2007R1542 — DA — 11.07.2010 — 001.001
Dette dokument er et dokumentationsredskab, og institutionerne påtager sig intet ansvar herfor
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1542/2007 af 20. december 2007 om landings- og vejningsprocedurer for sild, makrel og hestemakrel (EFT L 337, 21.12.2007, p.56) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
No |
page |
date |
||
L 175 |
27 |
10.7.2010 |
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1542/2007
af 20. december 2007
om landings- og vejningsprocedurer for sild, makrel og hestemakrel
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik ( 1 ), særlig artikel 23, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
I henhold til artikel 23, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2371/2002 kan der vedtages nærmere bestemmelser om oprettelse af den administrative og tekniske struktur, der er en forudsætning for effektiv kontrol, inspektion og håndhævelse i overensstemmelse med samme forordnings artikel 23, stk. 3. |
(2) |
For at sikre loyal konkurrence bør der indføres harmoniserede procedurer for landing og vejning af sild, makrel og hestemakrel. |
(3) |
Der er fra 2002 til 2005 blevet udviklet landings- og vejningsprocedurer i nært samarbejde mellem EF, Norge og Færøerne, og de er i løbet af udviklingsfasen blevet integreret i EF-retsforskrifterne som tekniske foranstaltninger og kontrolforanstaltninger, der skal anvendes i en overgangsperiode, i Rådets forordning (EF) nr. 41/2007 af 21. december 2006 om fastsættelse for 2007 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger ( 2 ). |
(4) |
For at sikre passende kontrol og inspektion af EF-fartøjers landinger af sild, makrel og hestemakrel bør der kun tillades landinger i udpegede havne i EF og i tredjelande, der anvender en ordning, som svarer til EF-ordningen for landing og vejning af disse arter. |
(5) |
For at oplysningerne i logbogen kan blive mere nøjagtige, bør der fastsættes undtagelsesbestemmelser til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2807/83 af 22. september 1983 om nærmere bestemmelser for registrering af oplysninger om medlemsstaternes fangster ( 3 ). Af klarhedshensyn bør det præciseres, at nogle af nærværende forordnings krav gælder ud over de krav, der er fastsat i Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik ( 4 ). |
(6) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Fiskeri og Akvakultur — |
UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for EU- og tredjelandsfiskerfartøjers landinger i Den Europæiske Union (EU) og EU-fiskerfartøjers landinger i tredjelande af mængder, der pr. landing overstiger 10 tons sild (Clupea harengus), makrel (Scomber scombrus) eller hestemakrel (Trachurus spp.) eller en kombination deraf fanget i:
a) ICES-område/afsnit ( 5 ) I, II, III a, IV, V b, VI og VII for silds vedkommende
b) ICES-område/afsnit II a, III a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV og EU-farvande i CECAF for makrels vedkommende ( 6 )
c) ICES-område/afsnit II a, IV, V b, VI, VII, VIII, IX, X, XII, XIV og EU-farvande i CECAF for hestemakrels vedkommende.
Artikel 2
Udpegede havne
1. Det er forbudt at lande sild, makrel og hestemakrel uden for havne, der er udpeget af medlemsstaterne eller tredjelande, som har indgået aftaler med EF om landinger af disse arter.
2. Hver af de berørte medlemsstater sender Kommissionen en liste over udpegede havne, hvor det er tilladt at lande sild, makrel og hestemakrel. De meddeler også Kommissionen, hvilke inspektions- og overvågningsprocedurer der gælder i disse havne, herunder betingelserne for registrering og rapportering af mængderne af hver art ved hver landing.
3. Hver af de berørte medlemsstater sender Kommissionen ændringer af havnelisterne og inspektions- og overvågningsprocedurerne, jf. stk. 2, mindst 15 dage før de træder i kraft.
4. Kommissionen sender de oplysninger, der er nævnt i stk. 2 og 3, og listen over havne udpeget af tredjelande til alle de berørte medlemsstater.
5. Kommissionen og den berørte medlemsstat offentliggør listen over udpegede havne og ændringer deraf på deres websted.
KAPITEL II
LANDINGER I EF
Artikel 3
Anløb af havn
1. Føreren af et fiskerfartøj eller dennes repræsentant skal mindst fire timer inden anløb af landingshavn oplyse de ansvarlige myndigheder i den medlemsstat, hvor landingen skal finde sted, om følgende:
a) hvilken havn han agter at anløbe, og hvad fartøjets navn og registreringsnummer er
b) det skønnede tidspunkt for ankomst til denne havn
c) hvor store mængder fisk i kg levende vægt pr. art der er om bord.
d) hvilket område fangsten blev taget i, jf. artikel 10, litra d).
2. En medlemsstat kan vælge at fastsætte en kortere frist end den, der er fastsat i stk. 1. I så fald underretter den pågældende medlemsstat Kommissionen 15 dage før fristens ikrafttrædelse. Kommissionen og de pågældende medlemsstater offentliggør disse oplysninger på deres respektive websteder.
Artikel 4
Losning
Den pågældende medlemsstats myndigheder kræver, at losning først påbegyndes, når der er givet tilladelse til det. Afbrydes losningen, skal der indhentes ny tilladelse, før den kan genoptages.
Artikel 5
Logbog
1. Uanset bestemmelserne i punkt 4.2 i bilag IV til forordning (EØF) nr. 2807/83 skal føreren af et fiskerfartøj straks ved ankomst i havn udlevere det eller de relevante logbogsblade til den ansvarlige myndighed i landingshavnen.
2. De ombordværende mængder, som er meddelt forud for landingen, jf. artikel 3, stk. 1, litra c), skal svare til de mængder, der registreres i logbogen efter landingens afslutning.
3. Uanset artikel 5, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2807/83 gælder der en tolerance på 10 % for de i logbogen registrerede skøn over, hvor store mængder fisk i kg der er om bord.
Artikel 6
Vejning af fersk fisk
1. Alle købere af fersk fisk skal sørge for, at alle modtagne mængder vejes på anlæg, der er godkendt af de ansvarlige myndigheder. Fisken skal vejes, inden den sorteres, forarbejdes, oplagres, transporteres fra landingshavnen eller sælges videre. Vejningsresultatet anføres i landingsopgørelser, salgsnotaer og overtagelseserklæringer.
2. Ved bestemmelse af vægten må der højst fratrækkes 2 % for vandindhold.
Artikel 7
Vejning af fersk fisk efter transport
1. Uanset artikel 6, stk. 1, kan medlemsstaterne give tilladelse til, at fersk fisk først vejes efter transporten fra landingshavnen, såfremt fisken ikke er blevet vejet ved landing og transporteres til et bestemmelsessted på medlemsstatens område, der højst ligger 100 km fra landingshavnen.
2. Vejning af fersk fisk efter transport, jf. stk. 1, er kun tilladt, hvis:
a) der følger en kontrollør med den tankbil, fisken transporteres i fra landingsstedet til det sted, hvor fisken vejes, eller
b) myndighederne på landingsstedet godkender transporten af fisken.
3. Godkendelsen i stk. 2, litra b), er underlagt følgende betingelser:
a) Umiddelbart før tankbilen forlader landingshavnen, skal køberen eller dennes repræsentant udlevere en skriftlig erklæring til myndighederne, hvori fiskearten og navnet på det fartøj, hvorfra fisken er landet, tankbilens individuelle identifikationsnummer og oplysninger om, hvor fisken skal vejes, og tankbilens forventede ankomsttidspunkt til bestemmelsesstedet er anført.
b) Chaufføren skal under transporten af fisken opbevare en kopi af den erklæring, der er omhandlet i litra a), og udlevere den til modtageren af fisken på bestemmelsesstedet.
Artikel 8
Offentlig vejning af fersk fisk
Anvendes der offentlige vejeanlæg, skal vejeren udstede en vejeseddel til køberen med angivelse af dato og klokkeslæt for vejningen og tankbilens identifikationsnummer. Der skal fastgøres en kopi af vejesedlen til salgsnotaen eller overtagelseserklæringen.
Artikel 9
Privat vejning af fersk fisk
1. Anvendes der private vejeanlæg, gælder denne artikels bestemmelser.
2. Vejeanlægget skal være godkendt, kalibreret og plomberet af myndighederne.
3. Vejeren skal føre en indbundet pagineret vejelogbog for hvert vejeanlæg. Den skal føres, så snart vejningen af hver landing er afsluttet og allersenest kl. 23.59 lokal tid den dag, hvor vejningen er afsluttet. I vejelogbogen anføres følgende:
a) navn og registreringsnummer på det fartøj, som fisken er landet fra
b) tankbilernes identifikationsnummer, hvis der med tankbil er blevet transporteret fisk fra landingshavnen før vejning, jf. artikel 7. Hver tankbilsladning skal vejes og registreres særskilt. Den samlede vægt af alle tankbilsladninger fra samme fartøj kan registreres under ét, hvis sådanne tankbilsladninger vejes i umiddelbar forlængelse af hinanden og under afbrydelse
c) fiskeart(er)
d) hver landings vægt
e) dato og klokkeslæt for vejningens påbegyndelse og afslutning.
4. Foregår vejningen på et transportbånd, skal der være monteret en synlig tæller, der registrerer den samlede kumulerede vægt. Tællerstanden ved vejningens begyndelse og den samlede kumulerede vægt skal registreres i vejelogbogen. Hver gang anlægget anvendes, skal det registreres i vejelogbogen.
Artikel 10
Mærkning af frosset fisk
Fartøjer må kun lande frosset fisk, der er identificeret ved hjælp af en letlæselig etiket eller et letlæseligt stempel. På etiketten eller stemplet, der anbringes på hver kasse med eller blok af frosset fisk, anføres følgende:
a) navn eller registreringsnummer på det fartøj, der har fanget fisken
b) art
c) fremstillingsdato
d) område, hvor fangsten er taget; i den forbindelse præciseres underområde, afsnit eller underafsnit, som er omfattet af fangstbegrænsninger i henhold til EU-retten.
Artikel 11
Vejning af frosset fisk
1. Alle købere eller indehavere af frosset fisk skal sørge for, at de landede mængder vejes, inden fisken forarbejdes, oplagres, transporteres fra landingshavnen eller sælges videre. Vægten af frosset fisk, der er landet i kasser, bestemmes pr. art, ved at det samlede antal kasser ganges med en gennemsnitlig nettovægt pr. kasse beregnet efter den metode, som er beskrevet i bilaget.
2. Vejeren skal føre en journal pr. landing, hvori følgende oplyses:
a) navn og registreringsnummer på det fartøj, som fisken er landet fra
b) fiskeart(er), der er landet
c) partiets og pallestikprøvens størrelse pr. art, jf. punkt 1 i bilaget
d) vægten af hver palle i stikprøven og pallernes gennemsnitsvægt
e) antallet af kasser på hver palle i stikprøven
f) tara pr. kasse, hvis den afviger fra den tara, som er anført i punkt 4 i bilaget
g) en tom palles gennemsnitsvægt, jf. punkt 3, litra b), i bilaget
h) gennemsnitsvægten pr. kasse pr. art.
3. Vejningsresultatet anføres i landingsopgørelser, salgsnotaer og overtagelseserklæringer.
Artikel 12
Opbevaring af vejedokumenter
Vejelogbog og journaler, jf. artikel 9, stk. 3, og artikel 11, stk. 2, og kopier af skriftlige erklæringer, jf. artikel 7, stk. 3, litra b), skal opbevares i seks år.
Artikel 13
Salgsnota og overtagelseserklæring
Ud over at overholde forpligtelserne i artikel 9, stk. 5, i forordning (EØF) nr. 2847/93 skal forarbejderen, modtageren eller køberen af de landede mængder på anmodning og under alle omstændigheder senest 48 timer efter, at vejningen er afsluttet, sende en kopi af salgsnotaen eller overtagelseserklæringen til de ansvarlige myndigheder i den pågældende medlemsstat.
Artikel 14
De ansvarlige myndigheders adgang
De ansvarlige myndigheder skal til enhver tid have uindskrænket adgang til vejeanlæg, vejelogbøger, skriftlige erklæringer og alle steder, hvor der forarbejdes og opbevares fisk.
Artikel 15
Krydskontrol
De ansvarlige myndigheder skal foretage administrativ krydskontrol af alle landinger ved at sammenholde følgende:
1) de mængder pr. art, der er angivet i forhåndsmeddelelsen om landing, jf. artikel 3, stk. 1, litra c), og de mængder, der er registreret i fartøjets logbog
2) de mængder pr. art, der er registreret i fartøjets logbog, og de mængder, der er registreret i landingsopgørelsen
3) de mængder pr. art, der er registreret i landingsopgørelsen, og de mængder, der er registreret i overtagelseserklæringen eller salgsnotaen
4) det fangstområde, der er registreret i fartøjets logbog, og FOS-dataene for det pågældende fartøj.
Artikel 16
Fuld inspektion
1. Medlemsstaternes ansvarlige myndigheder sørger for, at mindst 15 % af de landede mængder fisk og mindst 10 % af antallet af landinger underkastes fuld inspektion. Inspektionen foretages i henhold til stk. 2, 3 og 4.
2. Vejningen af fartøjets fangst kontrolleres for hver art. Ved fartøjer, der pumper deres fangst i land, overvåges vejningen af hele den mængde, som losses. I forbindelse med landinger af frosset fisk, tælles alle kasser, og metoden til beregning af kassernes gennemsnitlige nettovægt, jf. bilaget, overvåges.
3. Følgende data ud over de i artikel 15 nævnte krydskontrolleres:
a) de mængder pr. art, der er registreret i vejelogbogen, og de mængder pr. art, der er registreret i overtagelseserklæringen eller salgsnotaen
b) de skriftlige erklæringer, som de ansvarlige myndigheder har modtaget, jf. artikel 7, stk. 3, litra a), og de skriftlige erklæringer, som modtageren af fisken opbevarer, jf. artikel 7, stk. 3, litra b)
c) tankbilernes identifikationsnumre, som er registreret i vejelogbogen, jf. artikel 9, stk. 3, litra b), og de numre, der er anført i de skriftlige erklæringer, jf. artikel 7, stk. 3, litra a).
4. Det kontrolleres, at fartøjet er tømt for al fisk, når losning er afsluttet.
Artikel 17
Dokumentation for inspektion
Al inspektion som omhandlet i artikel 16 skal dokumenteres. Denne dokumentation skal opbevares i seks år.
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 18
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2008.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
BILAG
Metode til beregning af den gennemsnitlige nettovægt af kasser med eller blokke af frosset fisk
1. Gennemsnitsvægten pr. kasse beregnes pr. art på grundlag af prøveudtagningsplanen i følgende tabel. Pallestikprøven udvælges vilkårligt.
Prøveudtagningsplan
Partiets størrelse (antal kasser) |
Stikprøvestørrelse (antal paller × 52 kasser) |
5 000 eller derunder |
3 |
5 001-10 000 |
4 |
10 001-15 000 |
5 |
15 001-20 000 |
6 |
20 001-30 000 |
7 |
30 001-50 000 |
8 |
over 50 000 |
9 |
2. Hver palle med kasser i stikprøven skal vejes. Den samlede bruttovægt af alle paller i stikprøven divideres med det samlede antal paller i stikprøven for at nå frem til den gennemsnitlige bruttovægt pr. palle pr. art.
3. For at nå frem til nettovægten pr. kasse pr. art trækkes følgende fra den gennemsnitlige bruttovægt pr. palle, jf. punkt 2:
a) gennemsnitstaraen pr. kasse svarende til vægten af is og pap, plast eller andet emballeringsmateriale ganget med antallet af kasser på pallen
b) gennemsnitsvægten af ni tomme paller, som er anvendt ved landingen.
Den fremkomne nettovægt pr. palle pr. art divideres så med antallet af kasser på pallen.
4. Taraen pr. kasse som nævnt i punkt 3, litra a), er 1,5 kg. Medlemsstaterne kan anvende en anden tara pr. kasse, hvis de sender deres stikprøveudtagningsmetode og ændringer heraf til Kommissionen til godkendelse.
( 1 ) EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59. Ændret ved forordning (EF) nr. 865/2007 (EUT L 192 af 24.7.2007, s. 1).
( 2 ) EUT L 15 af 20.1.2007, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 898/2007 (EUT L 196 af 28.7.2007, s. 22).
( 3 ) EFT L 276 af 10.10.1983, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1804/2005 (EUT L 290 af 4.11.2005, s. 10).
( 4 ) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1967/2006 (EUT L 409 af 30.12.2006, s. 11).
( 5 ) ICES-områder (ICES = Det Internationale Havundersøgelsesråd) som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 218/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 70).
( 6 ) CECAF-områder (det østlige centrale Atlanterhav eller FAO-område 34) som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 af 11. marts 2009 om indberetning af statistiske oplysninger om fangster taget af medlemsstater, der driver fiskeri i det nordøstlige Atlanterhav (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 1).