EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0001
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Council Regulation (EC) No 1236/2005 concerning trade in certain goods which could be used for capital punishment, torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf
/* COM/2014/01 final - 2014/0005 (COD) */
Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf /* COM/2014/01 final - 2014/0005 (COD) */
BEGRUNDELSE 1. BAGGRUND FOR FORSLAGET I juni 2005 vedtog Rådet for Den
Europæiske Union forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der
kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf. Forordningen trådte i kraft den 30. juli
2006. Den Europæiske Unions charter for
grundlæggende rettigheder, som med Lissabontraktatens ikrafttræden i december
2009 blev juridisk bindende, finder anvendelse på Unionens institutioner,
organer, kontorer og agenturer samt på medlemsstaterne, når de gennemfører
EU-ret. Europa-Kommissionen ændrede bilag II og III
til denne forordning ved hjælp af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1352/2011,
som trådte i kraft den 21. december 2011, primært med henblik på at
indføre eksportkontrol af visse lægemidler for at forhindre, at sådanne
produkter anvendes til henrettelse (henrettelse ved dødelig indsprøjtning).
Denne ændring var ledsaget af en vejledning i anvendelsen af artikel 5 og 6 i
forordning (EF) nr. 1236/2005, jf. arbejdsdokument fra Kommissionens
tjenestegrene SEC(2011) 1624 af 20. december 2011. Kommissionen har også indledt en revision af
hele forordning (EF) nr. 1236/2005 som følge af navnlig Europa-Parlamentets
beslutning af 17. juni 2010 [1].
I foråret 2012 offentliggjorde Kommissionen en indkaldelse af ansøgninger med
henblik på at oprette en ekspertgruppe, som skulle bistå den med revisionen. I
perioden fra juli 2012 til juli 2013 mødtes ekspertgruppen seks gange i
Bruxelles med de relevante tjenestegrene i Kommissionen. 2. RESULTAT AF HØRINGER AF
INTERESSEREDE PARTER OG KONSEKVENSANALYSER Efter offentliggørelsen af Kommissionens
gennemførelsesforordning (EU) nr. 1352/2011 gjorde en række
EU-lægemiddelproducenter indsigelse mod brugen af deres produkter til
henrettelse. EU-producenter af et lægemiddel, som ikke er genstand for
eksportkontrol, men som kan anvendes til dødelige indsprøjtninger i USA, har meddelt
Europa-Kommissionen, hvilke foranstaltninger de har truffet for at sikre, at
deres distributører i tredjelande forhindrer, at leverancer af dette produkt
anvendes til henrettelser. Både de eksporterende producenter og de kompetente
myndigheder har tilkendegivet, at det nuværende system til eksportkontrol af
lægemidler, som udgør en stor del af de årlige eksporttransaktioner, er unødig
byrdefuld. Ekspertgruppen er kommet med nyttigt input
under revisionen, især med hensyn til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols
retspraksis og spørgsmålet om varer, der markedsføres som egnede til
retshåndhævelse, og som kan anvendes til tortur eller anden grusom,
umenneskelig eller nedværdigende behandling. Eksperterne var fortalere for
yderligere foranstaltninger til at forhindre, at menneskerettighederne krænkes,
men anerkendte også, at handelsrestriktioner bør vurderes på et andet grundlag
end blot et forbud mod at anvende udstyr til retshåndhævelsesformål. 3. JURIDISKE ASPEKTER AF
FORSLAGET 3.1 Eksportkontrol, der er
målrettet mod henrettelser Siden den 21. december 2011 har
bilag III omfattet et afsnit benævnt "Varer, der kan bruges til
henrettelser af mennesker ved brug af dødssprøjter". De tilhørende
eksportkontroller bør anvendes for at forhindre, at sådanne produkter anvendes
til henrettelser i tredjelande. Den nuværende ordlyd af forordning (EF) nr. 1236/2005
indfører en eksportkontrolordning, som sigter på at forhindre, at varer, som
eksporteres fra EU, anvendes til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf. Der bør i forordningen indsættes et
særligt kapitel om de eksportkontroller, der skal anvendes for at forhindre, at
kontrollerede varer benyttes til henrettelser, og en særlig liste over
kontrollerede varer, som der i det følgende henvises til som bilag IIIa,
således at formålet med og retningslinjerne for disse kontroller tydeliggøres. Tortur og anden form for grusom, umenneskelig
og nedværdigende behandling eller straf er oftest ulovlig og finder i mange
tilfælde ikke sted på landsplan, navnlig i betragtning af at internationale
instrumenter uden undtagelse forbyder tortur eller anden grusom, umenneskelig
eller nedværdigende behandling eller straf. Dødsstraf er derimod ofte fastsat
ved lov, hvis et land ikke har afskaffet den. Det er derfor relevant at rejse
spørgsmålet om, hvorvidt noget land bør være undtaget kontrol, der har til
formål at forhindre henrettelser. I 1983 blev konventionen til beskyttelse af
menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (herefter "den
europæiske menneskerettighedskonvention") suppleret af protokol nr. 6 om
forbud mod dødsstraf. Denne protokol gav staterne mulighed for at fastsætte
lovbestemmelser om dødstraf for handlinger, der er begået i krigstid eller
under overhængende fare for krig. I 2003 blev dødstraffen forbudt under alle
omstændigheder ved protokol nr. 13. Disse protokoller blev ratificeret af
EU-medlemsstaterne og også af en række andre stater, som er medlem af
Europarådet. Albanien, Andorra, Bosnien-Hercegovina, Georgien, Island,
Liechtenstein, FYROM, Moldova, Montenegro, Norge, San Marino, Serbien, Schweiz,
Tyrkiet og Ukraine har ratificeret dem og afskaffet dødsstraffen under alle
omstændigheder. Armenien og Aserbajdsjan har kun ratificeret protokol nr. 6. I 1989 vedtog og proklamerede FN's
generalforsamling anden valgfrie protokol til den internationale konvention om
borgerlige og politiske rettigheder, som sigter på at afskaffe dødsstraf.
Statsparterne til denne protokol forpligter sig til at afskaffe dødsstraf, men
har i henhold til artikel 2 ret til at tage et forbehold på tidspunktet for
ratificeringen eller tiltrædelsen, som gør det muligt at anvende dødsstraf i
tilfælde af en dom for en meget alvorlig handling af militær art begået i
krigstid. Derudover er EU's medlemsstater, en række andre europæiske stater,
Argentina, Australien, Benin, Bolivia, Canada, Kap Verde, Colombia, Costa Rica,
Djibouti, Ecuador, Guinea-Bissau, Honduras, Kirgisistan, Liberia, Madagaskar,
Mexico, Mongoliet, Mozambique, Namibia, Nepal, New Zealand, Nicaragua, Panama,
Paraguay, Filippinerne, Rwanda, São Tomé og Príncipe, Seychellerne, Sydafrika,
Timor-Leste, Turkmenistan, Uruguay, Usbekistan og Venezuela blevet part i
protokollen uden forbehold. Aserbajdsjan, Brasilien og Chile er også tiltrådt,
men med artikel 2-forbeholdet. I betragtning af de faste internationale
tilsagn, der er afgivet i henhold til enten protokol nr. 13 til den europæiske
menneskerettighedskonvention eller anden valgfrie protokol til den
internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder uden artikel
2-forbeholdet, behøver eksport til de stater, der er part i en af ovenstående
protokoller, ikke at være genstand for en særlig tilladelse for at forhindre,
at de pågældende varer anvendes til henrettelser, men kan blot være omfattet af
en generel eksporttilladelse. En sådan tilladelse skal være underlagt
hensigtsmæssige betingelser, for at undgå at varerne omdirigeres til et land,
som ikke har afskaffet dødstraffen, uden først at være blevet undersøgt af de
kompetente myndigheder. Den generelle tilladelse bør derfor kun anvendes, hvis
slutbrugeren af de eksporterede varer er bosiddende i bestemmelseslandet, og
der ikke er tale om genudførsel til andet land. Hvis disse betingelser ikke er
opfyldt, skal der hos de kompetente myndigheder ansøges om en særlig eller en
global tilladelse. 3.2 Supplerende foranstaltninger
vedrørende varer opført på listen Med hensyn til den nuværende eksportkontrol,
som foretages for at forhindre, at varer, der eksporteres fra EU, anvendes til
henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf, er det blevet foreslået, at de gældende
handelsrestriktioner suppleres med restriktioner på mæglervirksomhed, teknisk
bistand og transit. I den forbindelse rejser lignende spørgsmål sig, når det
skal vurderes, om sådanne restriktioner er nødvendige og rimelige for at
forhindre, at varer i bilag IIIa anvendes til henrettelser på den ene side,
eller for at forhindre, at varer i bilag III anvendes til tortur og anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf på den anden
side. Hvis yderligere restriktioner skønnes nødvendige og rimelige, kan der
derfor foretages én vurdering, selv om der kan være forskel på formålet og
eventuelle undtagelser. 3.2.1 Mæglervirksomhed i forbindelse
med varer i bilag II Med hensyn til udstyr og varer i bilag II
omfatter de gældende bestemmelser (artikel 3 og 4) allerede ydelse af teknisk
bistand, og definitionen af import og eksport sikrer, at import og eksport af
udstyr eller varer i transit er omfattet af forbuddene. Det er ikke forbudt at
yde mæglervirksomhed i forbindelse med sådant udstyr eller sådanne varer. På
grundlag af definitionen af mæglervirksomhed i forordning (EF) nr. 428/2009,
som indfører en EU-ordning for kontrol med udførsel, overførsel,
mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt anvendelse,
kan mæglervirksomhed i forbindelse med udstyr eller varer, som ikke befinder
sig i EU, forbydes. Dette ville tilføre en nyttig dimension til det
eksisterende forbud, som kun omfatter udstyr eller varer i EU. Eftersom den ene
anvendelse, der er for udstyr eller varer i bilag II, er forbudt, er et forbud
mod at yde mæglervirksomhed en nødvendig og rimelig foranstaltning for at
beskytte den offentlige sædelighed. 3.2.2 Mæglervirksomhed i forbindelse
med varer i bilag III eller bilag IIIa og transit af sådanne varer Eksport af udstyr elle varer i bilag III eller
bilag IIIa er underkastet kontrol. Sådant udstyr eller sådanne varer finder
både lovlig og ulovlig anvendelse, hvilket er en egenskab, de har til fælles
med produkter med dobbelt anvendelse, der er omfattet af forordning (EF) nr.
428/2009. Ifølge omtalte forordning er hverken mæglervirksomhed eller alle
produkter i transit underkastet omfattende kontrol. De kompetente myndigheder
kan i et bestemt tilfælde gøre mægleren bekendt med, at de pågældende produkter
helt eller delvis er eller kan være bestemt til anvendelse i forbindelse med
udvikling, fremstilling, håndtering, anvendelse, vedligeholdelse, oplagring,
sporing, identificering eller spredning af kemiske, biologiske eller nukleare
våben eller andre nukleare sprænglegemer eller til udvikling, fremstilling,
vedligeholdelse eller oplagring af missiler, der kan fremføre sådanne våben. På
grundlag heraf kan de forbyde bestemte varers transit. Mens forbuddene mod tortur eller anden grusom,
umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf og henrettelse bygger
på folkeretten, findes der ingen internationale regler for de tilsvarende
restriktioner på handel. Derved adskiller forordning (EF) nr. 1236/2005
sig fra forordning (EF) nr. 428/2009, som giver en række internationale
eksportkontrolordninger virkning. Eftersom forordningen fra 2009 vedrører
international sikkerhed, er medlemsstaternes og tredjelandenes efterretning med
hensyn til kemiske våben, biologiske våben og atomvåben samt disses fremføringssystemer
meget veludviklet. Med hensyn til udstyr eller varer, der kan anvendes til
henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf er det dog usandsynligt, at en sådan efterretning finder
sted, og de kompetente myndigheder mangler formodentlig de oplysninger, der er
nødvendige for at kunne underrette en eksportør om den forventede
slutanvendelse. Hvis der anvendes handelsrestriktioner, bør de
ikke gå ud over, hvad der er påkrævet. Dette krav anses for at står i vejen for
at anvende omfattende kontrol på udstyr eller varer i bilag III eller bilag
IIIa i transit og på ydelsen af mæglervirksomhed i forbindelse med udstyr eller
varer i bilag III eller bilag IIIa, eftersom sidstnævnte har lovlige
anvendelsesformål, men også kan anvendes til henholdsvis tortur eller anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf eller til
henrettelse. Eftersom sådanne handlinger er i strid med den offentlige
sædelighed, bør mæglere i EU ikke kunne drage fordel af handel, der favoriserer
eller på anden måde fremmer disse handlinger. Der bør derfor indføres et forbud
mod ydelsen af tilhørende mæglervirksomhed for mæglere, som er bekendte med, at
kontrolleret udstyr eller kontrollerede varer, som skal leveres til et
tredjeland, men ikke befinder sig i EU, er eller kan være beregnet til sådan
anvendelse. Et sådant forbud vil også gælde, hvis de kompetente myndigheder
undtagelsesvist har tilstrækkelige oplysninger til at informere mægleren om den
tilsigtede slutanvendelse. Varer i transit, som forlader EU's toldområde
til et bestemmelsessted i et tredjeland, skal betragtes som varer, der er
afsendt fra et andet tredjeland. Et forbud mod den eksport af sådanne varer til
et tredjeland, som foretages af en økonomisk operatør, der er bekendt med, at
varerne er eller kan være beregnet til henrettelse, tortur eller anden grusom,
umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, vil typisk gælde en
økonomisk operatør, som ikke er etableret i EU, og vil derfor skulle håndhæves
i et tredjeland. Eftersom de økonomiske operatører, som fragter varerne i
transit inden for EU's toldområde, normalt ikke råder over oplysninger om
slutbrugeren, anses det ikke for rimeligt at indføre et forbud over for
transportøren. Et forbud, som bygger på en økonomisk operatørs kendskab til den
tilsigtede anvendelse af transitvarer, der er opført i bilag III eller bilag
IIIa, vil derfor ikke være hensigtsmæssigt. 3.2.3 Teknisk bistand i forbindelse
med varer i bilag III eller bilag IIIa Med hensyn til teknisk bistand i forbindelse
med varer i bilag III eller bilag IIIa er der i øjeblikket ingen kontrol af
leveringen af sådan bistand til tredjelande. Forordning (EF) nr. 428/2009
indeholder ingen eksplicit bestemmelse om teknisk bistand, men omfatter
overførsel af teknologi og software (der er opført) i definitionen af udførsel.
Selv om "teknisk bistand" kan have en lidt bredere betydning end
overførsel af teknologi, er sådan overførsel genstand for omfattende kontrol.
Forordning (EF) nr. 428/2009 giver virkning til en række internationale
eksportkontrolordninger og vedrører international sikkerhed. Den tilstræber at
forebygge spredning af kemiske våben, biologiske våben og nukleare våben og
deres fremføringssystemer. Overførslen af teknologi og software kontrolleres
derfor for at forhindre et land i at udvikle sin egen kapacitet til at
fremstille varer, som EU kontrollerer og ikke vil eksportere til det. Forordning (EF) nr. 1236/2005 sigter på at
forhindre leveringer til visse slutbrugere, som vil anvende relevant udstyr
eller relevante varer fra EU til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf, og ikke på at forhindre et tredjeland i
at erhverve teknologi vedrørende sådant udstyr eller sådanne varer. Omfattende
kontrol af leveringen af teknisk bistand vedrørende det udstyr eller de varer,
der er opført, anses ikke for rimeligt. Da henrettelse, tortur og anden form
for grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf er i strid
med den offentlige sædelighed, bør leverandører af teknisk bistand, der er
etablerede i EU, ikke drage fordel af handel, der favoriserer eller på anden
måde fremmer disse handlinger. Der bør derfor indføres et forbud mod at yde
teknisk bistand over for enhver, som er bekendt med, at det kontrollerede
udstyr eller de kontrollerede varer, som bistanden til tredjelandet vedrører,
er eller kan være beregnet til sådan anvendelse. Et sådant forbud vil også
gælde, hvis de kompetente myndigheder undtagelsesvist har tilstrækkelige
oplysninger til at informere leverandøren af teknisk bistand om den tilsigtede
slutanvendelse for de varer, som den pågældende bistand vedrører. 3.3 Definition af tortur og anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf Den definition af tortur, der anvendes i
forordning (EF) nr. 1236/2005, er taget fra FN's konvention mod tortur og anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984. Selv
om udtrykket "anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling
eller straf" bygger på dette internationale instrument, er det ikke
defineret i FN-konventionen. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols
retspraksis tyder på, at der er behov for at tage definitionen i forordning (EF)
nr. 1236/2005 op til fornyet overvejelse. Det hedder i artikel 52, stk. 3, i
Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, at i det omfang
chartret indeholder rettigheder svarende til dem, der er sikret ved den
europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende
frihedsrettigheder, har de samme betydning og omfang som i konventionen. Definitionen i forordning (EF) nr. 1236/2005
omfatter i øjeblikket handlinger, der påfører "stærk smerte eller
lidelse", mens der i definitionen af tortur henvises til "stærk
smerte eller lidelse". I stedet for at bygge på forskellige grader af
smerte eller lidelse bør der ved sondringen mellem disse former for handling
tages hensyn til, om der er eller ikke er en hensigt om at påføre smerte eller
lidelse, og til brugen af smerte eller lidelse med henblik på et formål, der er
anført i definitionen af tortur. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol
henviser i sin dom af 13. december 2012, Khaled El-Masri v. FYROM
(Application No 39630/09) til artikel 3 i den europæiske
menneskerettighedskonvention og til tidligere retspraksis (uddrag her gengivet
i en uofficiel oversættelse): "196. Hvis mishandling skal være omfattet af
artikel 3, skal der være tale om et minimum af hårdhed. Vurderingen af dette
minimum afhænger af alle sagens omstændigheder, såsom behandlingens varighed,
dens fysiske eller psykiske virkninger og i visse tilfælde ofrets køn, alder og
sundhedstilstand. Andre forhold, der gør sig gældende, er formålet med
behandlingen samt hensigten eller motivationen bag ... . 197. For at afgøre, om en bestemt form for
mishandling bør kategoriseres som tortur, skal retten tage hensyn til
forskellen i artikel 3 mellem dette begreb og begrebet umenneskelig eller
nedværdigende behandling. Denne sondring ser ud til at være blevet indarbejdet
i konventionen for at sikre, at det særlige stigma ved "tortur" alene
er knyttet til bevidst umenneskelig behandling, som forårsager meget alvorlig
og grusom lidelse ... Udover graden af behandlingens hårdhed er der et
formålsbestemt element, hvilket anerkendes i FN's konvention mod tortur og
anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, som
trådte i kraft den 26. juni 1987, og som definerer tortur som en bevidst
påførelse af stærk smerte eller lidelse, med det formål bl.a. at fremskaffe
oplysninger, straffe eller skræmme (artikel 1 i FN-konventionen) …" Med hensyn til udelukkelsen fra begge
definitioner af smerte eller lidelse, der alene følger af lovlige straffe, er
en præcisering hensigtsmæssig. Mens frihedsberøvelse i princippet er en lovlig
straf, hævder Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, at det påhviler den
pågældende stat at sikre, at interneringsvilkårene er forenelige med respekten
for den menneskelige værdighed, at måden og metoden, hvorpå foranstaltningen
gennemføres, ikke påfører den frihedsberøvede person lidelser eller trængsler
af en grad, der ligger over det uundgåelige niveau af lidelse, der er forbundet
med frihedsberøvelse, og at vedkommendes ve og vel under hensyntagen til de
praktiske begrænsninger, der er forbundet med fængsling, sikres på passende
vis. Retspraksis viser, at de kumulative virkninger af interneringsvilkår kan
resultere i en krænkelse af artikel 3 i den europæiske
menneskerettighedskonvention, navnlig hvis cellerne er overfyldte og de
sanitære forhold er ringe. Følgende domme fra Den Europæiske
Menneskerettighedsdomstol indeholder eksempler på sådanne krænkelser: 15. juli 2002, V. Kalashnikov v. Russia
(Application No 47095/99), 4. februar 2003, F. Van der Ven v. the
Netherlands (Application No 50901/99), 11. marts 2004, P. Iorgov v. Bulgaria
(Application No 40653/98), 8. juli 2004, I. Ilaşcu and
others v. Moldova and Russia (Application no. 48787/99), 20. november 2008, A. Işyar v. Bulgaria (Application
No 391/03), 2. juli 2009, M. Kochetkov v. Estonia
(Application No 41653/05), 16. juli 2009, I. Sulejmanovic v. Italy
(Application No 22635/03), 10. januar 2012, S. Ananyev and
others v. Russia (Applications Nos 42525/07 og 60800/08), 22. maj 2012, T. Idalov v. Russia
(Application No 5826/03). 3.4 Gennemførelsesbeføjelser
eller delegerede beføjelser Forordning (EF) nr. 1236/2005 giver
Europa-Kommissionen beføjelse til at ændre bilagene. Med undtagelse af bilag I
bistås Kommissionen af et udvalg bestående af repræsentanter for
medlemsstaterne. Den undersøgelsesprocedure, der er beskrevet i forordning (EU)
nr. 182/2011, finder anvendelse (jf. artikel 13, stk. 1, litra c), i samme
forordning). Kommissionen har fremsat forslag om at
indrømme delegerede beføjelser og gennemførelsesbeføjelser på området den
fælles handelspolitik (KOM(2011) 82 og KOM(2011) 349). I juni 2013
nåede Europa-Parlamentet og Rådet til enighed om, hvad der skal ske med disse
forslag fra Kommissionen; de forventes at vedtage en forordning ved udgangen af
2013, som bl.a. vil ændre Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005, således at der
kan gives delegerede beføjelser. Der er imidlertid ikke taget stilling til
spørgsmålet om, hvorvidt der bør anvendes en hasteprocedure for ændringer af
visse bilag til Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005. Kommissionen mener, at en
sådan procedure vil være hensigtsmæssigt, hvis listen over forbudte og
kontrollerede varer ændres, navnlig hvis der kommer nyt udstyr eller nye varer
på markedet, og det er nødvendigt at anvende den relevante foranstaltning
øjeblikkeligt for at forhindre, at der opbygges lagre i løbet af den 2-månedernes
periode (såfremt denne ikke forlænges), som Europa-Parlamentet og Rådet har til
at gøre indsigelse mod foranstaltningen. 2014/0005 (COD) Forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF) nr.
1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur
eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN
EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den
Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, under henvisning til forslag fra
Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig
retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure og ud fra følgende betragtninger: (1) Rådets forordning (EF) nr.
1236/2005[2]
blev vedtaget i 2005 og trådte i kraft den 30. juli 2006. Som følge
af Europa-Parlamentets opfordringer i 2010 og indikationer på, at lægemidler,
der er eksporteret fra Unionen, er blevet anvendt til henrettelser i et
tredjeland, blev listerne over forbudte og kontrollerede varer i bilag II og
III til forordningen ændret ved Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1352/2011.[3] Kommissionen har sammen
med en ekspertgruppe set nærmere på behovet for at ændre forordning (EF) nr.
1236/2005 og dens bilag yderligere. (2) Den Europæiske Unions charter
om grundlæggende rettigheder blev juridisk bindende med Lissabontraktatens
ikrafttræden den 1. december 2009.[4]
Den definition af tortur, der anvendes i forordning (EF) nr. 1236/2005, er
taget fra FN's konvention mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf fra 1984, og den er stadig gyldig.
Definitionen af "anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling
eller straf", som ikke findes i konventionen, bør ændres, således at den
er afstemt efter Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis. Termen
"lovlige straffe" i definitionerne af "tortur" og
"anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller straf"
bør også præciseres under hensyntagen til denne retspraksis og Unionens politik
for henrettelse. (3) Artikel 5, 6 og 7 i
forordning (EF) nr. 1236/2005 fastsætter en ordning for eksporttilladelser, som
skal forhindre de pågældende varer i at blive anvendt til henrettelse, tortur
eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. (4) Disse foranstaltninger bør ikke
gå ud over, hvad der er påkrævet. De bør derfor ikke forhindre eksport af
lægemidler, som anvendes til lovlige terapeutiske formål. (5) I betragtning af de
forskellige karakteristika, der kendetegner på den ene side henrettelse og på
den anden side tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf, er det hensigtsmæssigt at etablere en særlig ordning
for eksporttilladelser med henblik på at forhindre, at visse varer anvendes til
henrettelser. En sådan ordning bør tage højde for, at en række lande har
afskaffet dødsstraf for alle forbrydelser og har afgivet et internationalt
tilsagn herom. Da der er en risiko for genudførsel til lande, som ikke har
afgivet et sådant tilsagn, bør der gælde visse betingelser og krav, når der til
gives tilladelse til eksport til lande, som har afskaffet dødsstraffen. Det er
derfor hensigtsmæssigt at give en generel tilladelse til eksport til disse
lande, som har afskaffet dødsstraf for alle forbrydelser og bekræftet dette med
et internationalt tilsagn. (6) Hvis et land ikke har
afskaffet dødsstraf på denne måde, bør de kompetente myndigheder, når de
behandler en ansøgning om eksporttilladelse, kontrollere, om der er en risiko
for, at slutbrugeren i bestemmelseslandet vil benytte de eksporterede varer til
en sådan straf. Der bør indføres hensigtsmæssige betingelser og krav med
henblik på at kontrollere slutbrugerens salg eller overførsel til tredjeparter.
Hvis der er flere forsendelser mellem samme eksportør og slutbruger, bør de
kompetente myndigheder have lov til regelmæssigt at tage stilling til
slutbrugerens status, f.eks. hver sjette måned, frem for hver gang der gives en
tilladelse, uden at dette dog tilsidesætter deres ret til at annullere,
suspendere, ændre eller tilbagekalde en eksporttilladelse, jf. artikel 9, stk.
4, i forordning (EF) nr. 1236/2005, når dette er berettiget. (7) For at begrænse den
administrative byrde for eksportører bør de kompetente myndigheder om
nødvendigt kunne give en eksportør en global tilladelse for alle forsendelser
af lægemidler fra eksportøren til en bestemt slutbruger i en bestemt periode,
hvori der angives en mængde svarende til slutbrugerens sædvanlige brug af
varerne. En sådan tilladelse vil i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning
(EF) nr. 1236/2005 være gyldig i højst tolv måneder med mulighed for en
forlængelse med op til tolv måneder. (8) Det vil også være
hensigtsmæssigt at indrømme en global tilladelse i tilfælde, hvor en producent
skal eksportere lægemidler, der er omfattet af forordning (EF) nr. 1236/2005,
til en distributør i et land, hvor dødsstraffen ikke er afskaffet, forudsat at
eksportøren og distributøren har indgået en juridisk bindende aftale, ifølge
hvilken distributøren skal anvende en passende række foranstaltninger, som
sikrer, at lægemidlerne ikke vil blive anvendt til henrettelse. (9) De lægemidler, der er
omfattet af forordning (EF) nr. 1236/2005, kan være genstand for kontrol i
henhold til internationale konventioner om narkotika og psykotrope stoffer,
såsom konventionen om psykotrope stoffer fra 1971. Eftersom en sådan kontrol
ikke anvendes for at forhindre de relevante lægemidler i at blive anvendt til
henrettelse, men for at forhindre ulovlig narkotikahandel, bør
eksportkontrollen i forordning (EF) nr. 1236/2006 anvendes ud over den
internationale kontrol. Medlemsstaterne bør dog opfordres til at anvende én
fælles procedure for begge kontrolordninger. (10) For at begrænse den
administrative byrde for eksportører bør de kompetente myndigheder kunne
indrømme en eksportør en global tilladelse for varer, der er kontrollerede for
at forhindre de pågældende varer i at blive anvendt til tortur eller anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf. (11) Kontrol i henhold til
forordning (EF) nr. 1236/2005 bør ikke gælde for varer, hvis eksport er
kontrolleret i henhold til Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP[5], Rådets forordning (EF)
nr. 428/2009[6]
og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 258/2012[7]. (12) Det er nødvendigt at forbyde
mæglere i Unionen at yde mæglervirksomhed i forbindelse med varer, som det er
forbudt at eksportere og importere, såsom varer, der ikke har anden praktisk
anvendelse end henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf. Forbud mod ydelse af sådan virksomhed
tjener til at beskytte den offentlige sædelighed. (13) Når der anvendes kontrol af eksporten,
bør ydelsen af mæglervirksomhed og teknisk bistand i forbindelse med de opførte
varer være forbudt, såfremt mægleren eller leverandøren af teknisk bistand er
bekendt med, at de pågældende varer er eller kan være beregnet til henrettelse,
såfremt kontrollen foretages for at forhindre brug af en sådan straf, eller beregnet
til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling
eller straf, hvis kontrollen har til formål at forhindre sådan anvendelse. En
økonomisk operatør har grund til at nære mistanke om, at varerne er eller kan
være beregnet til en sådan ulovlig anvendelse, bl.a. hvis den kompetente
myndighed har meddelt vedkommende, at varerne er eller kan være beregnet til
sådan ulovlig anvendelse. (14) Der bør fastsættes en kort
overgangsperiode, således at økonomiske operatører og håndhævelsesmyndigheder
har en vist tidsrum til at foretage de ændringer af deres operationelle
procedurer, der er nødvendige for at efterleve og håndhæve disse forbud. (15) Det bør gøres obligatorisk for
toldmyndighederne at dele visse oplysninger med andre toldmyndigheder, og, når
de afslører eksport, der er forbudt, eller import af varer eller eksport af
varer, for hvilke der ikke er indrømmet de nødvendige tilladelser, at
underrette de pågældende myndigheder med henblik på at pålægge den økonomiske
operatør, som har begået lovovertrædelsen, en straf. (16) Det bør præciseres, at i det
omfang, der er tale om personoplysninger, bør behandlingen og udvekslingen af
oplysningerne ske efter de gældende regler for behandling og udveksling af
personoplysninger i overensstemmelse med reglerne i Europa-Parlamentets og
Rådets direktiv 95/46/EF[8]
og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001[9]. (17) Med henblik på at få vedtaget
de bestemmelser, der er nødvendige for anvendelsen af forordning (EF) nr.
1236/2005, bør beføjelsen til at vedtage retsakter i henhold til artikel 290 i
traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde delegeres til Kommissionen med
hensyn til ændring af bilag I, II, III, IIIa, IIIb, IV og V til samme
forordning. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører de relevante
høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau.
Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede
retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af
relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet. (18) Det er hensigtsmæssigt at
sikre øjeblikkelig anvendelse af Kommissionens retsakt, når der i tilfælde af
ændring af bilag II, III eller IIIa til forordning (EF) nr. 1236/2005 er
særligt presserende årsager til sådanne ændringer. (19) Kommissionen anskaffer ikke
udstyr til retshåndhævelsesformål, eftersom den ikke er ansvarlig for at
opretholde lov og orden, straffesager eller håndhævelse af retsafgørelser i
straffesager. Der bør derfor indføres en procedure til at sikre, at
Kommissionen modtager oplysninger om retshåndhævelsesudstyr og -produkter, som
ikke er opført på listerne, og som markedsføres i Unionen, således at det
sikres, at listerne over forbudte varer og varer, der er underkastet kontrol,
ajourføres for at tage højde for ny udvikling. Kommissionen bør underrette de
kompetente myndigheder i medlemsstaterne om enhver behørigt begrundet anmodning
om at opføre varer i bilag II, bilag III eller bilag IIIa, som den modtager fra
en medlemsstat, inden den træffer en afgørelse om at ændre det pågældende bilag
— VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 ændres
således: 1) Artikel 1 affattes således: "Artikel 1 Emne Denne forordning fastsætter EU-regler for
handel med tredjelande med varer, der kan anvendes til henrettelse eller tortur
eller anden grusom, nedværdigende eller umenneskelig behandling eller straf, og
for ydelsen af mæglervirksomhed og levering af teknisk bistand i forbindelse
med sådanne varer." 2) Artikel 2 ændres således: (a)
Litra a) og b) affattes således: "a) "tortur": enhver handling, ved
hvilken stærk fysisk eller mental smerte eller lidelse bevidst påføres en
person med det formål at fremskaffe oplysninger eller en tilståelse fra denne
eller tredjemand, at straffe personen for en handling, som vedkommende selv
eller tredjemand har begået eller mistænkes for at have begået, eller at
skræmme eller lægge tvang på personen eller tredjemand, eller af grunde, der
kan henføres til forskelsbehandling af enhver art, når en sådan smerte eller
lidelse påføres af eller på opfordring af en offentlig ansat eller en anden
person, der virker i embeds medfør, eller med en sådan persons samtykke eller
indvilgelse. Begrebet omfatter imidlertid ikke smerte eller lidelse, der alene
er en naturlig eller tilfældig følge eller del af lovlige straffe, men det
omfatter smerte eller lidelse, der er forårsaget af den kumulative virkning af
manglerne i interneringsvilkårene, såsom overfyldt indkvartering, manglende
hygiejne eller lægehjælp og pleje, nægtelse af kontakt med omverdenen eller
forringede tilbageholdelsesvilkår, hvad enten de, der er ansvarlige for
fængslet eller et andet interneringssted, har en specifik eller bevidst hensigt
om at påføre smerte eller lidelse, og selv om den fysiske person er
frihedsberøvet i henhold til loven. Henrettelse anses under ingen
omstændigheder for en lovlig straf b) "anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf": enhver handling, ved hvilken stærk
fysisk eller mental smerte eller lidelse påføres en person, når en sådan smerte
eller lidelse påføres af eller på opfordring af en offentlig ansat eller en
anden person, der virker i embeds medfør, eller med en sådan persons samtykke
eller indvilgelse. Begrebet omfatter imidlertid ikke smerte eller lidelse, der
alene er en naturlig eller tilfældig følge eller del af lovlige straffe, men
det omfatter smerte eller lidelse, der er forårsaget af den kumulative virkning
af manglerne i interneringsvilkårene, såsom overfyldt indkvartering, manglende
hygiejne eller lægehjælp og pleje, nægtelse af kontakt med omverdenen eller
forringede tilbageholdelsesvilkår, hvad enten de, der er ansvarlige for
fængslet eller et andet interneringssted, har en specifik eller bevidst hensigt
om at påføre smerte eller lidelse, og selv om den fysiske person er
frihedsberøvet i henhold til loven. Henrettelse anses under ingen
omstændigheder for en lovlig straf" (b)
Litra h) affattes således: "h) "kompetent myndighed": en
myndighed i en af medlemsstaterne, som opført i bilag I, der i henhold til
artikel 8 har beføjelse til at træffe beslutning om en ansøgning om
tilladelse" (c)
Følgende litraer tilføjes efter litra i): "j) "Unionens toldområde": det
område, der er omhandlet i artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92* k) "mæglervirksomhed": (a)
forhandling eller tilrettelæggelse af transaktioner
med henblik på køb, salg eller levering af relevante varer fra et tredjeland
til et andet tredjeland eller (b)
salg eller køb af relevante varer, der befinder sig
i tredjelande, med henblik på overførsel til et andet tredjeland. I forbindelse med denne forordning er det kun
bestemmelsen om sekundære tjenester, der er undtaget fra denne definition.
Sekundære tjenester er transport, finansielle tjenester, forsikring eller
genforsikring eller almindelig reklame eller salgsfremmende foranstaltninger l) "mægler": en fysisk eller juridisk
person eller et partnerskab, der er hjemmehørende eller har hjemsted i en
EU-medlemsstat, og som leverer tjenester, der er defineret i litra k), fra
Unionen til et tredjelands område m) "leverandør af teknisk bistand": en fysisk
eller juridisk person eller et partnerskab, der er hjemmehørende eller har
hjemsted i en EU-medlemsstat, og som leverer teknisk bistand, der er defineret
i litra f), fra Unionen til et tredjelands område n) "eksportør": en fysisk eller juridisk
person eller et partnerskab, for hvis regning der foretages en
udførselsangivelse, dvs. den person, der på det tidspunkt, hvor angivelsen
antages, har en kontrakt med modtageren i det pågældende tredjeland og har
beføjelse til at beslutte, at varerne skal sendes ud af Unionens toldområde.
Hvis der ikke er indgået nogen eksportkontrakt, eller hvis indehaveren af
kontrakten ikke handler for egen regning, forstås ved eksportøren den person,
der har beføjelse til at beslutte, at varerne skal sendes ud af Unionens toldområde.
Når det er en person med hjemsted uden for Unionen, der er indehaver af retten
til at disponere over varerne ifølge den kontrakt, i henhold til hvilken
eksporten finder sted, betragtes den kontrahent, der har hjemsted i Unionen,
som eksportør o) "generel EU-udførselstilladelse": en
eksporttilladelse, der udstedes til alle eksportører, som ved eksport til visse
bestemmelseslande overholder tilladelsens betingelser for og krav til
anvendelse, jf. bilag IIIb" p) "individuel udførselstilladelse": en tilladelse,
der udstedes til en bestemt eksportør med henblik på eksport til en slutbruger
eller modtager i et tredjeland, og som gælder for en eller flere varer q) "global udførselstilladelse": en
tilladelse, der udstedes til en bestemt eksportør i forbindelse med en type
varer, og som gælder eksport til en eller flere specificerede slutbrugere eller,
såfremt eksportøren fremstiller varer, der er opført i bilag IIIa, til en
distributør r) "distributør": en økonomisk beslutningstager,
der forestår engrossalgsaktiviteter i forbindelse med lægemidler eller aktive
stoffer, såsom at købe lægemidler eller aktive stoffer fra producenter eller
være indehaver af, levere eller eksportere sådanne produkter;
engrossalgsaktiviteter omfatter ikke hospitalers, apotekeres eller lægefaglige
personers køb med det ene formål at levere lægemidler til offentligheden. *Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.
oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 301 af 19.10.1992, s.
1)." 3) Følgende artikel indsættes efter artikel
4: "Artikel 4a Forbud
mod mæglervirksomhed Det er forbudt for en mægler at yde
mæglervirksomhed til personer, enheder eller organer i et tredjeland i
forbindelse med varer i bilag II, uanset sådanne varers oprindelse." 4) Artikel 5, stk. 1, affattes således: "1. Der kræves tilladelse til
al eksport af varer i bilag III uanset disse varers oprindelse. Der kræves
imidlertid ikke tilladelse for varer, der kun passerer gennem Unionens
toldområde, nemlig varer, der ikke er angivet til en toldmæssig bestemmelse
eller anvendelse bortset fra proceduren for ekstern forsendelse, jf. artikel 91
i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92, herunder oplagring af ikke-EU-varer i en
frizone af kontroltype I eller på et frilager. Bilag III omfatter følgende varer, der kan
anvendes til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf: (a)
varer, som primært anvendes til
retshåndhævelsesformål, og (b)
varer, som i betragtning af deres udformning og
tekniske karakteristika udgør en væsentlig risiko for at blive anvendt til
tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller
straf. Bilag III omfatter ikke: (a)
skydevåben, der er omfattet af Europa-Parlamentets
og Rådets forordning (EU) nr. 258/2012 (b)
produkter med dobbelt anvendelse, der er omfattet
af Rådets forordning (EF) nr. 428/2009, og (c)
varer, der er omfattet af Rådets fælles holdning
2008/944/FUSP." 5) Artikel 6, stk. 1, affattes således: "1. Afgørelser om
ansøgninger om tilladelse til eksport af varer, der er opført i bilag IIIa,
træffes i de konkrete tilfælde af de kompetente myndigheder under hensyntagen
til alle relevante overvejelser, herunder især om, hvorvidt en anden
medlemsstat i løbet af de foregående tre år har afslået en ansøgning om
tilladelse til en eksport, der i alt væsentligt er identisk, og overvejelser om
den tilsigtede slutanvendelse og risikoen for omdirigering." 6) Følgende artikel indsættes efter
artikel 7: "Artikel 7a Forbud
mod visse tjenester 1. Det er forbudt for en mægler
at yde mæglervirksomhed i forbindelse med varer i bilag III, uanset disse
varers oprindelse, til personer, enheder eller organer i et tredjeland, hvis
mægleren ved eller har grund til at nære mistanke om, at dele af en forsendelse
af sådanne varer er eller kan være bestemt til tortur eller anden grusom,
umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf i et land, som ikke
hører under Unionens toldområde. 2. Det er forbudt for en
leverandør af teknisk bistand at levere teknisk bistand i forbindelse med varer
i bilag III, uanset disse varers oprindelse, til personer, enheder eller
organer i et tredjeland, hvis leverandøren af en sådan bistand ved eller har
grund til at nære mistanke om, at nogle eller alle de pågældende varer er eller
kan være bestemt til tortur eller anden grusom, umenneskelig eller
nedværdigende behandling eller straf i et land, som ikke hører under Unionens
toldområde." 7) Følgende kapitel indsættes efter
artikel 7a: "KAPITEL IIIa Varer,
der kan anvendes til henrettelse Artikel 7b Krav
om eksporttilladelse 1. Der kræves tilladelse til al
eksport af varer i bilag IIIa, uanset disse varers oprindelse. Der kræves
imidlertid ikke tilladelse for varer, der kun passerer gennem Unionens
toldområde, nemlig varer, der ikke er angivet til en toldmæssig bestemmelse
eller anvendelse bortset fra proceduren for ekstern forsendelse, jf. artikel 91
i forordning (EØF) nr. 2913/92, herunder oplagring af ikke-EU-varer i en
frizone af kontroltype I eller på et frilager. Bilag IIIa omfatter varer, der kan anvendes til
henrettelse, og som er blevet godkendt til eller rent faktisk anvendt til
henrettelse i et eller flere tredjelande, som ikke har afskaffet dødsstraffen.
Det omfatter ikke: (a)
skydevåben, der er omfattet af Europa-Parlamentets
og Rådets forordning (EU) nr. 258/2012 (b)
produkter med dobbelt anvendelse, der er omfattet
af Rådets forordning (EF) nr. 428/2009, og (c)
varer, der er omfattet af Rådets fælles holdning
2008/944/FUSP. 2. Hvis eksporten af lægemidler
forudsætter en eksporttilladelse i henhold til nærværende forordning, og eksporten
også er omfattet af krav om tilladelse i henhold til en international
konvention om bekæmpelse af narkotika og psykotrope stoffer, såsom konventionen
om psykotrope stoffer fra 1971, kan medlemsstaterne anvende én fælles
procedure, når de skal opfylde deres forpligtelser i henhold til denne
forordning og den relevante konvention. Artikel 7c Kriterier
for tildeling af eksporttilladelser 1. Afgørelser om ansøgninger om
tilladelse til eksport af varer i bilag IIIa træffes i de konkrete tilfælde af
de kompetente myndigheder under hensyntagen til alle relevante overvejelser,
herunder især om, hvorvidt en anden medlemsstat i løbet af de foregående tre år
har afslået en ansøgning om tilladelse til en eksport, der i alt væsentligt er
identisk, og overvejelser om den tilsigtede slutanvendelse og risikoen for
omdirigering. 2. Den kompetente myndighed
giver ingen tilladelse, hvis der er rimelig grund til at antage, at varerne i
bilag IIIa kan anvendes til henrettelse i et tredjeland. 3. Der gælder følgende retningslinjer
for kontrol af den tilsigtede slutanvendelse og risikoen for omdirigering: 3.1. Hvis producenten af et
lægemiddel, som indeholder et aktivt stof, der er opført i bilag IIIa, anmoder
om en tilladelse til at eksportere et sådant produkt til en distributør i et
tredjeland, skal den kompetente myndighed foretage en vurdering af de
kontraktlige aftaler, som eksportøren og distributøren har indgået, og af de
foranstaltninger, de træffer for at sikre, at lægemidlerne ikke vil blive
anvendt til henrettelse. 3.2. Hvis der anmodes om en
tilladelse til at eksportere varer, der er opført i bilag IIIa, til en
slutbruger i et tredjeland, skal den kompetente myndighed vurdere risikoen for
omdirigering, idet der tages højde for de gældende kontraktlige aftaler og for
den erklæring om slutanvendelse, som slutbrugeren har undertegnet, hvis en
sådan erklæring foreligger. Foreligger der ingen erklæring om slutanvendelse,
er det op til eksportøren at påvise, hvem der er slutbruger, og hvordan varerne
vil blive anvendt. Hvis eksportøren ikke kan fremlægge tilstrækkelige
oplysninger til, at risikoen for omdirigering kan vurderes, skal den kompetente
myndighed anses for at have rimelig grund til at antage, at varerne kan
anvendes til henrettelse. Artikel 7d Forbud
mod visse tjenester 1. Det er forbudt for en mægler
at yde mæglervirksomhed i forbindelse med varer i bilag IIIa, uanset disse
varers oprindelse, til personer, enheder eller organer i et tredjeland, hvis
mægleren ved eller har grund til at nære mistanke om, at dele af en forsendelse
af sådanne varer er eller kan være bestemt til henrettelse i et land, som ikke
hører under Unionens toldområde. 2. Det er forbudt for en
leverandør af teknisk bistand at levere teknisk bistand i forbindelse med varer
i bilag IIIa, uanset disse varers oprindelse, til personer, enheder eller
organer i et tredjeland, hvis leverandøren af teknisk bistand ved eller har
grund til at nære mistanke om, at nogle eller alle de pågældende varer er eller
kan være bestemt til henrettelse i et land, som ikke hører under Unionens
toldområde." 8) Artikel 8 affattes således: "Artikel 8 Tilladelsestyper og udstedende
myndigheder 1. Med denne forordning indføres
en generel EU-udførselstilladelse for visse udførsler, jf. bilag IIIb. Den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor
eksportøren har hjemsted, kan forbyde eksportøren at anvende denne tilladelse,
hvis der er begrundet mistanke om eksportørens evne til at overholde en sådan
tilladelse eller en bestemmelse i eksportkontrollovgivningen. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne
udveksler oplysninger om alle eksportører, der er frataget retten til at
anvende en generel EU-udførselstilladelse, medmindre de fastslår, at en bestemt
eksportør ikke vil forsøge at udføre varer i bilag IIIa via en anden medlemsstat.
Der skal anvendes et sikkert og krypteret system til denne udveksling af
oplysninger. 2. En tilladelse til andre
udførsler end dem, der er omhandlet i stk. 1, for hvilke der kræves en
tilladelse i henhold til denne forordning, udstedes af den kompetente myndighed
i den medlemsstat, hvor eksportøren har hjemsted, jf. bilag I. En sådan
tilladelse kan være en individuel eller en global tilladelse, hvis den vedrører
varer i bilag III eller bilag IIIa. Tilladelser, der vedrører varer i bilag II,
skal være individuelle tilladelser. 3. En tilladelse til indførsler,
som kræver en tilladelse i henhold til denne forordning, udstedes af den
kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor museet er beliggende, jf. bilag I.
Tilladelser, der vedrører varer, der er opført i bilag II, skal være
individuelle tilladelser. 4. Tilladelser til levering af
teknisk bistand i forbindelse med varer i bilag II udstedes af: (a)
den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor
tjenesteudbyderen har hjemsted, jf. bilag I, hvis bistanden skal leveres til et
museum i et tredjeland, eller (b)
den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor
museet er beliggende, jf. bilag I, hvis bistanden skal leveres til et museum i
Unionen. 5. Ansøgere meddeler de
kompetente myndigheder alle relevante oplysninger, som kræves til deres
ansøgning om en individuel eller global udførselstilladelse eller en individuel
indførselstilladelse, således at de kompetente myndigheder har fuldstændige
oplysninger, navnlig om slutbrugeren, bestemmelseslandet og varernes slutanvendelse.
Tilladelsen kan om nødvendigt være betinget af en erklæring om slutanvendelsen.
6. Hvis en producent skal udføre
lægemidler til en distributør, skal producenten uanset stk. 5 meddele
oplysninger om de aftaler, der er indgået, og de foranstaltninger, der er
truffet for at forhindre, at disse varer anvendes til henrettelse i
bestemmelseslandet, samt oplysninger om varernes slutanvendelse og slutbrugere,
hvis sådanne oplysninger foreligger. 7. Medlemsstaterne behandler
ansøgninger om individuelle eller globale tilladelser inden for en frist, der
fastsættes i henhold til national lov eller praksis." 9) Følgende stykke tilføjes i artikel
11: "5. Alle underretninger, som
kræves i henhold til denne artikel, skal foretages ved hjælp af et sikkert og
krypteret informationsudvekslingssystem." 10) Følgende artikel indsættes efter
artikel 11: "Artikel 11a Toldmyndighedernes
udveksling af oplysninger 1. Med henblik på
risikoforvaltning udveksler toldmyndighederne relevante oplysninger i henhold
til artikel 4g i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93*. 2. Toldmyndighederne underretter
de kompetente myndigheder i den relevante medlemsstat, når der forekommer
eksport eller import af varer, som er ulovlig ifølge artikel 3 eller 4.
Toldmyndighederne underretter også de kompetente myndigheder i tilfælde af
eksport uden tilladelser, jf. artikel 5 eller 7b. * Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93
af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets
forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253 af
11.10.1993, s. 1)." 11) Artikel 12 affattes således: "Artikel 12 Ændring
af bilag Kommissionen har i henhold til artikel 15a
beføjelse til at vedtage delegerede retsakter med henblik på at ændre bilag I,
II, III, IIIa, IIIb, IV og V. Oplysningerne i bilag I vedrørende
medlemsstaternes kompetente myndigheder ændres på grundlag af oplysninger fra
medlemsstaterne. Hvis det i tilfælde af en ændring af bilag II,
III eller IIIa af særligt hastende årsager er påkrævet, anvendes proceduren i
artikel 15b på delegerede retsakter, der vedtages i henhold til denne
artikel." 12) Følgende artikel indsættes efter
artikel 12: "Artikel 12a Anmodninger
om tilføjelse af varer til en af listerne over varer 1. Alle medlemsstater kan sende
en behørigt begrundet anmodning til Kommissionen om at tilføje varer, der er
udformet eller markedsført med henblik på retshåndhævelse, til bilag II, bilag
III eller bilag IIIa. En sådan anmodning skal indeholde: (a)
oplysninger om varernes udformning og karakteristika
(b)
oplysninger om samtlige anvendelsesformål for
varerne og (c)
oplysninger om de internationale og nationale
regler, der ville blive overtrådt, såfremt varerne anvendes til
retshåndhævelse. 2. Kommissionen kan inden for
tre måneder bede den anmodende medlemsstat om yderligere oplysninger, hvis den
mener, at anmodningen ikke belyser et eller flere relevante punkter, eller at
der er behov for yderligere oplysninger om et eller flere af de relevante
punkter. Den meddeler, på hvilke punkter der ønskes yderligere oplysninger. 3. Hvis Kommissionen mener, at
der ikke er behov for yderligere oplysninger, eller hvis den har modtaget de
yderligere oplysninger, den har anmodet om, skal den inden for seks måneder
indlede proceduren for vedtagelse af den ønskede ændring eller meddele de
anmodende medlemsstater, hvorfor denne ikke indledes." 13) Følgende artikel indsættes efter
artikel 13: "Artikel 13a Behandling af personoplysninger Personoplysninger skal behandles og udveksles
i overensstemmelse med reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
95/46/EF * og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
45/2001 **. * Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF
af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse
med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne
oplysninger, EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31. ** Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF)
nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i
forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og
-organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger, EFT L 8 af 12.1.2001,
s. 1." 14) Artikel 15 udgår. 15) Følgende artikler indsættes efter
artikel 15: "Artikel 15a Udøvelse
af de delegerede beføjelser 1. Beføjelsen til at vedtage
delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte
betingelser. 2. Delegationen af beføjelser, der
er omhandlet i artikel 12, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra
den ... . Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af
beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af
beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre
Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder
inden udløbet af hver periode. 3. Den i artikel 12 omhandlede
delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet
eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de
beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får
virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions
Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører
ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft. 4. Når Kommissionen vedtager en
delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse
herom. 5. En delegeret retsakt, der er
vedtaget i henhold til artikel 12, træder kun i kraft, hvis hverken
Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to
måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og
Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist
begge har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen
forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ. Artikel 15b Hasteprocedure 1. Delegerede retsakter, der
vedtages i henhold til denne artikel, træder i kraft straks og anvendes, så
længe der ikke er gjort indsigelse i henhold til stk. 2. I meddelelsen til
Europa-Parlamentet og Rådet af en delegeret retsakt anføres begrundelsen for at
anvende hasteproceduren. 2. Europa-Parlamentet eller
Rådet kan efter proceduren i artikel 15a, stk. 5, gøre indsigelse mod en
delegeret retsakt. I så fald skal Kommissionen ophæve retsakten straks efter
Europa-Parlamentets eller Rådets meddelelse af afgørelsen om at gøre
indsigelse." 15) I bilagene foretages følgende
ændringer: (a)
I bilag III udgår punkt 4 (b)
Der tilføjes et nyt bilag IIIa, hvis tekst findes i
bilag I til nærværende forordning. (c)
Der tilføjes et nyt bilag IIIb, hvis tekst findes i
bilag II til nærværende forordning. Artikel 2 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen
efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Nummer 6 i artikel 1 og nummer 7 i artikel 1,
i det omfang det indsætter artikel 7d, finder anvendelse fra den 1. januar
2015. Denne forordning er bindende i alle
enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På Europa-Parlamentets vegne På
Rådets vegne Formand Formand [1] Beslutning P7_TA(2010)0236, EUT C 236 E af 12.8.2011, s.
107. [2] Rådets forordning (EF) nr. 1236/2005 af 27. juni 2005 om
handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse, tortur eller anden
grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf
(EUT L 200 af 30.7.2005, s. 1). [3] Kommissionens gennemførelsesforordning (EU)
nr. 1352/2011 af 20. december 2011 om ændring af Rådets
forordning (EF) nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes
til henrettelse, tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende
behandling eller straf, EUT L 338 af 21.12.2011, s. 31. [4] EUT C 303 af 14.12.2007, s. 1. [5] Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af
8. december 2008 om fælles regler for kontrol med eksport af
militærteknologi og -udstyr, EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99. [6] Rådets forordning (EF) nr. 428/2009 af
5. maj 2009 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel,
overførsel, mæglervirksomhed og transit i forbindelse med produkter med dobbelt
anvendelse, EUT L 134 af 29.5.2009, s. 1. [7] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU)
nr. 258/2012 af 14. marts 2012 om gennemførelse af artikel 10 i
De Forenede Nationers protokol om bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og
handel med skydevåben og dele, komponenter samt ammunition hertil, der
supplerer De Forenede Nationers konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende
organiseret kriminalitet ("FN's våbenprotokol"), og om fastsættelse
af udførselstilladelse og indførsels- og transitforanstaltninger for skydevåben
og dele, komponenter samt ammunition hertil, EUT L 94 af 30.3.2012, s. 1. [8] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af
24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med
behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger
(EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31). [9] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse
med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og ‑organerne
og om fri udveksling af sådanne data (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1). BILAG til forslag til EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS
FORORDNING om ændring af Rådets forordning (EF)
nr. 1236/2005 om handel med visse varer, der kan anvendes til henrettelse,
tortur eller anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller
straf Bilag
I "Bilag
IIIa Varer, der kan anvendes til henrettelse,
jf. artikel 7b KN-kode || Beskrivelse || 1. Varer, der kan bruges til henrettelser af mennesker ved brug af dødssprøjter: || 1.1. Barbituratnarkosemidler med kort eller længere tids virkning, herunder blandt andet: ex 2933 53 90 [(a) til (f)] ex 2933 59 95 [(g) og (h)] || (a) amobarbital (CAS-nr. 57-43-2) 1.1. amobarbitalnatriumsalt (CAS-nr. 64-43-7) 1.2. pentobarbital (CAS-nr. 76-74-4) 1.3. pentobarbitalnatriumsalt (CAS-nr. 57-33-0) 1.4. secobarbital (CAS-nr. 76-73-3) 1.5. secobarbitalnatriumsalt (CAS-nr. 309-43-3) 1.6. thiopental (CAS-nr. 76-75-5) 1.7. thiopentalnatriumsalt (CAS-nr. 71-73-8), også kendt som thiopentonnatrium || Note: Dette punkt omfatter også varer, der indeholder et af de narkosemidler, der er opført under barbituratnarkosemidler med kort eller længere varende virkning." Bilag
II "Bilag
IIIb "Generel
EU-udførselstilladelse nr. EU ... Del 1 – Varer Denne generelle udførselstilladelse dækker de
varer, der er opført i punkterne i bilag IIIa til forordning (EF) nr. 1236/2005 Del 2 – Bestemmelsessteder Der kræves ikke udførselstilladelse til
leveringer til et land eller et territorium, som er en del af Unionens
toldområde, hvilket med hensyn til Rådets forordning (EF) 1236/2005 omfatter
Ceuta, Helgoland og Melilla (artikel 18, stk. 2). Denne tilladelse gælder i hele Unionen for
udførsel til følgende bestemmelsessteder: Danske territorier, som ikke er en del af
toldområdet: - Færøerne - Grønland Franske territorier, som ikke er en del af
toldområdet: – Fransk Polynesien – de franske sydlige og antarktiske
områder – Ny Kaledonien – Saint-Barthélemy – Saint-Pierre og Miquelon – Wallis og Futuna Hollandske territorier, som ikke er en del af
toldområdet: - Aruba - Bonaire - Curaçao - Saba - Sint Eustatius - Sint-Maarten Britiske territorier, som ikke er en del af
toldområdet: - Anguilla - Bermuda - Falklandsøerne - Gibraltar - Montserrat - Saint Helena, Ascension og Tristan
da Cunha - Sydgeorgien og Sydsandwichøerne - Turks- og Caicosøerne Albanien Andorra Argentina Australien Benin Bolivia Bosnien-Hercegovina Canada Kap Verde Columbia Costa Rica Djibouti Ecuador Georgien Guinea-Bissau Honduras Island Kirgisistan Liberia Liechtenstein Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien Madagaskar Mexico Moldova Mongoliet Montenegro Mozambique Namibia Nepal New Zealand Nicaragua Norge Panama Paraguay Filippinerne Rwanda San Marino São Tomé og Príncipe Serbien Seychellerne Sydafrika Schweiz (inklusive Büsingen og Campione
d’Italia) Timor-Leste Tyrkiet Turkmenistan Ukraine Uruguay Usbekistan Venezuela Del 3 - Betingelser for og krav til
anvendelsen af denne generelle udførselstilladelse (1)
Denne tilladelse må ikke anvendes, hvis: –
eksportøren af de kompetente myndigheder i den
medlemsstat, hvor vedkommende har hjemsted, er blevet gjort bekendt med, at de
pågældende varer helt eller delvis er eller kan være beregnet til genudførsel
til et tredjeland eller til henrettelse i et tredjeland –
eksportøren ved eller har grund til at nære
mistanke om, at de pågældende varer helt eller delvis er beregnet til
genudførsel til et tredjeland eller til den anvendelse, der er omhandlet i
forrige led –
de pågældende varer udføres til en frizone eller et
frilager, som er beliggende på et bestemmelsessted, der er omfattet af denne
tilladelse –
eksportøren er producent af de pågældende
lægemidler og ikke har truffet en juridisk bindende aftale med distributøren
om, at sidstnævnte skal gøre alle leveringer og overførsler betinget af
indgåelsen af en juridisk bindende aftale, som - gerne ledsaget af en afskrækkende
kontraktmæssig sanktion - pålægger kunden mulighed (a)
ikke at anvende nogle af de varer, vedkommende
modtager fra distributøren, til henrettelse (b)
ikke at levere eller overføre nogle af disse varer
til en tredjepart, hvis kunden ved eller har grund til at nære mistanke om, at
varerne er eller kan være beregnet til henrettelse, og (c)
at pålægge en tredjepart, til hvem kunden måtte
levere eller overføre disse varer, samme krav. –
eksportøren ikke er producent af de pågældende
lægemidler og ikke har erhvervet en undertegnet erklæring om slutanvendelsen
fra slutbrugeren i bestemmelseslandet eller –
eksportøren ikke har indgået en juridisk bindende
aftale med distributøren eller slutbrugeren, ifølge hvilken det - gerne ledsaget
af en afskrækkende kontraktmæssig sanktion - kræves af distributøren eller,
såfremt aftalen er indgået med en slutbruger, af slutbrugeren, at vedkommende
indhenter forudgående tilladelse fra eksportøren til (a)
enhver overførsel eller levering af dele af
forsendelsen til en retshåndhævende myndighed i et land eller et territorium,
som ikke har afskaffet dødsstraffen (b)
enhver overførsel eller levering af dele af
forsendelsen til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som
indkøber relevante varer for eller yder tjenester, der involverer brugen af
sådanne varer, til en sådan retshåndhævende myndighed og (c)
enhver genudførsel eller overførsel af dele af
forsendelsen til et land eller et territorium, som ikke har afskaffet
dødsstraffen. (2)
Eksportører, som benytter denne tilladelse nr. EU..., skal underrette de kompetente myndigheder i
den medlemsstat, hvor de har hjemsted, om deres første anvendelse denne
tilladelse senest 30 dage efter datoen for den første eksport. Eksportører skal i
det administrative enhedsdokument også meddele, at de anvender denne tilladelse
EU 001 ved i rubrik 44 at anføre
referencen X002. (3)
De rapporteringskrav, der er knyttet til
anvendelsen af denne tilladelse, og de yderligere oplysninger, som den
medlemsstat, hvorfra udførslen finder sted, kan kræve om varer, der udføres i
henhold til denne tilladelse, fastsættes af medlemsstaterne. En medlemsstat kan
kræve, at de eksportører, der har hjemsted i denne medlemsstat, registreres
forud for den første anvendelse af denne tilladelse. Registreringen skal være
automatisk og skal straks og under alle omstændigheder inden for ti arbejdsdage
efter modtagelsen anerkendes af de kompetente myndigheder over for eksportøren.