This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 62023CN0556
Case C-556/23, Zougla: Request for a preliminary ruling from the Symvoulio tis Epikrateias (Greece) lodged on 4 September 2023 — ZOUGLA G.R. AE v Ethniko Symvoulio Radioteliorasis (ESR)
Sag C-556/23, Zougla: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) den 4. september 2023 — Zougla G.R. AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (ESR)
Sag C-556/23, Zougla: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) den 4. september 2023 — Zougla G.R. AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (ESR)
EUT C, C/2023/1287, 11.12.2023, ELI: http://data.europa.eu/eli/C/2023/1287/oj (BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, GA, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
![]() |
Tidende |
DA Serie C |
C/2023/1287 |
11.12.2023 |
Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) den 4. september 2023 — Zougla G.R. AE mod Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (ESR)
(Sag C-556/23, Zougla)
(C/2023/1287)
Processprog: græsk
Den forelæggende ret
Symvoulio tis Epikrateias
Parter i hovedsagen
Sagsøger: Zougla G.R. AE
Sagsøgt: Ethniko Symvoulio Radiotileorasis (ESR)
Præjudicielle spørgsmål
1) |
Omfatter formålet med direktiv (EU) 2010/13 (1), som ændret ved direktiv (EU) 2018/1808 (2), og dermed direktivets anvendelsesområde følgende: (a) garanti for respekt for og beskyttelse af menneskets værdighed og værdi og (b) forebyggelse af, at TV-tjenesteudbydere udsender kvalitativt nedværdigende indhold og navnlig indhold med kendetegn som det, det sagsøgende selskab udsendte i denne sag? |
2) |
Såfremt a) pligten til respekt for og beskyttelse af menneskets værdighed og værdi og/eller b) forbuddet mod at udsende kvalitativt nedværdigende indhold, navnlig indhold med kendetegn som indholdet af den omtvistede udsendelse, henhører under direktivets anvendelsesområde, er en national bestemmelse, hvorefter disse forpligtelser er pålagt alle TV-tjenesteudbydere, undtaget udbydere, som alene udsender TV-indhold via internettet, i strid med direktivets artikel 4, stk. 1, sammenholdt med ligebehandlingsprincippet fastsat i artikel 20 og 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder? |
3) |
Såfremt de to første spørgsmål besvares bekræftende, skal den nationale tilsynsmyndighed med henblik på at sikre direktivets effektive virkning anvende bestemmelser i national ret, som pålægger de pågældende forpligtelser, uden forskel på alle TV-tjenesteudbydere, selv om national ret fastsætter forpligtelserne og de tilknyttede sanktioner for alle andre TV-tjenesteudbydere, men ikke for udbydere, som alene udsender deres indhold via internettet, eller er pålæggelsen af administrative sanktioner for en tilsidesættelse af disse forpligtelser ved en TV-udsendelse via internettet i henhold til en udvidende fortolkning og analog anvendelse af de nationale bestemmelser om andre TV-tjenester uforenelig med princippet nullum crimen, nulla poena sine lege certa, som er fastsat i artikel 49, stk. 1, første punktum, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, sammenholdt med retssikkerhedsprincippet? |
4) |
Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, og såfremt det fastslås, at a) pligten til respekt for og beskyttelse af menneskets værdighed og værdi og/eller b) forbuddet mod at udsende kvalitativt nedværdigende indhold (og navnlig indhold som indholdet af den omtvistede udsendelse) ikke henhører under direktivets anvendelsesområde som omhandlet i artikel 4, stk. 1, hvis en medlemsstats lovgivning pålægger sådanne forpligtelser for udbydere af TV-tjenester via jord- og satellitbaseret TV-spredning eller via bredbånd, idet disse udbydere risikerer pålæggelse af administrative sanktioner, men ikke indeholder tilsvarende bestemmelser for udbydere af TV-tjenester via internettet, skal artikel 2, stk. 1, i direktiv 2010/13 i sin nugældende version fortolkes således, at den kompetente nationale myndighed i medfør af ligebehandlingsprincippet også har pligt til at overveje muligheden for at pålægge administrative sanktioner for tilsidesættelse af sådanne bestemmelser med hensyn til TV-spredning via internettet? |
5) |
Såfremt det fjerde spørgsmål besvares bekræftende: er den nationale tilsynsmyndigheds pligt til i medfør af ovenstående og på grundlag af en fortolkning af national ret, der er i overensstemmelse med EU-retten, og navnlig de nævnte bestemmelser i direktivet, uden forskel og uanset udsendelsesmetoden at anvende de bestemmelser i national ret, som pålægger sådanne forpligtelser, i forhold til alle TV-tjenester forenelig med princippet nullum crimen, nulla poena sine lege certa og retssikkerhedsprincippet, eftersom disse forpligtelser, som foreskrives i national ret for alle andre TV-tjenesteudbydere, ikke finder anvendelse på fjernsyn via internettet? |
(1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/13/EU af 10.3.2010 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) (EUT 2010, L 95, s. 1).
(2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/1808 af 14.11.2018 om ændring af direktiv 2010/13/EU om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne om udbud af audiovisuelle medietjenester (direktiv om audiovisuelle medietjenester) i betragtning af de ændrede markedsforhold (EUT 2018, L 303, s. 69).
ELI: http://data.europa.eu/eli/C/2023/1287/oj
ISSN 1977-0871 (electronic edition)