholdt under prøvningen. |
3.2.2.5. |
Hvis en eller flere gasstrømme (rørledningsgas eller blandingsgas(ser)) indeholder en mere end ubetydelige andel af CO2, korrigeres beregningen af specifikke CO2-emissioner i bilag VII i overensstemmelse med til 3. |
Tillæg 1
Supplerende krav til udførelse af emissionsprøvning ved anvendelse af gasformige referencebrændstoffer, der omfatter rørledningsgas med en blanding af andre gasser
1. Metode til gasanalyse og gasstrømsmåling
1.1. |
I forbindelse med dette tillæg bestemmes gassens sammensætning, hvor det er nødvendigt, ved analyse af gassen ved anvendelse af gaskromatografi i overensstemmelse med EN ISO 6974 eller ved en alternativ metode, der opnår mindst en tilsvarende grad af nøjagtighed og repeterbarhed. |
1.2. |
I forbindelse med dette tillæg måles gasstrømmen, hvor det er nødvendigt, ved hjælp af et flowmeter. |
2. Analyse og strømningshastighed af den indkommende forsyningsgas
2.1. |
Sammensætningen af den tilførte forsyningsgas analyseres før iblandingssystemet. |
2.2. |
Strømningshastigheden for den forsyningsgas, der tilføres iblandingssystemet, måles. |
3. Analyse og strømningshastighed af blandingen
3.1. |
Når der foreligger en relevant analyseattest for en blanding (f.eks. udstedet af gasleverandøren), kan den anvendes som kilde for blandingens sammensætning. I sådanne tilfælde er det tilladt, men ikke påkrævet at analysere blandingens sammensætning. |
3.2. |
Når der ikke foreligger en relevant analyseattest for en blanding, skal blandingens sammensætning analyseres. |
3.3. |
Strømningshastigheden for hver blanding, der tilføres iblandingssystemet, måles. |
4. Analyse af blandet gas
4.1. |
Det er tilladt, men ikke påkrævet at foretage an analyse af sammensætningen af den gas, der tilføres motoren efter at have forladt iblandingssystemet, i tillæg til eller som alternativ til den analyse, der kræves i henhold til punkt 2.1 og 3.1. |
5. Beregning af Sλ og methantal for den blandede gas
5.1. |
Resultaterne af gasanalysen efter punkt 2.1, punkt 3.1 eller punkt 3.2, og, hvor det er relevant, punkt 4.1, kombineret med massestrømningshastigheden for gas målt i overensstemmelse med punkt 2.2 og 3.3 anvendes til at beregne methantallet i overensstemmelse med EN16726:2015. Det samme datasæt anvendes til at beregne Sλ i overensstemmelse med proceduren i tillæg 2. |
6. Kontrol og verifikation af gasblanding under prøvningen
6.1 |
Kontrol og verifikation af gasblandingen under prøvningen udføres ved hjælp af enten et åbent eller lukket kontrolsløjfesystem. |
6.2. |
Åbent blandingskontrolsløjfesystem
|
6.3. |
Lukket blandingskontrolsløjfesystem
|
Tillæg 2
Beregning af λ-forskydningsfaktoren (Sλ)
1. Beregning
λ-forskydningsfaktoren (Sλ) ( 6 ) beregnes ved hjælp af ligning (9-1):
|
(9-1) |
hvor:
Sλ |
= |
λ-forskydningsfaktor |
% inert |
= |
brændstoffets indhold af inerte gasser i % vol. (f.eks. N2, CO2, He osv.) |
|
= |
brændstoffets oprindelige oxygenindhold i % vol. |
n og m |
= |
henviser til et gennemsnitligt CnHm, som repræsenterer brændstoffets carbonhydrider, dvs.: |
|
(9-2) |
|
(9-3) |
hvor:
CH4 |
= |
brændstoffets methanindhold i % vol. |
C2 |
= |
% vol. af alle C2-carbonhydrider (f.eks.: C2H6, C2H4, osv.) i brændstoffet |
C3 |
= |
% vol. af alle C3-carbonhydrider (f.eks.: C3H8, C3H6, osv.) i brændstoffet |
C4 |
= |
% vol. af alle C4-carbonhydrider (f.eks.: C4H10, C4H8, osv.) i brændstoffet |
C5 |
= |
% vol. af alle C5-carbonhydrider (f.eks.: C5H12, C5H10, osv.) i brændstoffet |
fortynder |
= |
brændstoffets indhold af fortyndingsgasser i % vol. (f.eks.: O2*, N2, CO2, He osv.). |
2. Eksempler til beregning af λ-forskydningsfaktoren Sλ:
Eksempel 1: G25: CH4 = 86 %, N2 = 14 % (vol.)
Eksempel 2: GR: CH4 = 87 %, C2H6 = 13 % (vol.)
Eksempel 3: USA: CH4 = 89 %, C2H6 = 4,5 %, C3H8 = 2,3 %, C6H14 = 0,2 %, O2 = 0,6 %, N2 = 4 %
Som alternativ til ovenstående ligning kan Sλ beregnes ud fra forholdet mellem ren methans støkiometriske luftbehov og det støkiometriske luftbehov for den brændstofblanding, der tilføres motoren, som anført nedenfor.
Lambda-forskydningsfaktoren (Sλ) udtrykker enhver brændstofblandings oxygenbehov i forhold til ren methans oxygenbehov. Ved oxygenbehov forstås den mængde af oxygen, der er nødvendig for at oxidere methan i en støkiometrisk sammensætning af reaktanter til produkter af fuldstændig forbrænding (dvs. carbondioxid og vand).
Med hensyn til forbrændingen af ren methan er reaktionen beskrevet i ligning (9-4):
1 · CH 4 + 2 · O 2 → 1 · CO 2 + 2 · H 2 O |
(9-4) |
I dette tilfælde er forholdet for molekyler i reaktanters støkiometriske sammensætning præcis 2:
hvor:
nO 2 |
= |
antal oxygenmolekyler |
nCH 4 |
= |
antal methanmolekyler |
ren methans oxygenbehov er derfor:
nO 2 |
= |
2 · nCH 4 med en referenceværdi for [nCH4 ] = 1 kmol |
Værdien for Sλ kan bestemmes ud fra forholdet mellem den støkiometriske sammensætning af oxygen og methan og forholdet mellem den støkiometriske sammensætning af oxygen og den brændstofblanding, der tilføres motoren, jf. ligning (9-5):
|
(9-5) |
hvor:
nblend |
= |
antal molekyler i brændstofblandingen |
(nO 2)blend |
= |
forholdet af molekyler i den støkiometriske sammensætning af oxygen og den brændstofblanding, der tilføres motoren |
Da luft indeholder 21 % oxygen, beregnes ethvert brændstofs støkiometriske luftbehov L st ved hjælp af ligning (9-6):
|
(9-6) |
hvor:
Lst,fuel |
= |
brændstoffets støkiometriske luftbehov |
nO 2 fuel |
= |
brændstoffets støkiometriske oxygenbehov |
Værdien for Sλ kan også bestemmes ud fra forholdet mellem den støkiometriske sammensætning af ilt og methan og forholdet mellem den støkiometriske sammensætning af oxygen og den brændstofblanding, der tilføres motoren, dvs. forholdet mellem methans støkiometriske luftbehov og luftbehovet for den brændstofblanding, der tilføres motoren, jf. ligning (9-7):
|
(9-7) |
Enhver beregning, der specificerer det støkiometriske luftbehov, kan derfor anvendes til at udtrykke Lambda-forskydningsfaktoren.
Tillæg 3
Korrigering for CO2 i udstødningsgassen, der skyldes CO2 i det gasformige brændstof
1. Øjeblikkelig massestrømningshastighed for CO2 i den gasformige brændstofstrøm
1.1. |
Gassammensætning og gasstrøm bestemmes i overensstemmelse med kravene i afsnit 1-4 i tillæg 1. |
1.2. |
Den øjeblikkelige massestrømningshastighed af CO2 i en gasstrøm, der tilføres motoren, beregnes ved hjælp af ligning (9-8).
hvor:
M stream beregnes ud fra alle målte bestanddele (1, 2, …, n) ved hjælp af ligning (9-9).
hvor:
|
1.3. |
For at bestemme den samlede massestrømningshastighed for CO2 i det gasformige brændstof, der kommer ind i motoren, foretages beregningen i ligning (9-8) for hver individuel gasstrøm, der indeholder CO2, og som kommer ind i gasblandingssystemet, og resultatet for hver gasstrøm lægges sammen, eller beregningen foretages for den blandede gas, der forlader blandingssystemet og kommer ind i motoren, ved hjælp af ligning (9-10):
hvor:
|
2. Beregning af specifikke CO2-emissioner for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser og RMC
2.1 |
Den samlede masse pr. prøvning af CO2-emissioner fra CO2 i brændstoffet m CO2, fuel [g/test] beregnes ved summering af den øjeblikkelige massestrømningshastighed for CO2 i det gasformige brændstof, der kommer ind i motoren ṁ CO2i, fuel [g/s] i løbet af prøvningscyklussen, ved hjælp af ligning (9-11):
hvor:
|
2.2 |
Den samlede masse af CO2 -emissioner m CO2 [g/test], der anvendes i ligning (7-61), (7-63), (7-128) eller (7-130) i bilag VII til at beregne det specifikke emissionsresultat e CO2 [g/kWh], erstattes i nævnte ligninger af den korrigerede værdi m CO2, corr [g/test], der er beregnet ved hjælp af ligning (9-12).
|
3. Beregning af specifikke CO2-emissioner for NRSC-prøvninger i diskret modus
3.1 |
Middelmassestrømningshastigheden for CO2-emissioner fra CO2 i brændstoffet i timen qm CO2, fuel ellerṁ CO2 fuel [g/h] beregnes for hver individuel prøvningsfunktionsmåde ud fra de målinger af øjeblikkelig massestrømningshastighed for CO2 ṁ CO2i, fuel [g/s] efter ligning (9-10), der er taget i løbet af prøveudtagningsperioden, ved hjælp af ligning (9-13):
hvor:
|
3.2 |
Den middelmassestrømningshastighed for CO2-emissioner qm CO2 eller ṁ CO2 [g/h] for hver individuel prøvningsfunktionsmåde, der anvendes i ligning (7-64) eller (7-131) i bilag VII til at beregne det specifikke emissionsresultat e CO2 [g/kWh], erstattes i nævnte ligninger af den korrigerede værdi qm CO2, corr eller ṁ CO2, corr [g/h] for hver individuel prøvningsfunktionsmåde, beregnet ved hjælp af ligning (9-14) eller (9-15).
|
BILAG X
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for levering af en motor adskilt fra sit system til efterbehandling af udstødningen
1. |
Der er tale om levering af en motor, der er adskilt fra sit system til efterbehandling af udstødningen, som omhandlet i artikel 34, stk. 3, i forordning (EU) 2016/1628, når fabrikanten og den originaludstyrsfabrikant, der monterer motoren, er særskilte juridiske enheder, og motoren overføres af fabrikanten fra et sted adskilt fra sit system til efterbehandling af udstødningen, og systemet til efterbehandling af udstødningen leveres fra et andet sted og/eller på et andet tidspunkt. |
2. |
I sådanne tilfælde skal fabrikanten gøre følgende:
|
3. |
Originaludstyrsfabrikanten skal gøre følgende:
|
BILAG XI
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for midlertidigt at bringe i omsætning med henblik på driftsprøvning
Følgende betingelser finder anvendelse for midlertidig omsætning af motorer med henblik på driftsprøvning i henhold til artikel 34, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1628:
1. |
Fabrikanten bevarer ejerskabet til motoren, indtil proceduren i punkt 5 er fuldført. Dette er ikke til hinder for, at der indgås en finansieringsaftale med originaludstyrsfabrikanten eller slutbrugere, der deltager i prøvningsproceduren. |
2. |
Før motoren bringes i omsætning, skal fabrikanten underrette den godkendende myndighed i en medlemsstat og oplyse sit navn eller varemærke, motorens unikke motor identifikationsnummer, motorens produktionsdato, relevante oplysninger om motorens emissionspræstation og den originaludstyrsfabrikant eller de slutbrugere, der deltager i prøvningsproceduren. |
3. |
Motoren skal ledsages af en overensstemmelsesmeddelelse, som er leveret af fabrikanten og overholder bestemmelserne i bilag II til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav; det skal navnlig fremgå af overensstemmelsesmeddelelsen, at der er tale om en motor til driftsprøvning, der midlertidigt bringes i omsætning i henhold til artikel 34, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1628. |
4. |
Motoren skal være forsynet med den lovpligtige mærkning i overensstemmelse med bilag III til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
5. |
Når prøvningerne er fuldført, og under alle omstændigheder 24 timer efter at motoren er blevet bragt i omsætning, skal fabrikanten sørge for, at motoren enten trækkes tilbage fra markedet eller bringes i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/1628. Fabrikanten skal underrette den godkendende myndighed om den valgte løsning. |
6. |
Uanset punkt 5 kan fabrikanten ansøge om en forlængelse af prøvningens varighed i op til yderligere 24 måneder hos den samme godkendende myndighed, idet fabrikanten begrunder anmodningen om forlængelse.
|
BILAG XII
Detaljerede tekniske specifikationer og betingelser for motorer til særlige formål
Følgende betingelser finder anvendelse for omsætning af motorer, der overholder emissionsgrænseværdierne for forurenende luftarter og partikler for motorer til særlige formål i bilag VI til forordning (EU) 2016/1628:
1. |
Før en fabrikant bringer en motor i omsætning, skal fabrikanten træffe rimelige foranstaltninger for at sikre, at motoren vil blive monteret i en mobil ikke-vejgående maskine, der kun anvendes i potentielt eksplosive atmosfærer, jf. nævnte forordnings artikel 34, stk. 5, eller til søsætning og bjærgning af redningsbåde, der føres af en national redningstjeneste, jf. samme forordnings artikel 34, stk. 6. |
2. |
Med henblik på punkt 1 anses en erklæring fra originaludstyrsfabrikanten eller den økonomiske aktør, der modtager motoren, hvori det bekræftes, at den vil blive monteret i en mobil ikke-vejgående maskine, der udelukkelse er bestem til sådanne særlige formål, for at være en rimelig foranstaltning. |
3. |
Fabrikanten skal: 1) opbevare den skriftlige erklæring, der er omhandlet i punkt 2 i mindst 10 år og 2) stille den til rådighed for den godkendende myndighed, Europa-Kommissionen eller markedstilsynsmyndighederne efter anmodning. |
4. |
Motoren skal ledsages af en overensstemmelsesmeddelelse, som er leveret af fabrikanten og overholder bestemmelserne i bilag II til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav; det skal navnlig fremgå af overensstemmelsesmeddelelsen, at der er tale om en motor til særlige formål, der bringes i omsætning efter betingelserne i artikel 34, stk. 5 eller 6, i forordning (EU) 2016/1628. |
5. |
Motoren skal være forsynet med den lovpligtige mærkning i overensstemmelse med bilag III til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav. |
BILAG XIII
Anerkendelse af ækvivalente motortypegodkendelser
1. |
For motorfamilier eller motortyper af kategori NRE anerkendes følgende typegodkendelser og, hvor det er relevant, den tilsvarende lovpligtige mærkning for at være ligestillede med EU-typegodkendelser, der er udstedt, og lovpligtig mærkning, der er påkrævet i overensstemmelse med forordning (EU) 2016/1628: 1) EU-typegodkendelser, der er udstedt på grundlag af forordning (EF) nr. 595/2009 og dens gennemførelsesforanstaltninger, såfremt en teknisk tjeneste bekræfter, at motortypen opfylder: a) kravene i tillæg 2 til bilag IV, når motoren udelukkende er beregnet til anvendelse i »trin V«-motorer af kategori IWP og IWA i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) 2016/1628, eller b) kravene i tillæg 1 til bilag IV for motorer, der ikke er omfattet af litra a) 2) typegodkendelser, der er i overensstemmelse med FN/ECE-regulativ nr. 49, ændringsserie 06, såfremt en teknisk tjeneste bekræfter, at motortypen opfylder: a) kravene i tillæg 2 til bilag IV, når motoren udelukkende er beregnet til anvendelse i »trin V«-motorer af kategori IWP og IWA i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, nr. 1), litra b), i forordning (EU) 2016/1628, eller b) kravene i tillæg 1 til bilag IV for motorer, der ikke er omfattet af litra a) |
BILAG XIV
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instrukser for så vidt angår originaludstyrsfabrikanter (OEM)
1. |
I henhold til artikel 43, stk. 2, i forordning (EU) 2016/1628 stiller fabrikanten alle relevante oplysninger og instrukser til rådighed for originaludstyrsfabrikanten for at sikre, at motoren er i overensstemmelse med den godkendte motortype, når den er monteret i en mobil ikke-vejgående maskine. De oplysninger, der stilles til rådighed med henblik herpå, skal klart angives som sådan over for originaludstyrsfabrikanten. |
2. |
Instrukserne kan stilles til rådighed på papir eller i et almindeligt anvendt elektronisk format. |
3. |
Når flere motorer, for hvilke de samme instrukser er nødvendige, leveres til den samme originaludstyrsfabrikant, er det tilstrækkeligt kun at stille et sæt instrukser til rådighed. |
4. |
Oplysningerne og instrukserne til originaludstyrsfabrikanten skal mindst indeholde: 1) monteringskrav, der er nødvendige for at opnå emissionspræstationen for motortypen, herunder emissionsbegrænsningssystemet, som der skal tages hensyn til for at sikre, at emissionsbegrænsningssystemet fungerer korrekt 2) en beskrivelse af eventuelle særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til monteringen eller brugen af motoren, som anført på EU-typegodkendelsesattesten, jf. bilag IV til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav 3) en erklæring om, at monteringen af motoren ikke permanent begrænser motoren til kun at fungere i et effektområde, der svarer til en (under)kategori med strengere grænser for emissioner af forurenende luftarter og partikler, end den (under)kategori som motoren tilhører 4) for motorfamilier, som bilag V finder anvendelse på, de øvre og nedre grænser for det gældende kontrolområde, og en erklæring om, at monteringen af motoren ikke indskrænker motoren til kun at køre på hastigheds- og belastningsværdier uden for kontrolområdet for motorens momentkurve 5) hvor det er relevant, konstruktionskrav til de komponenter, der leveres af originaludstyrsfabrikanten, og som ikke er en del af motoren, og som er nødvendige for at sikre, at de efter montering, er i overensstemmelse med den godkende motortype 6) hvor det er relevant, konstruktionskrav til reagensbeholderen, inklusive frostbeskyttelse, overvågning af reagensniveau og mulighed for reagensprøveudtagning 7) hvor det er relevant, oplysninger om mulig montering af et ikke-opvarmet reagenssystem 8) hvor det er relevant, en erklæring om, at motoren udelukkende er beregnet til montering i sneslynger 9) hvor det er relevant, en erklæring om, at originaludstyrsfabrikant skal levere et advarselssystem som anført i tillæg 1-4 til bilag IV 10) hvor det er relevant, oplysninger om grænsefladen mellem motoren og den mobile ikke-vejgående maskine for operatøradvarselssystemet, jf. punkt 9) 11) hvor det er relevant, oplysninger om grænsefladen mellem motoren og mobile ikke-vejgående maskine for operatøransporingssystemet, jf. afsnit 5 i tillæg 1 til bilag IV 12) hvor det er relevant, oplysninger om en funktion til midlertidig deaktivering af operatøransporingen, jf. punkt 5.2.1 i tillæg 1 til bilag IV 13) hvor det er relevant, oplysninger om funktionen til ansporingsomgåelse, jf. punkt 5.5 i tillæg 1 til bilag IV 14) når der er tale om dual-brændstofmotorer: a) en erklæring om, at originaludstyrsfabrikanten skal levere en driftsindikator for dual-brændstoftilstanden som beskrevet i punkt 4.3.1 i bilag VIII b) en erklæring om, at originaludstyrsfabrikanten skal levere et dual-brændstofadvarselssystem som beskrevet i punkt 4.3.2 i bilag VIII c) oplysninger om grænsefladen mellem motoren og den mobile ikke-vejgående maskine for operatørindikations- og advarselssystemet, jf. punkt 14), litra a) og b) 15) Når der er tale om en motor med variabel hastighed af kategori IWP, der er typegodkendt til anvendelse på en eller flere former for indlandstransport som fastsat i punkt 1.1.1.2 i bilag IX til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav, de nærmere oplysninger om hver (under)kategori og driftstilstande (driftshastighed), for hvilke motoren er typegodkendt og kan indstilles til, når den er monteret 16) Når der er tale om en motor med konstant hastighed udstyret med alternative hastigheder, jf. punkt 1.1.2.3 i bilag IX til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav: a) en erklæring om, at monteringen af motoren skal sikre, at: i) motoren standses, før regulatoren for konstant hastighed indstilles til en alternativ hastighed, og ii) regulatoren for konstant hastighed kun indstilles til alternative hastigheder, der er tilladt af motorens fabrikant. b) nærmere oplysninger om hver (under)kategori og driftstilstande (driftshastighed), for hvilke motoren er typegodkendt og kan indstilles til, når den er monteret. 17) Hvis motoren er forsynet med en tomgangshastighed til opstart og nedlukning, som fastsat i artikel 3, nr. 18, i forordning (EU) 2016/1628, en erklæring om, at monteringen af motoren skal sikre, at regulatoren for konstant hastighed er koblet til, før motorens belastning øges fra nulbelastningen. |
5. |
I henhold til artikel 43, stk. 3, i forordning (EU) 2016/1628 stiller fabrikanten alle de oplysninger og nødvendige instrukser til rådighed for originaludstyrsfabrikanten, som originaludstyrsfabrikanten skal stille til rådighed for slutbrugerne i overensstemmelse med bilag XV. |
6. |
I henhold til artikel 43, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1628 giver fabrikanten originaludstyrsfabrikanten adgang til værdien af kuldioxidemissioner (CO2) i g/kWh, der bestemmes under EU-typegodkendelsesproceduren og registreres på EU-typegodkendelsesattesten. Originaludstyrsfabrikanten skal oplyse slutbrugerne om denne værdi, ledsaget af følgende erklæring: »Denne CO2-måling hidrører fra prøvning ved en fast prøvningscyklus under laboratorieforhold af en (stam)motor, der er repræsentativ for motortypen (motorfamilien), og hverken indebærer eller udtrykker en garanti for en bestemt motors ydelse.« |
BILAG XV
Nærmere detaljer om de relevante oplysninger og instrukser for så vidt angår slutbrugere
1. |
Originaludstyrsfabrikanten skal over for slutbrugerne stille alle oplysninger og instrukser, som er nødvendige for at sikre, at motoren fungerer korrekt for at fastholde motorens emissioner af forurenende luftarter og partikler inden for grænserne for den godkendte motortype eller motorfamilie. De oplysninger, der stilles til rådighed med henblik herpå, skal klart angives som sådan over for slutbrugerne. |
2. |
Instrukserne til slutbrugerne skal:
|
3. |
Oplysningerne og instrukserne til slutbrugerne skal mindst indeholde: 1) en beskrivelse af eventuelle særlige betingelser for eller begrænsninger med hensyn til brugen af motoren, som anført på EU-typegodkendelsesattesten, jf. bilag IV til gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 om administrative krav 2) en erklæring om, at motoren, inklusive emissionsbegrænsningssystemet, skal betjenes, anvendes og vedligeholdes i overensstemmelse med instrukserne til slutbrugerne for at fastholde motorens emissionspræstation inden for de krav, der gælder for motorkategorien 3) en erklæring om, at der ikke bør foretages forsætlig manipulation eller misbrug af motorens emissionsbegrænsningssystem; især hvad angår deaktivering af eller undladelse af at vedligeholde et udstødningsgasrecirkulationssystem (EGR) eller et reagensdoseringssystem 4) en erklæring om, at det er yderst vigtigt at gribe ind hurtigt for at afhjælpe ukorrekt betjening, anvendelse eller vedligeholdelse af emissionsbegrænsningssystemet i overensstemmelse med de anvisninger til afhjælpning, der anvises af de i nr. 5) og 6) omhandlede advarsler 5) detaljerede forklaringer af de mulige fejlfunktioner i emissionsbegrænsningssystemet, der er fremkaldt af ukorrekt betjening, anvendelse eller vedligeholdelse af den monterede motor, ledsaget af de tilhørende advarselssignaler og de tilsvarende afhjælpningsforanstaltninger 6) detaljerede forklaringer af den mulige ukorrekte anvendelse af den mobile ikke-vejgående maskine, der ville medføre fejlfunktioner i motorens emissionsbegrænsningssystem, ledsaget af de tilhørende advarselssignaler og de tilsvarende afhjælpningsforanstaltninger 7) hvor det er relevant, oplysninger om mulig anvendelse af et ikke-opvarmet reagensbeholder- og reagensdoseringssystem 8) hvor det er relevant, en erklæring om, at motoren udelukkende er beregnet til anvendelse i sneslynger 9) for mobile ikke-vejgående maskiner med et operatøradvarselssystem, jf. afsnit 4 tillæg 1 til bilag IV (kategori: NRE, NRG, IWP, IWA eller RLR) og/eller afsnit 4 i tillæg 4 til bilag IV (kategori: NRE, NRG, IWP, IWA eller RLR) eller afsnit 3 i tillæg 3 til bilag IV (kategori RLL), en erklæring om, at operatøren informeres af operatøradvarselssystemet, når emissionsbegrænsningssystemet ikke fungerer korrekt 10) for mobile ikke-vejgående maskiner med et operatøransporingssystem, jf. afsnit 5 i tillæg 1 til bilag IV (kategori NRE, NRG), en erklæring om, at manglende hensyntagen til operatøradvarselssignalerne vil medføre aktivering af operatøransporingssystemet, hvilket vil betyde, at den mobile ikke-vejgående maskine ikke kan betjenes 11) for mobile ikke-vejgående maskiner med en funktion til ansporingsomgåelse, jf. punkt 5.5 i tillæg 1 til bilag IV, med henblik på frigivelse af fuld motoreffekt, oplysninger om betjening af denne funktion 12) hvor det er relevant, forklaringer af, hvordan de nr. 9), 10) og 11) omhandlede operatøradvarsels- og operatoransporingssystemer fungerer, inklusive konsekvenserne med hensyn til funktionsdygtighed og fejlregistrering ved at ignorere advarselssystemet og af at undlade at påfylde reagens, når det er brugt, eller afhjælpe et problem 13) når der i den interne computers log registreres utilstrækkelig reagensindsprøjtning eller reagenskvalitet i overensstemmelse med punkt 4.1 i tillæg 2 til bilag IV (kategori: IWP, IWA, RLR), en erklæring, om at nationale inspektionsmyndigheder vil kunne læsse disse registreringer med et scanningsværktøj 14) for mobile ikke-vejgående maskiner med et middel til frakobling af operatøransporingen, jf. punkt 5.2.1 i tillæg 1 til bilag IV, oplysninger om, hvordan denne funktion betjenes, og en erklæring om, at funktionen kun må aktiveres i nødstilfælde, at enhver aktivering vil blive registreret i den interne computerlog, og at nationale inspektionsmyndigheder vil kunne læse disse registreringer med et scanningsværktøj 15) oplysninger om de brændstofspecifikationer, der er nødvendige for at fastholde emissionsbegrænsningssystemets præstation inden for kravene i bilag I og i overensstemmelse med specifikationerne i EU-typegodkendelsen af motoren, inklusive, hvor det er relevant, henvisning til den relevante EU-standard eller internationale standard, navnlig: a) når motoren skal fungere i Unionen på diesel eller ikke-vejgående gasolie, en erklæring om, at der skal anvendes et brændstof med et svovlindhold på højst 10 mg/kg (20 mg/kg ved endelig levering), cetantal på mindst 45 og et FAME-indhold på højst 7 % v/v b) når yderligere brændstoffer, brændstofblandinger eller brændstofemulsioner kan anvendes af motoren som oplyst af fabrikant og anført på EU-typegodkendelsesattesten, angives disse 16) oplysninger om specifikationer for smøreolie, der er nødvendige for at opretholde emissionsbegrænsningssystemets præstation 17) når emissionsbegrænsningssystemet kræver et reagens, reagensets egenskaber, herunder type af reagens, oplysninger om koncentration af reagenset i opløsning, forhold vedrørende driftstemperatur og referencer til internationale standarder for sammensætning og kvalitet, svarende til specifikationerne i motorens EU-typegodkendelse 18) hvor det er relevant, instrukser om, hvordan operatøren mellem normale vedligeholdelsesintervaller skal påfylde forbrugsreagenser. Det skal angives, hvordan operatøren skal påfylde reagensbeholderen og den forventede hyppighed af påfyldning, afhængigt af anvendelsen af den mobile ikke-vejgående maskine 19) en erklæring om, at det med henblik at opretholde motorens emissionspræstation er yderst vigtigt, at reagenset anvendes og påfyldes i overensstemmelse med de i nr. 17) og 18) omhandlede specifikationer 20) krav vedrørende planmæssig emissionsrelaterede vedligeholdelse, inklusive enhver planmæssig udskiftning af kritiske emissionsrelaterede komponenter 21) når der er tale om dual-brændstofmotorer: a) hvor det er relevant, oplysninger om dual-brændstofindikatorerne omhandlet i afsnit 4.3 i bilag VIII b) når en dual-brændstofmotor har driftsbegrænsninger i en servicetilstand som fastsat i punkt 4.2.2.1 i bilag VIII (eksklusive kategori: IWP, IWA, RLL og RLR), en erklæring om, at aktivering af servicetilstanden vil betyde, at den mobile ikke-vejgående maskine ikke kan betjenes c) når der findes en funktion til frigivelse af fuld motoreffekt, skal der gives oplysninger om, hvordan denne funktion betjenes d) når en dual-brændstofmotor fungerer i en servicetilstand som fastsat i punkt 4.2.2.2 i bilag VIII (kategori: IWP, IWA, RLL og RLR), en erklæring om, at aktivering af servicetilstanden vil blive registreret i den interne computerlog, og at nationale inspektionsmyndigheder vil kunne læse disse registreringer med et scanningsværktøj. |
4. |
I henhold til artikel 43, stk. 4, i forordning (EU) 2016/1628 giver originaludstyrsfabrikant slutbrugerne adgang til værdien af kuldioxidemissioner (CO2) i g/kWh, der bestemmes under EU-typegodkendelsesproceduren og registreres på EU-typegodkendelsesattesten, ledsaget af følgende erklæring: »Denne CO2-måling hidrører fra prøvning ved en fast prøvningscyklus under laboratorieforhold af en (stam)motor, der er repræsentativ for motortypen (motorfamilien), og hverken indebærer eller udtrykker en garanti for en bestemt motors ydelse.« |
BILAG XVI
Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
1. Generelle krav
Tekniske tjenester skal have passende færdigheder, specifik teknisk viden og dokumenteret erfaring på de specifikke kompetenceområder, der er omfattet af forordning (EU) 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning.
2. Standarder, som tekniske tjenester skal opfylde
2.1. |
Tekniske tjenester i de forskellige kategorier, der er fastsat i artikel 45 i forordning (EU) nr. 2016/1628, skal opfylde de standarder, der er anført i tillæg 1 til bilag V til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF ( 7 ), som er relevante for de aktiviteter, de udfører. |
2.2. |
Henvisninger til artikel 41 i direktiv 2007/46/EF i nævnte tillæg skal forstås som henvisninger til artikel 45 i forordning (EU) 2016/1628. |
2.3. |
Henvisninger til bilag IV til direktiv 2007/46/EF i nævnte tillæg skal forstås som henvisninger til forordning (EU) 2016/1628 og de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning. |
3. Procedure for vurdering af de tekniske tjenester
3.1. |
De tekniske tjenesters opfyldelse af kravene i forordning (EU) nr. 2016/1628 samt de delegerede retsakter og de gennemførelsesretsakter, der er vedtaget i medfør af nævnte forordning, vurderes i overensstemmelse med den procedure, der er beskrevet i tillæg 2 til bilag V til direktiv 2007/46/EF. |
3.2. |
Henvisninger til artikel 42 i direktiv 2007/46/EF i tillæg 2 til bilag V til direktiv 2007/46/EF skal forstås som henvisninger til artikel 48 i forordning (EU) 2016/1628. |
BILAG XVII
Specifikationer for de stationære og transiente prøvningscyklusser
1. |
Tabeller over prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer for NRSC i diskret modus findes i tillæg 1. |
2. |
Tabeller over prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer for RMC findes i tillæg 2. |
3. |
Tabeller over dynamometerskemaer for transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser findes i tillæg 3. |
Tillæg 1
Stationær NRSC i diskret modus
Prøvningscyklustype C
Tabel over cyklus C1-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
|||||
Drejningsmoment () (%) |
100 |
75 |
50 |
10 |
100 |
75 |
50 |
0 |
Vægtningsfaktor |
0,15 |
0,15 |
0,15 |
0,1 |
0,1 |
0,1 |
0,1 |
0,15 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. |
Tabel over cyklus C2-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
||||
Drejningsmoment () (%) |
25 |
100 |
75 |
50 |
25 |
10 |
0 |
Vægtningsfaktor |
0,06 |
0,02 |
0,05 |
0,32 |
0,30 |
0,10 |
0,15 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. |
Prøvningscyklustype D
Tabel over cyklus D2-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. (cyklus D2) |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
Hastighed () |
100 % |
||||
Drejningsmoment () (%) |
100 |
75 |
50 |
25 |
10 |
Vægtningsfaktor |
0,05 |
0,25 |
0,3 |
0,3 |
0,1 |
(1) Se punkt 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det drejningsmoment, der svarer til den af fabrikanten angivne nettomærkeeffekt. |
Prøvningscyklustype E
Tabel over cyklustype E-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. (cyklus E2) |
1 |
2 |
3 |
4 |
|
|
|
|
|
|
||
Hastighed () |
100 % |
Middel |
||||||||||
Drejningsmoment () (%) |
100 |
75 |
50 |
25 |
|
|
|
|
|
|
||
Vægtningsfaktor |
0,2 |
0,5 |
0,15 |
0,15 |
|
|
|
|
|
|
||
Modus nr. (cyklus E3) |
1 |
2 |
3 |
4 |
||||||||
Hastighed () (%) |
100 |
91 |
80 |
63 |
||||||||
Effekt () (%) |
100 |
75 |
50 |
25 |
||||||||
Vægtningsfaktor |
0,2 |
0,5 |
0,15 |
0,15 |
||||||||
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det drejningsmoment, der svarer til den af fabrikanten angivne nettomærkeeffekt ved den valgte motorhastighed. (3) Effekten i procent står i forhold til den maksimale mærkeeffekt ved hastigheden på 100 %. |
Prøvningscyklustype F
Tabel over cyklustype F-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. |
1 |
2 () |
3 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
Effekt (%) |
100 () |
50 () |
5 () |
Vægtningsfaktor |
0,15 |
0,25 |
0,6 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Effekten i procent ved denne modus står forhold til effekten ved modus 1. (3) Effekten i procent ved denne modus står i forhold til den maksimale nettoeffekt ved den valgte motorhastigheden. (4) For motorer, der anvender et styresystem med afgrænsninger (dvs. betjeningsanordninger med afgrænsede niveauer (»notch type«), defineres modus 2 som drift på det niveau, der er tættest på modus 2 eller 35 % af mærkeeffekten. |
Prøvningscyklustype G
Tabel over cyklustype G-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. (cyklus G1) |
|
|
|
|
|
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
||||||||
Drejningsmoment () % |
|
|
|
|
|
100 |
75 |
50 |
25 |
10 |
0 |
Vægtningsfaktor |
|
|
|
|
|
0,09 |
0,20 |
0,29 |
0,30 |
0,07 |
0,05 |
Modus nr. (cyklus G2) |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
|
|
|
|
|
6 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
||||||||
Drejningsmoment () % |
100 |
75 |
50 |
25 |
10 |
|
|
|
|
|
0 |
Vægtningsfaktor |
0,09 |
0,20 |
0,29 |
0,30 |
0,07 |
|
|
|
|
|
0,05 |
Modus nr. (cyklus G3) |
1 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2 |
Hastighed () |
100 % |
Middel |
Tomgang |
||||||||
Drejningsmoment () % |
100 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
0 |
Vægtningsfaktor |
0,85 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
0,15 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. |
Prøvningscyklustype H
Tabel over cyklustype H-prøvningsfunktionsmåder og vægtningsfaktorer
Modus nr. |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
Hastighed () (%) |
100 |
85 |
75 |
65 |
Tomgang |
Drejningsmoment () (%) |
100 |
51 |
33 |
19 |
0 |
Vægtningsfaktor |
0,12 |
0,27 |
0,25 |
0,31 |
0,05 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. |
Tillæg 2
Stationære prøvningscyklusser med rampe (RMC)
Prøvningscyklustype C
Tabel over RMC-C1-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
126 |
Tomgang |
0 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
159 |
Middel |
100 |
2b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
3a Stationær |
160 |
Middel |
50 |
3b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
4a Stationær |
162 |
Middel |
75 |
4b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
5a Stationær |
246 |
100 % |
100 |
5b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
6a Stationær |
164 |
100 % |
10 |
6b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
7a Stationær |
248 |
100 % |
75 |
7b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
8a Stationær |
247 |
100 % |
50 |
8b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
9 Stationær |
128 |
Tomgang |
0 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Tabel over RMC-C2-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
119 |
Tomgang |
0 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
29 |
Middel |
100 |
2b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
3a Stationær |
150 |
Middel |
10 |
3b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
4a Stationær |
80 |
Middel |
75 |
4b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
5a Stationær |
513 |
Middel |
25 |
5b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
6a Stationær |
549 |
Middel |
50 |
6b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
7a Stationær |
96 |
100 % |
25 |
7b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
8 Stationær |
124 |
Tomgang |
0 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Prøvningscyklustype D
Tabel over RMC-D2-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
Motorhastighed (%) () |
|
1a Stationær |
53 |
100 |
100 |
1b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
2a Stationær |
101 |
100 |
10 |
2b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
3a Stationær |
277 |
100 |
75 |
3b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
4a Stationær |
339 |
100 |
25 |
4b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
5 Stationær |
350 |
100 |
50 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det drejningsmoment, der svarer til den af fabrikanten angivne nettomærkeeffekt. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling. |
Prøvningscyklustype E
Tabel over RMC-E2-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
Motorhastighed (%) () |
|
1a Stationær |
229 |
100 |
100 |
1b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
2a Stationær |
166 |
100 |
25 |
2b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
3a Stationær |
570 |
100 |
75 |
3b Overgang |
20 |
100 |
Lineær overgang |
4 Stationær |
175 |
100 |
50 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment, der svarer til den af fabrikanten angivne nettomærkeeffekt ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling. |
Tabel over RMC-E3-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
229 |
100 |
100 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
166 |
63 |
25 |
2b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
3a Stationær |
570 |
91 |
75 |
3b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
4 Stationær |
175 |
80 |
50 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Effekten i procent står i forhold til den maksimale nettomærkeeffekt ved hastigheden på 100 %. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden. |
Prøvningscyklustype F
Tabel over RMC-F-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
Effekt (%) () |
|
1a Stationær |
350 |
Tomgang |
5 () |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær () |
280 |
Middel |
50 () |
2b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
3a Stationær |
160 |
100 % |
100 () |
3b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
4 Stationær |
350 |
Tomgang |
5 () |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Effekten i procent ved denne modus står forhold til nettoeffekten ved modus 3a. (3) Effekten i procent ved denne modus står i forhold til den maksimale nettoeffekt ved den valgte motorhastigheden. (4) For motorer, der anvender et styresystem med afgrænsninger (dvs. betjeningsanordninger med afgrænsede niveauer (»notch type«), defineres modus 2a som drift på det niveau, der er tættest på modus 2a eller 35 % af mærkeeffekten. (5) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Prøvningscyklustype G
Tabel over RMC-G1-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
41 |
Tomgang |
0 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
135 |
Middel |
100 |
2b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
3a Stationær |
112 |
Middel |
10 |
3b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
4a Stationær |
337 |
Middel |
75 |
4b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
5a Stationær |
518 |
Middel |
25 |
5b Overgang |
20 |
Middel |
Lineær overgang |
6a Stationær |
494 |
Middel |
50 |
6b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
7 Stationær |
43 |
Tomgang |
0 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Tabel over RMC-G2-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
41 |
Tomgang |
0 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
135 |
100 % |
100 |
2b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
3a Stationær |
112 |
100 % |
10 |
3b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
4a Stationær |
337 |
100 % |
75 |
4b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
5a Stationær |
518 |
100 % |
25 |
5b Overgang |
20 |
100 % |
Lineær overgang |
6a Stationær |
494 |
100 % |
50 |
6b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
7 Stationær |
43 |
Tomgang |
0 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Prøvningscyklustype H
Tabel over RMC-H-prøvningsfunktionsmåder
RMC Modus nr. |
Tid i modus (sekunder) |
||
1a Stationær |
27 |
Tomgang |
0 |
1b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
2a Stationær |
121 |
100 % |
100 |
2b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
3a Stationær |
347 |
65 % |
19 |
3b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
4a Stationær |
305 |
85 % |
51 |
4b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
5a Stationær |
272 |
75 % |
33 |
5b Overgang |
20 |
Lineær overgang |
Lineær overgang |
6 Stationær |
28 |
Tomgang |
0 |
(1) Se afsnit 5.2.5, 7.6 og 7.7 i bilag VI vedrørende bestemmelse af de krævede prøvningshastigheder. (2) Drejningsmomentet i procent står i forhold til det maksimale drejningsmoment ved den valgte motorhastighed. (3) Progression fra en modus til den næste inden for en overgangsfase på 20 sekunder. I overgangsfasen vælges en lineær progression fra den aktuelle til den næste drejningsmomentindstilling, og der vælges samtidigt en tilsvarende lineær progression for motorhastigheden, hvis der forekommer hastighedsændringer. |
Tillæg 3
2.4.2.1. Transiente (NRTC og LSI-NRTC) prøvningscyklusser
Dynamometerskema for NRTC-test
Tid (s) |
Normaliseret hastighed (%) |
Normaliseret drejningsmoment (%) |
1 |
0 |
0 |
2 |
0 |
0 |
3 |
0 |
0 |
4 |
0 |
0 |
5 |
0 |
0 |
6 |
0 |
0 |
7 |
0 |
0 |
8 |
0 |
0 |
9 |
0 |
0 |
10 |
0 |
0 |
11 |
0 |
0 |
12 |
0 |
0 |
13 |
0 |
0 |
14 |
0 |
0 |
15 |
0 |
0 |
16 |
0 |
0 |
17 |
0 |
0 |
18 |
0 |
0 |
19 |
0 |
0 |
20 |
0 |
0 |
21 |
0 |
0 |
22 |
0 |
0 |
23 |
0 |
0 |
24 |
1 |
3 |
25 |
1 |
3 |
26 |
1 |
3 |
27 |
1 |
3 |
28 |
1 |
3 |
29 |
1 |
3 |
30 |
1 |
6 |
31 |
1 |
6 |
32 |
2 |
1 |
33 |
4 |
13 |
34 |
7 |
18 |
35 |
9 |
21 |
36 |
17 |
20 |
37 |
33 |
42 |
38 |
57 |
46 |
39 |
44 |
33 |
40 |
31 |
0 |
41 |
22 |
27 |
42 |
33 |
43 |
43 |
80 |
49 |
44 |
105 |
47 |
45 |
98 |
70 |
46 |
104 |
36 |
47 |
104 |
65 |
48 |
96 |
71 |
49 |
101 |
62 |
50 |
102 |
51 |
51 |
102 |
50 |
52 |
102 |
46 |
53 |
102 |
41 |
54 |
102 |
31 |
55 |
89 |
2 |
56 |
82 |
0 |
57 |
47 |
1 |
58 |
23 |
1 |
59 |
1 |
3 |
60 |
1 |
8 |
61 |
1 |
3 |
62 |
1 |
5 |
63 |
1 |
6 |
64 |
1 |
4 |
65 |
1 |
4 |
66 |
0 |
6 |
67 |
1 |
4 |
68 |
9 |
21 |
69 |
25 |
56 |
70 |
64 |
26 |
71 |
60 |
31 |
72 |
63 |
20 |
73 |
62 |
24 |
74 |
64 |
8 |
75 |
58 |
44 |
76 |
65 |
10 |
77 |
65 |
12 |
78 |
68 |
23 |
79 |
69 |
30 |
80 |
71 |
30 |
81 |
74 |
15 |
82 |
71 |
23 |
83 |
73 |
20 |
84 |
73 |
21 |
85 |
73 |
19 |
86 |
70 |
33 |
87 |
70 |
34 |
88 |
65 |
47 |
89 |
66 |
47 |
90 |
64 |
53 |
91 |
65 |
45 |
92 |
66 |
38 |
93 |
67 |
49 |
94 |
69 |
39 |
95 |
69 |
39 |
96 |
66 |
42 |
97 |
71 |
29 |
98 |
75 |
29 |
99 |
72 |
23 |
100 |
74 |
22 |
101 |
75 |
24 |
102 |
73 |
30 |
103 |
74 |
24 |
104 |
77 |
6 |
105 |
76 |
12 |
106 |
74 |
39 |
107 |
72 |
30 |
108 |
75 |
22 |
109 |
78 |
64 |
110 |
102 |
34 |
111 |
103 |
28 |
112 |
103 |
28 |
113 |
103 |
19 |
114 |
103 |
32 |
115 |
104 |
25 |
116 |
103 |
38 |
117 |
103 |
39 |
118 |
103 |
34 |
119 |
102 |
44 |
120 |
103 |
38 |
121 |
102 |
43 |
122 |
103 |
34 |
123 |
102 |
41 |
124 |
103 |
44 |
125 |
103 |
37 |
126 |
103 |
27 |
127 |
104 |
13 |
128 |
104 |
30 |
129 |
104 |
19 |
130 |
103 |
28 |
131 |
104 |
40 |
132 |
104 |
32 |
133 |
101 |
63 |
134 |
102 |
54 |
135 |
102 |
52 |
136 |
102 |
51 |
137 |
103 |
40 |
138 |
104 |
34 |
139 |
102 |
36 |
140 |
104 |
44 |
141 |
103 |
44 |
142 |
104 |
33 |
143 |
102 |
27 |
144 |
103 |
26 |
145 |
79 |
53 |
146 |
51 |
37 |
147 |
24 |
23 |
148 |
13 |
33 |
149 |
19 |
55 |
150 |
45 |
30 |
151 |
34 |
7 |
152 |
14 |
4 |
153 |
8 |
16 |
154 |
15 |
6 |
155 |
39 |
47 |
156 |
39 |
4 |
157 |
35 |
26 |
158 |
27 |
38 |
159 |
43 |
40 |
160 |
14 |
23 |
161 |
10 |
10 |
162 |
15 |
33 |
163 |
35 |
72 |
164 |
60 |
39 |
165 |
55 |
31 |
166 |
47 |
30 |
167 |
16 |
7 |
168 |
0 |
6 |
169 |
0 |
8 |
170 |
0 |
8 |
171 |
0 |
2 |
172 |
2 |
17 |
173 |
10 |
28 |
174 |
28 |
31 |
175 |
33 |
30 |
176 |
36 |
0 |
177 |
19 |
10 |
178 |
1 |
18 |
179 |
0 |
16 |
180 |
1 |
3 |
181 |
1 |
4 |
182 |
1 |
5 |
183 |
1 |
6 |
184 |
1 |
5 |
185 |
1 |
3 |
186 |
1 |
4 |
187 |
1 |
4 |
188 |
1 |
6 |
189 |
8 |
18 |
190 |
20 |
51 |
191 |
49 |
19 |
192 |
41 |
13 |
193 |
31 |
16 |
194 |
28 |
21 |
195 |
21 |
17 |
196 |
31 |
21 |
197 |
21 |
8 |
198 |
0 |
14 |
199 |
0 |
12 |
200 |
3 |
8 |
201 |
3 |
22 |
202 |
12 |
20 |
203 |
14 |
20 |
204 |
16 |
17 |
205 |
20 |
18 |
206 |
27 |
34 |
207 |
32 |
33 |
208 |
41 |
31 |
209 |
43 |
31 |
210 |
37 |
33 |
211 |
26 |
18 |
212 |
18 |
29 |
213 |
14 |
51 |
214 |
13 |
11 |
215 |
12 |
9 |
216 |
15 |
33 |
217 |
20 |
25 |
218 |
25 |
17 |
219 |
31 |
29 |
220 |
36 |
66 |
221 |
66 |
40 |
222 |
50 |
13 |
223 |
16 |
24 |
224 |
26 |
50 |
225 |
64 |
23 |
226 |
81 |
20 |
227 |
83 |
11 |
228 |
79 |
23 |
229 |
76 |
31 |
230 |
68 |
24 |
231 |
59 |
33 |
232 |
59 |
3 |
233 |
25 |
7 |
234 |
21 |
10 |
235 |
20 |
19 |
236 |
4 |
10 |
237 |
5 |
7 |
238 |
4 |
5 |
239 |
4 |
6 |
240 |
4 |
6 |
241 |
4 |
5 |
242 |
7 |
5 |
243 |
16 |
28 |
244 |
28 |
25 |
245 |
52 |
53 |
246 |
50 |
8 |
247 |
26 |
40 |
248 |
48 |
29 |
249 |
54 |
39 |
250 |
60 |
42 |
251 |
48 |
18 |
252 |
54 |
51 |
253 |
88 |
90 |
254 |
103 |
84 |
255 |
103 |
85 |
256 |
102 |
84 |
257 |
58 |
66 |
258 |
64 |
97 |
259 |
56 |
80 |
260 |
51 |
67 |
261 |
52 |
96 |
262 |
63 |
62 |
263 |
71 |
6 |
264 |
33 |
16 |
265 |
47 |
45 |
266 |
43 |
56 |
267 |
42 |
27 |
268 |
42 |
64 |
269 |
75 |
74 |
270 |
68 |
96 |
271 |
86 |
61 |
272 |
66 |
0 |
273 |
37 |
0 |
274 |
45 |
37 |
275 |
68 |
96 |
276 |
80 |
97 |
277 |
92 |
96 |
278 |
90 |
97 |
279 |
82 |
96 |
280 |
94 |
81 |
281 |
90 |
85 |
282 |
96 |
65 |
283 |
70 |
96 |
284 |
55 |
95 |
285 |
70 |
96 |
286 |
79 |
96 |
287 |
81 |
71 |
288 |
71 |
60 |
289 |
92 |
65 |
290 |
82 |
63 |
291 |
61 |
47 |
292 |
52 |
37 |
293 |
24 |
0 |
294 |
20 |
7 |
295 |
39 |
48 |
296 |
39 |
54 |
297 |
63 |
58 |
298 |
53 |
31 |
299 |
51 |
24 |
300 |
48 |
40 |
301 |
39 |
0 |
302 |
35 |
18 |
303 |
36 |
16 |
304 |
29 |
17 |
305 |
28 |
21 |
306 |
31 |
15 |
307 |
31 |
10 |
308 |
43 |
19 |
309 |
49 |
63 |
310 |
78 |
61 |
311 |
78 |
46 |
312 |
66 |
65 |
313 |
78 |
97 |
314 |
84 |
63 |
315 |
57 |
26 |
316 |
36 |
22 |
317 |
20 |
34 |
318 |
19 |
8 |
319 |
9 |
10 |
320 |
5 |
5 |
321 |
7 |
11 |
322 |
15 |
15 |
323 |
12 |
9 |
324 |
13 |
27 |
325 |
15 |
28 |
326 |
16 |
28 |
327 |
16 |
31 |
328 |
15 |
20 |
329 |
17 |
0 |
330 |
20 |
34 |
331 |
21 |
25 |
332 |
20 |
0 |
333 |
23 |
25 |
334 |
30 |
58 |
335 |
63 |
96 |
336 |
83 |
60 |
337 |
61 |
0 |
338 |
26 |
0 |
339 |
29 |
44 |
340 |
68 |
97 |
341 |
80 |
97 |
342 |
88 |
97 |
343 |
99 |
88 |
344 |
102 |
86 |
345 |
100 |
82 |
346 |
74 |
79 |
347 |
57 |
79 |
348 |
76 |
97 |
349 |
84 |
97 |
350 |
86 |
97 |
351 |
81 |
98 |
352 |
83 |
83 |
353 |
65 |
96 |
354 |
93 |
72 |
355 |
63 |
60 |
356 |
72 |
49 |
357 |
56 |
27 |
358 |
29 |
0 |
359 |
18 |
13 |
360 |
25 |
11 |
361 |
28 |
24 |
362 |
34 |
53 |
363 |
65 |
83 |
364 |
80 |
44 |
365 |
77 |
46 |
366 |
76 |
50 |
367 |
45 |
52 |
368 |
61 |
98 |
369 |
61 |
69 |
370 |
63 |
49 |
371 |
32 |
0 |
372 |
10 |
8 |
373 |
17 |
7 |
374 |
16 |
13 |
375 |
11 |
6 |
376 |
9 |
5 |
377 |
9 |
12 |
378 |
12 |
46 |
379 |
15 |
30 |
380 |
26 |
28 |
381 |
13 |
9 |
382 |
16 |
21 |
383 |
24 |
4 |
384 |
36 |
43 |
385 |
65 |
85 |
386 |
78 |
66 |
387 |
63 |
39 |
388 |
32 |
34 |
389 |
46 |
55 |
390 |
47 |
42 |
391 |
42 |
39 |
392 |
27 |
0 |
393 |
14 |
5 |
394 |
14 |
14 |
395 |
24 |
54 |
396 |
60 |
90 |
397 |
53 |
66 |
398 |
70 |
48 |
399 |
77 |
93 |
400 |
79 |
67 |
401 |
46 |
65 |
402 |
69 |
98 |
403 |
80 |
97 |
404 |
74 |
97 |
405 |
75 |
98 |
406 |
56 |
61 |
407 |
42 |
0 |
408 |
36 |
32 |
409 |
34 |
43 |
410 |
68 |
83 |
411 |
102 |
48 |
412 |
62 |
0 |
413 |
41 |
39 |
414 |
71 |
86 |
415 |
91 |
52 |
416 |
89 |
55 |
417 |
89 |
56 |
418 |
88 |
58 |
419 |
78 |
69 |
420 |
98 |
39 |
421 |
64 |
61 |
422 |
90 |
34 |
423 |
88 |
38 |
424 |
97 |
62 |
425 |
100 |
53 |
426 |
81 |
58 |
427 |
74 |
51 |
428 |
76 |
57 |
429 |
76 |
72 |
430 |
85 |
72 |
431 |
84 |
60 |
432 |
83 |
72 |
433 |
83 |
72 |
434 |
86 |
72 |
435 |
89 |
72 |
436 |
86 |
72 |
437 |
87 |
72 |
438 |
88 |
72 |
439 |
88 |
71 |
440 |
87 |
72 |
441 |
85 |
71 |
442 |
88 |
72 |
443 |
88 |
72 |
444 |
84 |
72 |
445 |
83 |
73 |
446 |
77 |
73 |
447 |
74 |
73 |
448 |
76 |
72 |
449 |
46 |
77 |
450 |
78 |
62 |
451 |
79 |
35 |
452 |
82 |
38 |
453 |
81 |
41 |
454 |
79 |
37 |
455 |
78 |
35 |
456 |
78 |
38 |
457 |
78 |
46 |
458 |
75 |
49 |
459 |
73 |
50 |
460 |
79 |
58 |
461 |
79 |
71 |
462 |
83 |
44 |
463 |
53 |
48 |
464 |
40 |
48 |
465 |
51 |
75 |
466 |
75 |
72 |
467 |
89 |
67 |
468 |
93 |
60 |
469 |
89 |
73 |
470 |
86 |
73 |
471 |
81 |
73 |
472 |
78 |
73 |
473 |
78 |
73 |
474 |
76 |
73 |
475 |
79 |
73 |
476 |
82 |
73 |
477 |
86 |
73 |
478 |
88 |
72 |
479 |
92 |
71 |
480 |
97 |
54 |
481 |
73 |
43 |
482 |
36 |
64 |
483 |
63 |
31 |
484 |
78 |
1 |
485 |
69 |
27 |
486 |
67 |
28 |
487 |
72 |
9 |
488 |
71 |
9 |
489 |
78 |
36 |
490 |
81 |
56 |
491 |
75 |
53 |
492 |
60 |
45 |
493 |
50 |
37 |
494 |
66 |
41 |
495 |
51 |
61 |
496 |
68 |
47 |
497 |
29 |
42 |
498 |
24 |
73 |
499 |
64 |
71 |
500 |
90 |
71 |
501 |
100 |
61 |
502 |
94 |
73 |
503 |
84 |
73 |
504 |
79 |
73 |
505 |
75 |
72 |
506 |
78 |
73 |
507 |
80 |
73 |
508 |
81 |
73 |
509 |
81 |
73 |
510 |
83 |
73 |
511 |
85 |
73 |
512 |
84 |
73 |
513 |
85 |
73 |
514 |
86 |
73 |
515 |
85 |
73 |
516 |
85 |
73 |
517 |
85 |
72 |
518 |
85 |
73 |
519 |
83 |
73 |
520 |
79 |
73 |
521 |
78 |
73 |
522 |
81 |
73 |
523 |
82 |
72 |
524 |
94 |
56 |
525 |
66 |
48 |
526 |
35 |
71 |
527 |
51 |
44 |
528 |
60 |
23 |
529 |
64 |
10 |
530 |
63 |
14 |
531 |
70 |
37 |
532 |
76 |
45 |
533 |
78 |
18 |
534 |
76 |
51 |
535 |
75 |
33 |
536 |
81 |
17 |
537 |
76 |
45 |
538 |
76 |
30 |
539 |
80 |
14 |
540 |
71 |
18 |
541 |
71 |
14 |
542 |
71 |
11 |
543 |
65 |
2 |
544 |
31 |
26 |
545 |
24 |
72 |
546 |
64 |
70 |
547 |
77 |
62 |
548 |
80 |
68 |
549 |
83 |
53 |
550 |
83 |
50 |
551 |
83 |
50 |
552 |
85 |
43 |
553 |
86 |
45 |
554 |
89 |
35 |
555 |
82 |
61 |
556 |
87 |
50 |
557 |
85 |
55 |
558 |
89 |
49 |
559 |
87 |
70 |
560 |
91 |
39 |
561 |
72 |
3 |
562 |
43 |
25 |
563 |
30 |
60 |
564 |
40 |
45 |
565 |
37 |
32 |
566 |
37 |
32 |
567 |
43 |
70 |
568 |
70 |
54 |
569 |
77 |
47 |
570 |
79 |
66 |
571 |
85 |
53 |
572 |
83 |
57 |
573 |
86 |
52 |
574 |
85 |
51 |
575 |
70 |
39 |
576 |
50 |
5 |
577 |
38 |
36 |
578 |
30 |
71 |
579 |
75 |
53 |
580 |
84 |
40 |
581 |
85 |
42 |
582 |
86 |
49 |
583 |
86 |
57 |
584 |
89 |
68 |
585 |
99 |
61 |
586 |
77 |
29 |
587 |
81 |
72 |
588 |
89 |
69 |
589 |
49 |
56 |
590 |
79 |
70 |
591 |
104 |
59 |
592 |
103 |
54 |
593 |
102 |
56 |
594 |
102 |
56 |
595 |
103 |
61 |
596 |
102 |
64 |
597 |
103 |
60 |
598 |
93 |
72 |
599 |
86 |
73 |
600 |
76 |
73 |
601 |
59 |
49 |
602 |
46 |
22 |
603 |
40 |
65 |
604 |
72 |
31 |
605 |
72 |
27 |
606 |
67 |
44 |
607 |
68 |
37 |
608 |
67 |
42 |
609 |
68 |
50 |
610 |
77 |
43 |
611 |
58 |
4 |
612 |
22 |
37 |
613 |
57 |
69 |
614 |
68 |
38 |
615 |
73 |
2 |
616 |
40 |
14 |
617 |
42 |
38 |
618 |
64 |
69 |
619 |
64 |
74 |
620 |
67 |
73 |
621 |
65 |
73 |
622 |
68 |
73 |
623 |
65 |
49 |
624 |
81 |
0 |
625 |
37 |
25 |
626 |
24 |
69 |
627 |
68 |
71 |
628 |
70 |
71 |
629 |
76 |
70 |
630 |
71 |
72 |
631 |
73 |
69 |
632 |
76 |
70 |
633 |
77 |
72 |
634 |
77 |
72 |
635 |
77 |
72 |
636 |
77 |
70 |
637 |
76 |
71 |
638 |
76 |
71 |
639 |
77 |
71 |
640 |
77 |
71 |
641 |
78 |
70 |
642 |
77 |
70 |
643 |
77 |
71 |
644 |
79 |
72 |
645 |
78 |
70 |
646 |
80 |
70 |
647 |
82 |
71 |
648 |
84 |
71 |
649 |
83 |
71 |
650 |
83 |
73 |
651 |
81 |
70 |
652 |
80 |
71 |
653 |
78 |
71 |
654 |
76 |
70 |
655 |
76 |
70 |
656 |
76 |
71 |
657 |
79 |
71 |
658 |
78 |
71 |
659 |
81 |
70 |
660 |
83 |
72 |
661 |
84 |
71 |
662 |
86 |
71 |
663 |
87 |
71 |
664 |
92 |
72 |
665 |
91 |
72 |
666 |
90 |
71 |
667 |
90 |
71 |
668 |
91 |
71 |
669 |
90 |
70 |
670 |
90 |
72 |
671 |
91 |
71 |
672 |
90 |
71 |
673 |
90 |
71 |
674 |
92 |
72 |
675 |
93 |
69 |
676 |
90 |
70 |
677 |
93 |
72 |
678 |
91 |
70 |
679 |
89 |
71 |
680 |
91 |
71 |
681 |
90 |
71 |
682 |
90 |
71 |
683 |
92 |
71 |
684 |
91 |
71 |
685 |
93 |
71 |
686 |
93 |
68 |
687 |
98 |
68 |
688 |
98 |
67 |
689 |
100 |
69 |
690 |
99 |
68 |
691 |
100 |
71 |
692 |
99 |
68 |
693 |
100 |
69 |
694 |
102 |
72 |
695 |
101 |
69 |
696 |
100 |
69 |
697 |
102 |
71 |
698 |
102 |
71 |
699 |
102 |
69 |
700 |
102 |
71 |
701 |
102 |
68 |
702 |
100 |
69 |
703 |
102 |
70 |
704 |
102 |
68 |
705 |
102 |
70 |
706 |
102 |
72 |
707 |
102 |
68 |
708 |
102 |
69 |
709 |
100 |
68 |
710 |
102 |
71 |
711 |
101 |
64 |
712 |
102 |
69 |
713 |
102 |
69 |
714 |
101 |
69 |
715 |
102 |
64 |
716 |
102 |
69 |
717 |
102 |
68 |
718 |
102 |
70 |
719 |
102 |
69 |
720 |
102 |
70 |
721 |
102 |
70 |
722 |
102 |
62 |
723 |
104 |
38 |
724 |
104 |
15 |
725 |
102 |
24 |
726 |
102 |
45 |
727 |
102 |
47 |
728 |
104 |
40 |
729 |
101 |
52 |
730 |
103 |
32 |
731 |
102 |
50 |
732 |
103 |
30 |
733 |
103 |
44 |
734 |
102 |
40 |
735 |
103 |
43 |
736 |
103 |
41 |
737 |
102 |
46 |
738 |
103 |
39 |
739 |
102 |
41 |
740 |
103 |
41 |
741 |
102 |
38 |
742 |
103 |
39 |
743 |
102 |
46 |
744 |
104 |
46 |
745 |
103 |
49 |
746 |
102 |
45 |
747 |
103 |
42 |
748 |
103 |
46 |
749 |
103 |
38 |
750 |
102 |
48 |
751 |
103 |
35 |
752 |
102 |
48 |
753 |
103 |
49 |
754 |
102 |
48 |
755 |
102 |
46 |
756 |
103 |
47 |
757 |
102 |
49 |
758 |
102 |
42 |
759 |
102 |
52 |
760 |
102 |
57 |
761 |
102 |
55 |
762 |
102 |
61 |
763 |
102 |
61 |
764 |
102 |
58 |
765 |
103 |
58 |
766 |
102 |
59 |
767 |
102 |
54 |
768 |
102 |
63 |
769 |
102 |
61 |
770 |
103 |
55 |
771 |
102 |
60 |
772 |
102 |
72 |
773 |
103 |
56 |
774 |
102 |
55 |
775 |
102 |
67 |
776 |
103 |
56 |
777 |
84 |
42 |
778 |
48 |
7 |
779 |
48 |
6 |
780 |
48 |
6 |
781 |
48 |
7 |
782 |
48 |
6 |
783 |
48 |
7 |
784 |
67 |
21 |
785 |
105 |
59 |
786 |
105 |
96 |
787 |
105 |
74 |
788 |
105 |
66 |
789 |
105 |
62 |
790 |
105 |
66 |
791 |
89 |
41 |
792 |
52 |
5 |
793 |
48 |
5 |
794 |
48 |
7 |
795 |
48 |
5 |
796 |
48 |
6 |
797 |
48 |
4 |
798 |
52 |
6 |
799 |
51 |
5 |
800 |
51 |
6 |
801 |
51 |
6 |
802 |
52 |
5 |
803 |
52 |
5 |
804 |
57 |
44 |
805 |
98 |
90 |
806 |
105 |
94 |
807 |
105 |
100 |
808 |
105 |
98 |
809 |
105 |
95 |
810 |
105 |
96 |
811 |
105 |
92 |
812 |
104 |
97 |
813 |
100 |
85 |
814 |
94 |
74 |
815 |
87 |
62 |
816 |
81 |
50 |
817 |
81 |
46 |
818 |
80 |
39 |
819 |
80 |
32 |
820 |
81 |
28 |
821 |
80 |
26 |
822 |
80 |
23 |
823 |
80 |
23 |
824 |
80 |
20 |
825 |
81 |
19 |
826 |
80 |
18 |
827 |
81 |
17 |
828 |
80 |
20 |
829 |
81 |
24 |
830 |
81 |
21 |
831 |
80 |
26 |
832 |
80 |
24 |
833 |
80 |
23 |
834 |
80 |
22 |
835 |
81 |
21 |
836 |
81 |
24 |
837 |
81 |
24 |
838 |
81 |
22 |
839 |
81 |
22 |
840 |
81 |
21 |
841 |
81 |
31 |
842 |
81 |
27 |
843 |
80 |
26 |
844 |
80 |
26 |
845 |
81 |
25 |
846 |
80 |
21 |
847 |
81 |
20 |
848 |
83 |
21 |
849 |
83 |
15 |
850 |
83 |
12 |
851 |
83 |
9 |
852 |
83 |
8 |
853 |
83 |
7 |
854 |
83 |
6 |
855 |
83 |
6 |
856 |
83 |
6 |
857 |
83 |
6 |
858 |
83 |
6 |
859 |
76 |
5 |
860 |
49 |
8 |
861 |
51 |
7 |
862 |
51 |
20 |
863 |
78 |
52 |
864 |
80 |
38 |
865 |
81 |
33 |
866 |
83 |
29 |
867 |
83 |
22 |
868 |
83 |
16 |
869 |
83 |
12 |
870 |
83 |
9 |
871 |
83 |
8 |
872 |
83 |
7 |
873 |
83 |
6 |
874 |
83 |
6 |
875 |
83 |
6 |
876 |
83 |
6 |
877 |
83 |
6 |
878 |
59 |
4 |
879 |
50 |
5 |
880 |
51 |
5 |
881 |
51 |
5 |
882 |
51 |
5 |
883 |
50 |
5 |
884 |
50 |
5 |
885 |
50 |
5 |
886 |
50 |
5 |
887 |
50 |
5 |
888 |
51 |
5 |
889 |
51 |
5 |
890 |
51 |
5 |
891 |
63 |
50 |
892 |
81 |
34 |
893 |
81 |
25 |
894 |
81 |
29 |
895 |
81 |
23 |
896 |
80 |
24 |
897 |
81 |
24 |
898 |
81 |
28 |
899 |
81 |
27 |
900 |
81 |
22 |
901 |
81 |
19 |
902 |
81 |
17 |
903 |
81 |
17 |
904 |
81 |
17 |
905 |
81 |
15 |
906 |
80 |
15 |
907 |
80 |
28 |
908 |
81 |
22 |
909 |
81 |
24 |
910 |
81 |
19 |
911 |
81 |
21 |
912 |
81 |
20 |
913 |
83 |
26 |
914 |
80 |
63 |
915 |
80 |
59 |
916 |
83 |
100 |
917 |
81 |
73 |
918 |
83 |
53 |
919 |
80 |
76 |
920 |
81 |
61 |
921 |
80 |
50 |
922 |
81 |
37 |
923 |
82 |
49 |
924 |
83 |
37 |
925 |
83 |
25 |
926 |
83 |
17 |
927 |
83 |
13 |
928 |
83 |
10 |
929 |
83 |
8 |
930 |
83 |
7 |
931 |
83 |
7 |
932 |
83 |
6 |
933 |
83 |
6 |
934 |
83 |
6 |
935 |
71 |
5 |
936 |
49 |
24 |
937 |
69 |
64 |
938 |
81 |
50 |
939 |
81 |
43 |
940 |
81 |
42 |
941 |
81 |
31 |
942 |
81 |
30 |
943 |
81 |
35 |
944 |
81 |
28 |
945 |
81 |
27 |
946 |
80 |
27 |
947 |
81 |
31 |
948 |
81 |
41 |
949 |
81 |
41 |
950 |
81 |
37 |
951 |
81 |
43 |
952 |
81 |
34 |
953 |
81 |
31 |
954 |
81 |
26 |
955 |
81 |
23 |
956 |
81 |
27 |
957 |
81 |
38 |
958 |
81 |
40 |
959 |
81 |
39 |
960 |
81 |
27 |
961 |
81 |
33 |
962 |
80 |
28 |
963 |
81 |
34 |
964 |
83 |
72 |
965 |
81 |
49 |
966 |
81 |
51 |
967 |
80 |
55 |
968 |
81 |
48 |
969 |
81 |
36 |
970 |
81 |
39 |
971 |
81 |
38 |
972 |
80 |
41 |
973 |
81 |
30 |
974 |
81 |
23 |
975 |
81 |
19 |
976 |
81 |
25 |
977 |
81 |
29 |
978 |
83 |
47 |
979 |
81 |
90 |
980 |
81 |
75 |
981 |
80 |
60 |
982 |
81 |
48 |
983 |
81 |
41 |
984 |
81 |
30 |
985 |
80 |
24 |
986 |
81 |
20 |
987 |
81 |
21 |
988 |
81 |
29 |
989 |
81 |
29 |
990 |
81 |
27 |
991 |
81 |
23 |
992 |
81 |
25 |
993 |
81 |
26 |
994 |
81 |
22 |
995 |
81 |
20 |
996 |
81 |
17 |
997 |
81 |
23 |
998 |
83 |
65 |
999 |
81 |
54 |
1000 |
81 |
50 |
1001 |
81 |
41 |
1002 |
81 |
35 |
1003 |
81 |
37 |
1004 |
81 |
29 |
1005 |
81 |
28 |
1006 |
81 |
24 |
1007 |
81 |
19 |
1008 |
81 |
16 |
1009 |
80 |
16 |
1010 |
83 |
23 |
1011 |
83 |
17 |
1012 |
83 |
13 |
1013 |
83 |
27 |
1014 |
81 |
58 |
1015 |
81 |
60 |
1016 |
81 |
46 |
1017 |
80 |
41 |
1018 |
80 |
36 |
1019 |
81 |
26 |
1020 |
86 |
18 |
1021 |
82 |
35 |
1022 |
79 |
53 |
1023 |
82 |
30 |
1024 |
83 |
29 |
1025 |
83 |
32 |
1026 |
83 |
28 |
1027 |
76 |
60 |
1028 |
79 |
51 |
1029 |
86 |
26 |
1030 |
82 |
34 |
1031 |
84 |
25 |
1032 |
86 |
23 |
1033 |
85 |
22 |
1034 |
83 |
26 |
1035 |
83 |
25 |
1036 |
83 |
37 |
1037 |
84 |
14 |
1038 |
83 |
39 |
1039 |
76 |
70 |
1040 |
78 |
81 |
1041 |
75 |
71 |
1042 |
86 |
47 |
1043 |
83 |
35 |
1044 |
81 |
43 |
1045 |
81 |
41 |
1046 |
79 |
46 |
1047 |
80 |
44 |
1048 |
84 |
20 |
1049 |
79 |
31 |
1050 |
87 |
29 |
1051 |
82 |
49 |
1052 |
84 |
21 |
1053 |
82 |
56 |
1054 |
81 |
30 |
1055 |
85 |
21 |
1056 |
86 |
16 |
1057 |
79 |
52 |
1058 |
78 |
60 |
1059 |
74 |
55 |
1060 |
78 |
84 |
1061 |
80 |
54 |
1062 |
80 |
35 |
1063 |
82 |
24 |
1064 |
83 |
43 |
1065 |
79 |
49 |
1066 |
83 |
50 |
1067 |
86 |
12 |
1068 |
64 |
14 |
1069 |
24 |
14 |
1070 |
49 |
21 |
1071 |
77 |
48 |
1072 |
103 |
11 |
1073 |
98 |
48 |
1074 |
101 |
34 |
1075 |
99 |
39 |
1076 |
103 |
11 |
1077 |
103 |
19 |
1078 |
103 |
7 |
1079 |
103 |
13 |
1080 |
103 |
10 |
1081 |
102 |
13 |
1082 |
101 |
29 |
1083 |
102 |
25 |
1084 |
102 |
20 |
1085 |
96 |
60 |
1086 |
99 |
38 |
1087 |
102 |
24 |
1088 |
100 |
31 |
1089 |
100 |
28 |
1090 |
98 |
3 |
1091 |
102 |
26 |
1092 |
95 |
64 |
1093 |
102 |
23 |
1094 |
102 |
25 |
1095 |
98 |
42 |
1096 |
93 |
68 |
1097 |
101 |
25 |
1098 |
95 |
64 |
1099 |
101 |
35 |
1100 |
94 |
59 |
1101 |
97 |
37 |
1102 |
97 |
60 |
1103 |
93 |
98 |
1104 |
98 |
53 |
1105 |
103 |
13 |
1106 |
103 |
11 |
1107 |
103 |
11 |
1108 |
103 |
13 |
1109 |
103 |
10 |
1110 |
103 |
10 |
1111 |
103 |
11 |
1112 |
103 |
10 |
1113 |
103 |
10 |
1114 |
102 |
18 |
1115 |
102 |
31 |
1116 |
101 |
24 |
1117 |
102 |
19 |
1118 |
103 |
10 |
1119 |
102 |
12 |
1120 |
99 |
56 |
1121 |
96 |
59 |
1122 |
74 |
28 |
1123 |
66 |
62 |
1124 |
74 |
29 |
1125 |
64 |
74 |
1126 |
69 |
40 |
1127 |
76 |
2 |
1128 |
72 |
29 |
1129 |
66 |
65 |
1130 |
54 |
69 |
1131 |
69 |
56 |
1132 |
69 |
40 |
1133 |
73 |
54 |
1134 |
63 |
92 |
1135 |
61 |
67 |
1136 |
72 |
42 |
1137 |
78 |
2 |
1138 |
76 |
34 |
1139 |
67 |
80 |
1140 |
70 |
67 |
1141 |
53 |
70 |
1142 |
72 |
65 |
1143 |
60 |
57 |
1144 |
74 |
29 |
1145 |
69 |
31 |
1146 |
76 |
1 |
1147 |
74 |
22 |
1148 |
72 |
52 |
1149 |
62 |
96 |
1150 |
54 |
72 |
1151 |
72 |
28 |
1152 |
72 |
35 |
1153 |
64 |
68 |
1154 |
74 |
27 |
1155 |
76 |
14 |
1156 |
69 |
38 |
1157 |
66 |
59 |
1158 |
64 |
99 |
1159 |
51 |
86 |
1160 |
70 |
53 |
1161 |
72 |
36 |
1162 |
71 |
47 |
1163 |
70 |
42 |
1164 |
67 |
34 |
1165 |
74 |
2 |
1166 |
75 |
21 |
1167 |
74 |
15 |
1168 |
75 |
13 |
1169 |
76 |
10 |
1170 |
75 |
13 |
1171 |
75 |
10 |
1172 |
75 |
7 |
1173 |
75 |
13 |
1174 |
76 |
8 |
1175 |
76 |
7 |
1176 |
67 |
45 |
1177 |
75 |
13 |
1178 |
75 |
12 |
1179 |
73 |
21 |
1180 |
68 |
46 |
1181 |
74 |
8 |
1182 |
76 |
11 |
1183 |
76 |
14 |
1184 |
74 |
11 |
1185 |
74 |
18 |
1186 |
73 |
22 |
1187 |
74 |
20 |
1188 |
74 |
19 |
1189 |
70 |
22 |
1190 |
71 |
23 |
1191 |
73 |
19 |
1192 |
73 |
19 |
1193 |
72 |
20 |
1194 |
64 |
60 |
1195 |
70 |
39 |
1196 |
66 |
56 |
1197 |
68 |
64 |
1198 |
30 |
68 |
1199 |
70 |
38 |
1200 |
66 |
47 |
1201 |
76 |
14 |
1202 |
74 |
18 |
1203 |
69 |
46 |
1204 |
68 |
62 |
1205 |
68 |
62 |
1206 |
68 |
62 |
1207 |
68 |
62 |
1208 |
68 |
62 |
1209 |
68 |
62 |
1210 |
54 |
50 |
1211 |
41 |
37 |
1212 |
27 |
25 |
1213 |
14 |
12 |
1214 |
0 |
0 |
1215 |
0 |
0 |
1216 |
0 |
0 |
1217 |
0 |
0 |
1218 |
0 |
0 |
1219 |
0 |
0 |
1220 |
0 |
0 |
1221 |
0 |
0 |
1222 |
0 |
0 |
1223 |
0 |
0 |
1224 |
0 |
0 |
1225 |
0 |
0 |
1226 |
0 |
0 |
1227 |
0 |
0 |
1228 |
0 |
0 |
1229 |
0 |
0 |
1230 |
0 |
0 |
1231 |
0 |
0 |
1232 |
0 |
0 |
1233 |
0 |
0 |
1234 |
0 |
0 |
1235 |
0 |
0 |
1236 |
0 |
0 |
1237 |
0 |
0 |
1238 |
0 |
0 |
Dynamometerskema for LSI-NRTC-test
Tid (s) |
Normaliseret hastighed (%) |
Normaliseret drejningsmoment (%) |
0 |
0 |
0 |
1 |
0 |
0 |
2 |
0 |
0 |
3 |
0 |
0 |
4 |
0 |
0 |
5 |
0 |
0 |
6 |
0 |
0 |
7 |
0 |
0 |
8 |
0 |
0 |
9 |
1 |
8 |
10 |
6 |
54 |
11 |
8 |
61 |
12 |
34 |
59 |
13 |
22 |
46 |
14 |
5 |
51 |
15 |
18 |
51 |
16 |
31 |
50 |
17 |
30 |
56 |
18 |
31 |
49 |
19 |
25 |
66 |
20 |
58 |
55 |
21 |
43 |
31 |
22 |
16 |
45 |
23 |
24 |
38 |
24 |
24 |
27 |
25 |
30 |
33 |
26 |
45 |
65 |
27 |
50 |
49 |
28 |
23 |
42 |
29 |
13 |
42 |
30 |
9 |
45 |
31 |
23 |
30 |
32 |
37 |
45 |
33 |
44 |
50 |
34 |
49 |
52 |
35 |
55 |
49 |
36 |
61 |
46 |
37 |
66 |
38 |
38 |
42 |
33 |
39 |
17 |
41 |
40 |
17 |
37 |
41 |
7 |
50 |
42 |
20 |
32 |
43 |
5 |
55 |
44 |
30 |
42 |
45 |
44 |
53 |
46 |
45 |
56 |
47 |
41 |
52 |
48 |
24 |
41 |
49 |
15 |
40 |
50 |
11 |
44 |
51 |
32 |
31 |
52 |
38 |
54 |
53 |
38 |
47 |
54 |
9 |
55 |
55 |
10 |
50 |
56 |
33 |
55 |
57 |
48 |
56 |
58 |
49 |
47 |
59 |
33 |
44 |
60 |
52 |
43 |
61 |
55 |
43 |
62 |
59 |
38 |
63 |
44 |
28 |
64 |
24 |
37 |
65 |
12 |
44 |
66 |
9 |
47 |
67 |
12 |
52 |
68 |
34 |
21 |
69 |
29 |
44 |
70 |
44 |
54 |
71 |
54 |
62 |
72 |
62 |
57 |
73 |
72 |
56 |
74 |
88 |
71 |
75 |
100 |
69 |
76 |
100 |
34 |
77 |
100 |
42 |
78 |
100 |
54 |
79 |
100 |
58 |
80 |
100 |
38 |
81 |
83 |
17 |
82 |
61 |
15 |
83 |
43 |
22 |
84 |
24 |
35 |
85 |
16 |
39 |
86 |
15 |
45 |
87 |
32 |
34 |
88 |
14 |
42 |
89 |
8 |
48 |
90 |
5 |
51 |
91 |
10 |
41 |
92 |
12 |
37 |
93 |
4 |
47 |
94 |
3 |
49 |
95 |
3 |
50 |
96 |
4 |
49 |
97 |
4 |
48 |
98 |
8 |
43 |
99 |
2 |
51 |
100 |
5 |
46 |
101 |
8 |
41 |
102 |
4 |
47 |
103 |
3 |
49 |
104 |
6 |
45 |
105 |
3 |
48 |
106 |
10 |
42 |
107 |
18 |
27 |
108 |
3 |
50 |
109 |
11 |
41 |
110 |
34 |
29 |
111 |
51 |
57 |
112 |
67 |
63 |
113 |
61 |
32 |
114 |
44 |
31 |
115 |
48 |
54 |
116 |
69 |
65 |
117 |
85 |
65 |
118 |
81 |
29 |
119 |
74 |
21 |
120 |
62 |
23 |
121 |
76 |
58 |
122 |
96 |
75 |
123 |
100 |
77 |
124 |
100 |
27 |
125 |
100 |
79 |
126 |
100 |
79 |
127 |
100 |
81 |
128 |
100 |
57 |
129 |
99 |
52 |
130 |
81 |
35 |
131 |
69 |
29 |
132 |
47 |
22 |
133 |
34 |
28 |
134 |
27 |
37 |
135 |
83 |
60 |
136 |
100 |
74 |
137 |
100 |
7 |
138 |
100 |
2 |
139 |
70 |
18 |
140 |
23 |
39 |
141 |
5 |
54 |
142 |
11 |
40 |
143 |
11 |
34 |
144 |
11 |
41 |
145 |
19 |
25 |
146 |
16 |
32 |
147 |
20 |
31 |
148 |
21 |
38 |
149 |
21 |
42 |
150 |
9 |
51 |
151 |
4 |
49 |
152 |
2 |
51 |
153 |
1 |
58 |
154 |
21 |
57 |
155 |
29 |
47 |
156 |
33 |
45 |
157 |
16 |
49 |
158 |
38 |
45 |
159 |
37 |
43 |
160 |
35 |
42 |
161 |
39 |
43 |
162 |
51 |
49 |
163 |
59 |
55 |
164 |
65 |
54 |
165 |
76 |
62 |
166 |
84 |
59 |
167 |
83 |
29 |
168 |
67 |
35 |
169 |
84 |
54 |
170 |
90 |
58 |
171 |
93 |
43 |
172 |
90 |
29 |
173 |
66 |
19 |
174 |
52 |
16 |
175 |
49 |
17 |
176 |
56 |
38 |
177 |
73 |
71 |
178 |
86 |
80 |
179 |
96 |
75 |
180 |
89 |
27 |
181 |
66 |
17 |
182 |
50 |
18 |
183 |
36 |
25 |
184 |
36 |
24 |
185 |
38 |
40 |
186 |
40 |
50 |
187 |
27 |
48 |
188 |
19 |
48 |
189 |
23 |
50 |
190 |
19 |
45 |
191 |
6 |
51 |
192 |
24 |
48 |
193 |
49 |
67 |
194 |
47 |
49 |
195 |
22 |
44 |
196 |
25 |
40 |
197 |
38 |
54 |
198 |
43 |
55 |
199 |
40 |
52 |
200 |
14 |
49 |
201 |
11 |
45 |
202 |
7 |
48 |
203 |
26 |
41 |
204 |
41 |
59 |
205 |
53 |
60 |
206 |
44 |
54 |
207 |
22 |
40 |
208 |
24 |
41 |
209 |
32 |
53 |
210 |
44 |
74 |
211 |
57 |
25 |
212 |
22 |
49 |
213 |
29 |
45 |
214 |
19 |
37 |
215 |
14 |
43 |
216 |
36 |
40 |
217 |
43 |
63 |
218 |
42 |
49 |
219 |
15 |
50 |
220 |
19 |
44 |
221 |
47 |
59 |
222 |
67 |
80 |
223 |
76 |
74 |
224 |
87 |
66 |
225 |
98 |
61 |
226 |
100 |
38 |
227 |
97 |
27 |
228 |
100 |
53 |
229 |
100 |
72 |
230 |
100 |
49 |
231 |
100 |
4 |
232 |
100 |
13 |
233 |
87 |
15 |
234 |
53 |
26 |
235 |
33 |
27 |
236 |
39 |
19 |
237 |
51 |
33 |
238 |
67 |
54 |
239 |
83 |
60 |
240 |
95 |
52 |
241 |
100 |
50 |
242 |
100 |
36 |
243 |
100 |
25 |
244 |
85 |
16 |
245 |
62 |
16 |
246 |
40 |
26 |
247 |
56 |
39 |
248 |
81 |
75 |
249 |
98 |
86 |
250 |
100 |
76 |
251 |
100 |
51 |
252 |
100 |
78 |
253 |
100 |
83 |
254 |
100 |
100 |
255 |
100 |
66 |
256 |
100 |
85 |
257 |
100 |
72 |
258 |
100 |
45 |
259 |
98 |
58 |
260 |
60 |
30 |
261 |
43 |
32 |
262 |
71 |
36 |
263 |
44 |
32 |
264 |
24 |
38 |
265 |
42 |
17 |
266 |
22 |
51 |
267 |
13 |
53 |
268 |
23 |
45 |
269 |
29 |
50 |
270 |
28 |
42 |
271 |
21 |
55 |
272 |
34 |
57 |
273 |
44 |
47 |
274 |
19 |
46 |
275 |
13 |
44 |
276 |
25 |
36 |
277 |
43 |
51 |
278 |
55 |
73 |
279 |
68 |
72 |
280 |
76 |
63 |
281 |
80 |
45 |
282 |
83 |
40 |
283 |
78 |
26 |
284 |
60 |
20 |
285 |
47 |
19 |
286 |
52 |
25 |
287 |
36 |
30 |
288 |
40 |
26 |
289 |
45 |
34 |
290 |
47 |
35 |
291 |
42 |
28 |
292 |
46 |
38 |
293 |
48 |
44 |
294 |
68 |
61 |
295 |
70 |
47 |
296 |
48 |
28 |
297 |
42 |
22 |
298 |
31 |
29 |
299 |
22 |
35 |
300 |
28 |
28 |
301 |
46 |
46 |
302 |
62 |
69 |
303 |
76 |
81 |
304 |
88 |
85 |
305 |
98 |
81 |
306 |
100 |
74 |
307 |
100 |
13 |
308 |
100 |
11 |
309 |
100 |
17 |
310 |
99 |
3 |
311 |
80 |
7 |
312 |
62 |
11 |
313 |
63 |
11 |
314 |
64 |
16 |
315 |
69 |
43 |
316 |
81 |
67 |
317 |
93 |
74 |
318 |
100 |
72 |
319 |
94 |
27 |
320 |
73 |
15 |
321 |
40 |
33 |
322 |
40 |
52 |
323 |
50 |
50 |
324 |
11 |
53 |
325 |
12 |
45 |
326 |
5 |
50 |
327 |
1 |
55 |
328 |
7 |
55 |
329 |
62 |
60 |
330 |
80 |
28 |
331 |
23 |
37 |
332 |
39 |
58 |
333 |
47 |
24 |
334 |
59 |
51 |
335 |
58 |
68 |
336 |
36 |
52 |
337 |
18 |
42 |
338 |
36 |
52 |
339 |
59 |
73 |
340 |
72 |
85 |
341 |
85 |
92 |
342 |
99 |
90 |
343 |
100 |
72 |
344 |
100 |
18 |
345 |
100 |
76 |
346 |
100 |
64 |
347 |
100 |
87 |
348 |
100 |
97 |
349 |
100 |
84 |
350 |
100 |
100 |
351 |
100 |
91 |
352 |
100 |
83 |
353 |
100 |
93 |
354 |
100 |
100 |
355 |
94 |
43 |
356 |
72 |
10 |
357 |
77 |
3 |
358 |
48 |
2 |
359 |
29 |
5 |
360 |
59 |
19 |
361 |
63 |
5 |
362 |
35 |
2 |
363 |
24 |
3 |
364 |
28 |
2 |
365 |
36 |
16 |
366 |
54 |
23 |
367 |
60 |
10 |
368 |
33 |
1 |
369 |
23 |
0 |
370 |
16 |
0 |
371 |
11 |
0 |
372 |
20 |
0 |
373 |
25 |
2 |
374 |
40 |
3 |
375 |
33 |
4 |
376 |
34 |
5 |
377 |
46 |
7 |
378 |
57 |
10 |
379 |
66 |
11 |
380 |
75 |
14 |
381 |
79 |
11 |
382 |
80 |
16 |
383 |
92 |
21 |
384 |
99 |
16 |
385 |
83 |
2 |
386 |
71 |
2 |
387 |
69 |
4 |
388 |
67 |
4 |
389 |
74 |
16 |
390 |
86 |
25 |
391 |
97 |
28 |
392 |
100 |
15 |
393 |
83 |
2 |
394 |
62 |
4 |
395 |
40 |
6 |
396 |
49 |
10 |
397 |
36 |
5 |
398 |
27 |
4 |
399 |
29 |
3 |
400 |
22 |
2 |
401 |
13 |
3 |
402 |
37 |
36 |
403 |
90 |
26 |
404 |
41 |
2 |
405 |
25 |
2 |
406 |
29 |
2 |
407 |
38 |
7 |
408 |
50 |
13 |
409 |
55 |
10 |
410 |
29 |
3 |
411 |
24 |
7 |
412 |
51 |
16 |
413 |
62 |
15 |
414 |
72 |
35 |
415 |
91 |
74 |
416 |
100 |
73 |
417 |
100 |
8 |
418 |
98 |
11 |
419 |
100 |
59 |
420 |
100 |
98 |
421 |
100 |
99 |
422 |
100 |
75 |
423 |
100 |
95 |
424 |
100 |
100 |
425 |
100 |
97 |
426 |
100 |
90 |
427 |
100 |
86 |
428 |
100 |
82 |
429 |
97 |
43 |
430 |
70 |
16 |
431 |
50 |
20 |
432 |
42 |
33 |
433 |
89 |
64 |
434 |
89 |
77 |
435 |
99 |
95 |
436 |
100 |
41 |
437 |
77 |
12 |
438 |
29 |
37 |
439 |
16 |
41 |
440 |
16 |
38 |
441 |
15 |
36 |
442 |
18 |
44 |
443 |
4 |
55 |
444 |
24 |
26 |
445 |
26 |
35 |
446 |
15 |
45 |
447 |
21 |
39 |
448 |
29 |
52 |
449 |
26 |
46 |
450 |
27 |
50 |
451 |
13 |
43 |
452 |
25 |
36 |
453 |
37 |
57 |
454 |
29 |
46 |
455 |
17 |
39 |
456 |
13 |
41 |
457 |
19 |
38 |
458 |
28 |
35 |
459 |
8 |
51 |
460 |
14 |
36 |
461 |
17 |
47 |
462 |
34 |
39 |
463 |
34 |
57 |
464 |
11 |
70 |
465 |
13 |
51 |
466 |
13 |
68 |
467 |
38 |
44 |
468 |
53 |
67 |
469 |
29 |
69 |
470 |
19 |
65 |
471 |
52 |
45 |
472 |
61 |
79 |
473 |
29 |
70 |
474 |
15 |
53 |
475 |
15 |
60 |
476 |
52 |
40 |
477 |
50 |
61 |
478 |
13 |
74 |
479 |
46 |
51 |
480 |
60 |
73 |
481 |
33 |
84 |
482 |
31 |
63 |
483 |
41 |
42 |
484 |
26 |
69 |
485 |
23 |
65 |
486 |
48 |
49 |
487 |
28 |
57 |
488 |
16 |
67 |
489 |
39 |
48 |
490 |
47 |
73 |
491 |
35 |
87 |
492 |
26 |
73 |
493 |
30 |
61 |
494 |
34 |
49 |
495 |
35 |
66 |
496 |
56 |
47 |
497 |
49 |
64 |
498 |
59 |
64 |
499 |
42 |
69 |
500 |
6 |
77 |
501 |
5 |
59 |
502 |
17 |
59 |
503 |
45 |
53 |
504 |
21 |
62 |
505 |
31 |
60 |
506 |
53 |
68 |
507 |
48 |
79 |
508 |
45 |
61 |
509 |
51 |
47 |
510 |
41 |
48 |
511 |
26 |
58 |
512 |
21 |
62 |
513 |
50 |
52 |
514 |
39 |
65 |
515 |
23 |
65 |
516 |
42 |
62 |
517 |
57 |
80 |
518 |
66 |
81 |
519 |
64 |
62 |
520 |
45 |
42 |
521 |
33 |
42 |
522 |
27 |
57 |
523 |
31 |
59 |
524 |
41 |
53 |
525 |
45 |
72 |
526 |
48 |
73 |
527 |
46 |
90 |
528 |
56 |
76 |
529 |
64 |
76 |
530 |
69 |
64 |
531 |
72 |
59 |
532 |
73 |
58 |
533 |
71 |
56 |
534 |
66 |
48 |
535 |
61 |
50 |
536 |
55 |
56 |
537 |
52 |
52 |
538 |
54 |
49 |
539 |
61 |
50 |
540 |
64 |
54 |
541 |
67 |
54 |
542 |
68 |
52 |
543 |
60 |
53 |
544 |
52 |
50 |
545 |
45 |
49 |
546 |
38 |
45 |
547 |
32 |
45 |
548 |
26 |
53 |
549 |
23 |
56 |
550 |
30 |
49 |
551 |
33 |
55 |
552 |
35 |
59 |
553 |
33 |
65 |
554 |
30 |
67 |
555 |
28 |
59 |
556 |
25 |
58 |
557 |
23 |
56 |
558 |
22 |
57 |
559 |
19 |
63 |
560 |
14 |
63 |
561 |
31 |
61 |
562 |
35 |
62 |
563 |
21 |
80 |
564 |
28 |
65 |
565 |
7 |
74 |
566 |
23 |
54 |
567 |
38 |
54 |
568 |
14 |
78 |
569 |
38 |
58 |
570 |
52 |
75 |
571 |
59 |
81 |
572 |
66 |
69 |
573 |
54 |
44 |
574 |
48 |
34 |
575 |
44 |
33 |
576 |
40 |
40 |
577 |
28 |
58 |
578 |
27 |
63 |
579 |
35 |
45 |
580 |
20 |
66 |
581 |
15 |
60 |
582 |
10 |
52 |
583 |
22 |
56 |
584 |
30 |
62 |
585 |
21 |
67 |
586 |
29 |
53 |
587 |
41 |
56 |
588 |
15 |
67 |
589 |
24 |
56 |
590 |
42 |
69 |
591 |
39 |
83 |
592 |
40 |
73 |
593 |
35 |
67 |
594 |
32 |
61 |
595 |
30 |
65 |
596 |
30 |
72 |
597 |
48 |
51 |
598 |
66 |
58 |
599 |
62 |
71 |
600 |
36 |
63 |
601 |
17 |
59 |
602 |
16 |
50 |
603 |
16 |
62 |
604 |
34 |
48 |
605 |
51 |
66 |
606 |
35 |
74 |
607 |
15 |
56 |
608 |
19 |
54 |
609 |
43 |
65 |
610 |
52 |
80 |
611 |
52 |
83 |
612 |
49 |
57 |
613 |
48 |
46 |
614 |
37 |
36 |
615 |
25 |
44 |
616 |
14 |
53 |
617 |
13 |
64 |
618 |
23 |
56 |
619 |
21 |
63 |
620 |
18 |
67 |
621 |
20 |
54 |
622 |
16 |
67 |
623 |
26 |
56 |
624 |
41 |
65 |
625 |
28 |
62 |
626 |
19 |
60 |
627 |
33 |
56 |
628 |
37 |
70 |
629 |
24 |
79 |
630 |
28 |
57 |
631 |
40 |
57 |
632 |
40 |
58 |
633 |
28 |
44 |
634 |
25 |
41 |
635 |
29 |
53 |
636 |
31 |
55 |
637 |
26 |
64 |
638 |
20 |
50 |
639 |
16 |
53 |
640 |
11 |
54 |
641 |
13 |
53 |
642 |
23 |
50 |
643 |
32 |
59 |
644 |
36 |
63 |
645 |
33 |
59 |
646 |
24 |
52 |
647 |
20 |
52 |
648 |
22 |
55 |
649 |
30 |
53 |
650 |
37 |
59 |
651 |
41 |
58 |
652 |
36 |
54 |
653 |
29 |
49 |
654 |
24 |
53 |
655 |
14 |
57 |
656 |
10 |
54 |
657 |
9 |
55 |
658 |
10 |
57 |
659 |
13 |
55 |
660 |
15 |
64 |
661 |
31 |
57 |
662 |
19 |
69 |
663 |
14 |
59 |
664 |
33 |
57 |
665 |
41 |
65 |
666 |
39 |
64 |
667 |
39 |
59 |
668 |
39 |
51 |
669 |
28 |
41 |
670 |
19 |
49 |
671 |
27 |
54 |
672 |
37 |
63 |
673 |
32 |
74 |
674 |
16 |
70 |
675 |
12 |
67 |
676 |
13 |
60 |
677 |
17 |
56 |
678 |
15 |
62 |
679 |
25 |
47 |
680 |
27 |
64 |
681 |
14 |
71 |
682 |
5 |
65 |
683 |
6 |
57 |
684 |
6 |
57 |
685 |
15 |
52 |
686 |
22 |
61 |
687 |
14 |
77 |
688 |
12 |
67 |
689 |
12 |
62 |
690 |
14 |
59 |
691 |
15 |
58 |
692 |
18 |
55 |
693 |
22 |
53 |
694 |
19 |
69 |
695 |
14 |
67 |
696 |
9 |
63 |
697 |
8 |
56 |
698 |
17 |
49 |
699 |
25 |
55 |
700 |
14 |
70 |
701 |
12 |
60 |
702 |
22 |
57 |
703 |
27 |
67 |
704 |
29 |
68 |
705 |
34 |
62 |
706 |
35 |
61 |
707 |
28 |
78 |
708 |
11 |
71 |
709 |
4 |
58 |
710 |
5 |
58 |
711 |
10 |
56 |
712 |
20 |
63 |
713 |
13 |
76 |
714 |
11 |
65 |
715 |
9 |
60 |
716 |
7 |
55 |
717 |
8 |
53 |
718 |
10 |
60 |
719 |
28 |
53 |
720 |
12 |
73 |
721 |
4 |
64 |
722 |
4 |
61 |
723 |
4 |
61 |
724 |
10 |
56 |
725 |
8 |
61 |
726 |
20 |
56 |
727 |
32 |
62 |
728 |
33 |
66 |
729 |
34 |
73 |
730 |
31 |
61 |
731 |
33 |
55 |
732 |
33 |
60 |
733 |
31 |
59 |
734 |
29 |
58 |
735 |
31 |
53 |
736 |
33 |
51 |
737 |
33 |
48 |
738 |
27 |
44 |
739 |
21 |
52 |
740 |
13 |
57 |
741 |
12 |
56 |
742 |
10 |
64 |
743 |
22 |
47 |
744 |
15 |
74 |
745 |
8 |
66 |
746 |
34 |
47 |
747 |
18 |
71 |
748 |
9 |
57 |
749 |
11 |
55 |
750 |
12 |
57 |
751 |
10 |
61 |
752 |
16 |
53 |
753 |
12 |
75 |
754 |
6 |
70 |
755 |
12 |
55 |
756 |
24 |
50 |
757 |
28 |
60 |
758 |
28 |
64 |
759 |
23 |
60 |
760 |
20 |
56 |
761 |
26 |
50 |
762 |
28 |
55 |
763 |
18 |
56 |
764 |
15 |
52 |
765 |
11 |
59 |
766 |
16 |
59 |
767 |
34 |
54 |
768 |
16 |
82 |
769 |
15 |
64 |
770 |
36 |
53 |
771 |
45 |
64 |
772 |
41 |
59 |
773 |
34 |
50 |
774 |
27 |
45 |
775 |
22 |
52 |
776 |
18 |
55 |
777 |
26 |
54 |
778 |
39 |
62 |
779 |
37 |
71 |
780 |
32 |
58 |
781 |
24 |
48 |
782 |
14 |
59 |
783 |
7 |
59 |
784 |
7 |
55 |
785 |
18 |
49 |
786 |
40 |
62 |
787 |
44 |
73 |
788 |
41 |
68 |
789 |
35 |
48 |
790 |
29 |
54 |
791 |
22 |
69 |
792 |
46 |
53 |
793 |
59 |
71 |
794 |
69 |
68 |
795 |
75 |
47 |
796 |
62 |
32 |
797 |
48 |
35 |
798 |
27 |
59 |
799 |
13 |
58 |
800 |
14 |
54 |
801 |
21 |
53 |
802 |
23 |
56 |
803 |
23 |
57 |
804 |
23 |
65 |
805 |
13 |
65 |
806 |
9 |
64 |
807 |
27 |
56 |
808 |
26 |
78 |
809 |
40 |
61 |
810 |
35 |
76 |
811 |
28 |
66 |
812 |
23 |
57 |
813 |
16 |
50 |
814 |
11 |
53 |
815 |
9 |
57 |
816 |
9 |
62 |
817 |
27 |
57 |
818 |
42 |
69 |
819 |
47 |
75 |
820 |
53 |
67 |
821 |
61 |
62 |
822 |
63 |
53 |
823 |
60 |
54 |
824 |
56 |
44 |
825 |
49 |
39 |
826 |
39 |
35 |
827 |
30 |
34 |
828 |
33 |
46 |
829 |
44 |
56 |
830 |
50 |
56 |
831 |
44 |
52 |
832 |
38 |
46 |
833 |
33 |
44 |
834 |
29 |
45 |
835 |
24 |
46 |
836 |
18 |
52 |
837 |
9 |
55 |
838 |
10 |
54 |
839 |
20 |
53 |
840 |
27 |
58 |
841 |
29 |
59 |
842 |
30 |
62 |
843 |
30 |
65 |
844 |
27 |
66 |
845 |
32 |
58 |
846 |
40 |
56 |
847 |
41 |
57 |
848 |
18 |
73 |
849 |
15 |
55 |
850 |
18 |
50 |
851 |
17 |
52 |
852 |
20 |
49 |
853 |
16 |
62 |
854 |
4 |
67 |
855 |
2 |
64 |
856 |
7 |
54 |
857 |
10 |
50 |
858 |
9 |
57 |
859 |
5 |
62 |
860 |
12 |
51 |
861 |
14 |
65 |
862 |
9 |
64 |
863 |
31 |
50 |
864 |
30 |
78 |
865 |
21 |
65 |
866 |
14 |
51 |
867 |
10 |
55 |
868 |
6 |
59 |
869 |
7 |
59 |
870 |
19 |
54 |
871 |
23 |
61 |
872 |
24 |
62 |
873 |
34 |
61 |
874 |
51 |
67 |
875 |
60 |
66 |
876 |
58 |
55 |
877 |
60 |
52 |
878 |
64 |
55 |
879 |
68 |
51 |
880 |
63 |
54 |
881 |
64 |
50 |
882 |
68 |
58 |
883 |
73 |
47 |
884 |
63 |
40 |
885 |
50 |
38 |
886 |
29 |
61 |
887 |
14 |
61 |
888 |
14 |
53 |
889 |
42 |
6 |
890 |
58 |
6 |
891 |
58 |
6 |
892 |
77 |
39 |
893 |
93 |
56 |
894 |
93 |
44 |
895 |
93 |
37 |
896 |
93 |
31 |
897 |
93 |
25 |
898 |
93 |
26 |
899 |
93 |
27 |
900 |
93 |
25 |
901 |
93 |
21 |
902 |
93 |
22 |
903 |
93 |
24 |
904 |
93 |
23 |
905 |
93 |
27 |
906 |
93 |
34 |
907 |
93 |
32 |
908 |
93 |
26 |
909 |
93 |
31 |
910 |
93 |
34 |
911 |
93 |
31 |
912 |
93 |
33 |
913 |
93 |
36 |
914 |
93 |
37 |
915 |
93 |
34 |
916 |
93 |
30 |
917 |
93 |
32 |
918 |
93 |
35 |
919 |
93 |
35 |
920 |
93 |
32 |
921 |
93 |
28 |
922 |
93 |
23 |
923 |
94 |
18 |
924 |
95 |
18 |
925 |
96 |
17 |
926 |
95 |
13 |
927 |
96 |
10 |
928 |
95 |
9 |
929 |
95 |
7 |
930 |
95 |
7 |
931 |
96 |
7 |
932 |
96 |
6 |
933 |
96 |
6 |
934 |
95 |
6 |
935 |
90 |
6 |
936 |
69 |
43 |
937 |
76 |
62 |
938 |
93 |
47 |
939 |
93 |
39 |
940 |
93 |
35 |
941 |
93 |
34 |
942 |
93 |
36 |
943 |
93 |
39 |
944 |
93 |
34 |
945 |
93 |
26 |
946 |
93 |
23 |
947 |
93 |
24 |
948 |
93 |
24 |
949 |
93 |
22 |
950 |
93 |
19 |
951 |
93 |
17 |
952 |
93 |
19 |
953 |
93 |
22 |
954 |
93 |
24 |
955 |
93 |
23 |
956 |
93 |
20 |
957 |
93 |
20 |
958 |
94 |
19 |
959 |
95 |
19 |
960 |
95 |
17 |
961 |
96 |
13 |
962 |
95 |
10 |
963 |
96 |
9 |
964 |
95 |
7 |
965 |
95 |
7 |
966 |
95 |
7 |
967 |
95 |
6 |
968 |
96 |
6 |
969 |
96 |
6 |
970 |
89 |
6 |
971 |
68 |
6 |
972 |
57 |
6 |
973 |
66 |
32 |
974 |
84 |
52 |
975 |
93 |
46 |
976 |
93 |
42 |
977 |
93 |
36 |
978 |
93 |
28 |
979 |
93 |
23 |
980 |
93 |
19 |
981 |
93 |
16 |
982 |
93 |
15 |
983 |
93 |
16 |
984 |
93 |
15 |
985 |
93 |
14 |
986 |
93 |
15 |
987 |
93 |
16 |
988 |
94 |
15 |
989 |
93 |
32 |
990 |
93 |
45 |
991 |
93 |
43 |
992 |
93 |
37 |
993 |
93 |
29 |
994 |
93 |
23 |
995 |
93 |
20 |
996 |
93 |
18 |
997 |
93 |
16 |
998 |
93 |
17 |
999 |
93 |
16 |
1000 |
93 |
15 |
1001 |
93 |
15 |
1002 |
93 |
15 |
1003 |
93 |
14 |
1004 |
93 |
15 |
1005 |
93 |
15 |
1006 |
93 |
14 |
1007 |
93 |
13 |
1008 |
93 |
14 |
1009 |
93 |
14 |
1010 |
93 |
15 |
1011 |
93 |
16 |
1012 |
93 |
17 |
1013 |
93 |
20 |
1014 |
93 |
22 |
1015 |
93 |
20 |
1016 |
93 |
19 |
1017 |
93 |
20 |
1018 |
93 |
19 |
1019 |
93 |
19 |
1020 |
93 |
20 |
1021 |
93 |
32 |
1022 |
93 |
37 |
1023 |
93 |
28 |
1024 |
93 |
26 |
1025 |
93 |
24 |
1026 |
93 |
22 |
1027 |
93 |
22 |
1028 |
93 |
21 |
1029 |
93 |
20 |
1030 |
93 |
20 |
1031 |
93 |
20 |
1032 |
93 |
20 |
1033 |
93 |
19 |
1034 |
93 |
18 |
1035 |
93 |
20 |
1036 |
93 |
20 |
1037 |
93 |
20 |
1038 |
93 |
20 |
1039 |
93 |
19 |
1040 |
93 |
18 |
1041 |
93 |
18 |
1042 |
93 |
17 |
1043 |
93 |
16 |
1044 |
93 |
16 |
1045 |
93 |
15 |
1046 |
93 |
16 |
1047 |
93 |
18 |
1048 |
93 |
37 |
1049 |
93 |
48 |
1050 |
93 |
38 |
1051 |
93 |
31 |
1052 |
93 |
26 |
1053 |
93 |
21 |
1054 |
93 |
18 |
1055 |
93 |
16 |
1056 |
93 |
17 |
1057 |
93 |
18 |
1058 |
93 |
19 |
1059 |
93 |
21 |
1060 |
93 |
20 |
1061 |
93 |
18 |
1062 |
93 |
17 |
1063 |
93 |
17 |
1064 |
93 |
18 |
1065 |
93 |
18 |
1066 |
93 |
18 |
1067 |
93 |
19 |
1068 |
93 |
18 |
1069 |
93 |
18 |
1070 |
93 |
20 |
1071 |
93 |
23 |
1072 |
93 |
25 |
1073 |
93 |
25 |
1074 |
93 |
24 |
1075 |
93 |
24 |
1076 |
93 |
22 |
1077 |
93 |
22 |
1078 |
93 |
22 |
1079 |
93 |
19 |
1080 |
93 |
16 |
1081 |
95 |
17 |
1082 |
95 |
37 |
1083 |
93 |
43 |
1084 |
93 |
32 |
1085 |
93 |
27 |
1086 |
93 |
26 |
1087 |
93 |
24 |
1088 |
93 |
22 |
1089 |
93 |
22 |
1090 |
93 |
22 |
1091 |
93 |
23 |
1092 |
93 |
22 |
1093 |
93 |
22 |
1094 |
93 |
23 |
1095 |
93 |
23 |
1096 |
93 |
23 |
1097 |
93 |
22 |
1098 |
93 |
23 |
1099 |
93 |
23 |
1100 |
93 |
23 |
1101 |
93 |
25 |
1102 |
93 |
27 |
1103 |
93 |
26 |
1104 |
93 |
25 |
1105 |
93 |
27 |
1106 |
93 |
27 |
1107 |
93 |
27 |
1108 |
93 |
24 |
1109 |
93 |
20 |
1110 |
93 |
18 |
1111 |
93 |
17 |
1112 |
93 |
17 |
1113 |
93 |
18 |
1114 |
93 |
18 |
1115 |
93 |
18 |
1116 |
93 |
19 |
1117 |
93 |
22 |
1118 |
93 |
22 |
1119 |
93 |
19 |
1120 |
93 |
17 |
1121 |
93 |
17 |
1122 |
93 |
18 |
1123 |
93 |
18 |
1124 |
93 |
19 |
1125 |
93 |
19 |
1126 |
93 |
20 |
1127 |
93 |
19 |
1128 |
93 |
20 |
1129 |
93 |
25 |
1130 |
93 |
30 |
1131 |
93 |
31 |
1132 |
93 |
26 |
1133 |
93 |
21 |
1134 |
93 |
18 |
1135 |
93 |
20 |
1136 |
93 |
25 |
1137 |
93 |
24 |
1138 |
93 |
21 |
1139 |
93 |
21 |
1140 |
93 |
22 |
1141 |
93 |
22 |
1142 |
93 |
28 |
1143 |
93 |
29 |
1144 |
93 |
23 |
1145 |
93 |
21 |
1146 |
93 |
18 |
1147 |
93 |
16 |
1148 |
93 |
16 |
1149 |
93 |
16 |
1150 |
93 |
17 |
1151 |
93 |
17 |
1152 |
93 |
17 |
1153 |
93 |
17 |
1154 |
93 |
23 |
1155 |
93 |
26 |
1156 |
93 |
22 |
1157 |
93 |
18 |
1158 |
93 |
16 |
1159 |
93 |
16 |
1160 |
93 |
17 |
1161 |
93 |
19 |
1162 |
93 |
18 |
1163 |
93 |
16 |
1164 |
93 |
19 |
1165 |
93 |
22 |
1166 |
93 |
25 |
1167 |
93 |
29 |
1168 |
93 |
27 |
1169 |
93 |
22 |
1170 |
93 |
18 |
1171 |
93 |
16 |
1172 |
93 |
19 |
1173 |
93 |
19 |
1174 |
93 |
17 |
1175 |
93 |
17 |
1176 |
93 |
17 |
1177 |
93 |
16 |
1178 |
93 |
16 |
1179 |
93 |
15 |
1180 |
93 |
16 |
1181 |
93 |
15 |
1182 |
93 |
17 |
1183 |
93 |
21 |
1184 |
93 |
30 |
1185 |
93 |
53 |
1186 |
93 |
54 |
1187 |
93 |
38 |
1188 |
93 |
30 |
1189 |
93 |
24 |
1190 |
93 |
20 |
1191 |
95 |
20 |
1192 |
96 |
18 |
1193 |
96 |
15 |
1194 |
96 |
11 |
1195 |
95 |
9 |
1196 |
95 |
8 |
1197 |
96 |
7 |
1198 |
94 |
33 |
1199 |
93 |
46 |
1200 |
93 |
37 |
1201 |
16 |
8 |
1202 |
0 |
0 |
1203 |
0 |
0 |
1204 |
0 |
0 |
1205 |
0 |
0 |
1206 |
0 |
0 |
1207 |
0 |
0 |
1208 |
0 |
0 |
1209 |
0 |
0 |
( 1 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/70/EF af 13. oktober 1998 om kvaliteten af benzin og dieselolie og om ændring af Rådets direktiv 93/12/EØF (EFT L 350 af 28.12.1998, s. 58).
( 2 ) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/656 af 19. december 2016 om fastsættelse af de administrative krav vedrørende emissionsgrænser og typegodkendelse af forbrændingsmotorer til mobile ikke-vejgående maskiner i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1628 (se side 364 i denne EUT).
( 3 ) Kommissionens delegerede forordning (EU) 2017/655 af 19. december 2016 om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1628 vedrørende overvågning af emission af forurenende luftarter fra ibrugtagne forbrændingsmotorer, der er monteret i mobile ikke-vejgående maskiner (se side 334 i denne EUT).
( 4 ) Eksempel på metoder til kalibrering/validering findes på adressen: www.unece.org/es/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grpe/pmpfcp
( 5 ) Med henblik herpå er det ikke nødvendigt at anvende kalibreringsgas.
( 6 ) Det støkiometriske luft/brændstof-forhold for automobilbrændstoffer — SAE J1829, juni 1987. John B. Heywood, Internal Combustion Engine Fundamentals, McGraw-Hill, 1988, kapitel 3.4: »Combustion stoichiometry« (s. 68-72).
( 7 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF af 5. september 2007 om fastlæggelse af en ramme for godkendelse af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (EUT L 263 af 9.10.2007, s. 1).