EUROPA-KOMMISSIONEN
Bruxelles, den 27.11.2020
COM(2020) 765 final
2020/0339(NLE)
Forslag til
RÅDETS AFGØRELSE
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Fælles Udvalg, der er nedsat ved Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side
BEGRUNDELSE
1.Forslagets genstand
Dette forslag vedrører en afgørelse om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Fælles Udvalg, der er nedsat ved Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side ("aftalen").
2.Baggrund for forslaget
2.1.Euro-Middelhavsaftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side
Aftalen har til formål at oprette et fælles luftfartsområde på grundlag af gensidig adgang til parternes lufttransportmarkeder med lige konkurrencevilkår og overholdelse af de samme regler — herunder om flyvesikkerhed, sikkerhedsbeskyttelse, lufttrafikstyring, sociale aspekter og miljø. Reglerne for det fælles luftfartsområde bør baseres på den relevante gældende lovgivning i Den Europæiske Union, jf. bilag IV til denne aftale, navnlig for så vidt angår flyvesikkerhed, luftfartssikkerhed og lufttrafikstyring.
Aftalen blev undertegnet den 10. juni 2013 og trådte i kraft den 2. august 2020.
2.2.Det Fælles Udvalg
Der er nedsat et fælles udvalg ved aftalens artikel 22. Det Fælles Udvalg er ansvarligt for forvaltningen af aftalen og sikrer, at den gennemføres korrekt.
I det øjemed udvikler Det Fælles Udvalg samarbejde inden for en lang række områder og fremsætter henstillinger og træffer afgørelser om de anliggender, som er udtrykkeligt omfattet af aftalen. Dets hovedopgaver er at udvikle samarbejde ved at: a) varetage sine specifikke opgaver i forbindelse med det forskriftsmæssige samarbejde, jf. afsnit II i aftalen, b) fremme informationsudveksling på ekspertniveau om initiativer og udvikling inden for lovgivning eller forskrifter, herunder på områderne luftfartssikkerhed, flyvesikkerhed, miljø, luftfartsinfrastruktur (herunder slots), konkurrencevilkår og forbrugerbeskyttelse, c) regelmæssigt at undersøge, hvilke følger aftalens gennemførelse får for forholdene på arbejdsmarkedet, især for beskæftigelsen, og ved at tilrettelægge formålstjenlige reaktioner på indvendinger, der findes berettigede, d) opnå konsensual enighed om forslag, fremgangsmåder eller dokumenter af proceduremæssig art i direkte tilknytning til denne aftales funktion, e) overveje eventuelle områder, hvor aftalen kan udbygges, herunder henstillinger om ændring af aftalen, og f) behandle anvendelsen af afdeling A.1 i bilag IV (liste over luftfartsselskaber med driftsforbud).
I overensstemmelse med aftalens artikel 5 (Investering) undersøger Det Fælles Udvalg desuden spørgsmål om bilaterale investeringer i ejermajoritet eller ændringer i den faktiske kontrol med parternes luftfartsselskaber.
I henhold til aftalens artikel 22, stk. 3, fastsætter Det Fælles Udvalg selv sin forretningsorden.
2.3.Det Fælles Udvalgs påtænkte retsakt
Det Fælles Udvalg skal på sit første møde vedtage en afgørelse om vedtagelse af Det Fælles Udvalgs forretningsorden ("den påtænkte retsakt").
Formålet med den påtænkte retsakt er at vedtage den forretningsorden, der danner grundlag for Det Fælles Udvalgs organisation og funktion, jf. aftalens artikel 22, stk. 3, med henblik på at muliggøre aftalens korrekte gennemførelse.
3.Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne
Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, bør have til formål, at forretningsordenen for Det Fælles Udvalg, der fastlægges ved aftalen, vedtages. Holdningen bør baseres på udkastene til Det Fælles Udvalgs afgørelser.
4.Retsgrundlag
4.1.Proceduremæssigt retsgrundlag
4.1.1.Principper
I henhold til artikel 218, stk. 9, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtager Rådet afgørelser om "fastlæggelse af, hvilke holdninger der skal indtages på Unionens vegne i et organ nedsat ved en aftale, når dette organ skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, bortset fra retsakter, der supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen".
Begrebet "retsakter, der har retsvirkninger" omfatter retsakter, der har retsvirkninger i medfør af de folkeretlige regler, der gælder for det pågældende organ. Det omfatter også instrumenter, der ikke har bindende virkning i henhold til folkeretten, men som "vil kunne få afgørende indflydelse på indholdet af de regler, der vedtages af EU-lovgiver".
4.1.2.Anvendelse på det foreliggende tilfælde
Det Fælles Udvalg er et organ, der er nedsat ved en aftale, nemlig i dette tilfælde Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side.
Den retsakt, som Det Fælles Udvalg skal vedtage, er en retsakt, der har retsvirkninger, eftersom den pålægger parterne forpligtelser i henhold til folkeretten.
Den påtænkte retsakt hverken supplerer eller ændrer den institutionelle ramme for aftalen.
I lyset heraf er det proceduremæssige retsgrundlag for den foreslåede afgørelse artikel 218, stk. 9, i TEUF.
4.2.Materielt retsgrundlag
4.2.1.Principper
Det materielle retsgrundlag for en afgørelse i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF afhænger hovedsagelig af formålet med og indholdet af den påtænkte retsakt, hvortil der skal indtages en holdning på Unionens vegne. Hvis den påtænkte retsakt har et dobbelt formål eller består af to elementer, og det ene af disse formål eller elementer kan bestemmes som det primære, mens det andet kun er sekundært, skal den afgørelse, der vedtages i henhold til artikel 218, stk. 9, i TEUF, have et enkelt materielt retsgrundlag, nemlig det, der kræves af det primære eller fremherskende formål eller element.
4.2.2.Anvendelse på det foreliggende tilfælde
Hovedformålet med og indholdet af den påtænkte retsakt vedrører lufttransport.
Det materielle retsgrundlag for den foreslåede afgørelse er derfor artikel 100, stk. 2, i TEUF.
4.3.Konklusion
Retsgrundlaget for forslaget til afgørelse bør være artikel 100, stk. 2, i TEUF sammenholdt med artikel 218, stk. 9, i TEUF.
5.Offentliggørelse af den påtænkte retsakt
Det Fælles Udvalg fastsætter sin forretningsorden ved denne retsakt, og den bør derfor offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende efter vedtagelsen.
2020/0339 (NLE)
Forslag til
RÅDETS AFGØRELSE
om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Fælles Udvalg, der er nedsat ved Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
1)Euro-Middelhavsaftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side ("aftalen") blev indgået af Unionen ved Rådets afgørelse (EU) 2020/952 og trådte i kraft den 2. august 2020.
2)Ved aftalens artikel 22 nedsættes der et fælles udvalg for at sikre, at aftalen forvaltes og gennemføres korrekt.
3)Ifølge aftalens artikel 22, stk. 3, vedtager Det Fælles Udvalg sin egen forretningsorden.
4)For at sikre en korrekt gennemførelse af aftalen bør Det Fælles Udvalgs forretningsorden vedtages.
5)Det er hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Det Fælles Udvalg, da afgørelsen fra Det Fælles Udvalg om ændring af dets forretningsorden får bindende virkning for Unionen. Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Fælles Udvalg, bør baseres på det udkast til Det Fælles Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne på det første møde i Det Fælles Udvalg, der er nedsat ved artikel 22 i Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Staten Israels regering på den anden side i forbindelse med vedtagelsen af Det Fælles Udvalgs forretningsorden, baseres på det udkast til Det Fælles Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
Mindre ændringer af udkastet til Det Fælles Udvalgs afgørelse kan vedtages af repræsentanterne for Unionen i Det Fælles Udvalg uden yderligere afgørelse vedtaget af Rådet.
Artikel 2
Denne afgørelse er rettet til Kommissionen.
Udfærdiget i Bruxelles, den […].