EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014DC0417
Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on Luxembourg’s 2014 national reform programme and delivering a Council opinion on Luxembourg’s 2014 stability programme
Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Luxembourgs nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2014
Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Luxembourgs nationale reformprogram for 2014 og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2014
/* COM/2014/0417 final */
Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Luxembourgs nationale reformprogram for 2014_x000b__x000b_og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2014 /* COM/2014/0417 final - 2014/ () */
Henstilling med henblik på RÅDETS HENSTILLING om Luxembourgs nationale reformprogram for
2014
og med Rådets udtalelse om Luxembourgs stabilitetsprogram for 2014 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION, som henviser til traktaten om Den Europæiske
Unions funktionsmåde, særlig artikel 121, stk. 2, og artikel 148,
stk. 4, som henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1466/97
af 7. juli 1997 om styrkelse af overvågningen af budgetstillinger
samt overvågning og samordning af økonomiske politikker[1], særlig artikel 5, stk. 2, som henviser til henstillingen fra
Europa-Kommissionen[2], som henviser til beslutningerne fra
Europa-Parlamentet[3], som henviser til konklusionerne fra Det
Europæiske Råd, som henviser til udtalelse fra
Beskæftigelsesudvalget, som henviser til udtalelse fra Det Økonomiske
og Finansielle Udvalg, som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Social Beskyttelse, som henviser til udtalelse fra Udvalget for
Økonomisk Politik og som tager følgende i betragtning: (1)
Den 26. marts 2010 godkendte Det
Europæiske Råd Kommissionens forslag til en ny strategi for vækst og
beskæftigelse, Europa 2020, baseret på en øget koordinering af de økonomiske
politikker, som vil fokusere på nøgleområder, hvor der skal gøres en særlig
indsats for at øge Europas potentiale for bæredygtig vækst og konkurrenceevne. (2)
Rådet vedtog den 13. juli 2010 på grundlag af
Kommissionens forslag en henstilling om de overordnede retningslinjer for
medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker (2010-2014) og vedtog den
21. oktober 2010 en afgørelse om retningslinjer for medlemsstaternes
beskæftigelsespolitikker, som tilsammen udgør de "integrerede
retningslinjer". Medlemsstaterne blev opfordret til at tage de integrerede
retningslinjer i betragtning i deres nationale økonomiske politik og beskæftigelsespolitik. (3)
Den 29. juni 2012 vedtog stats- og
regeringscheferne en vækst- og beskæftigelsespagt, som udgør en sammenhængende
ramme for indsatsen på nationalt plan og på EU-plan samt i euroområdet under
anvendelse af alle tilgængelige løftestænger, instrumenter og politikker. De
traf beslutning om tiltag, der skal iværksættes af medlemsstaterne, og
forpligtede sig navnlig fuldt ud til at nå målene i Europa 2020-strategien og
gennemføre de landespecifikke henstillinger. (4)
Den 9. juli 2013 vedtog Rådet en henstilling
om Luxembourgs nationale reformprogram for 2013 og afgav en udtalelse om
Luxembourgs ajourførte stabilitetsprogram for 2012-2016. Den 15. november 2013 forelagde Kommissionen i overensstemmelse
med forordning (EU) nr. 473/2013[4] sin
udtalelse om Luxembourgs budgetudkast for 2014[5]. (5)
Den 13. november 2013 vedtog Kommissionen
den årlige vækstundersøgelse[6],
som markerede starten på det europæiske semester for samordning af de
økonomiske politikker 2014. Samme dag vedtog Kommissionen på grundlag af forordning
(EU) nr. 1176/2011 rapporten om varslingsmekanismen[7], hvori Luxembourg blev
udpeget som en af de medlemsstater, for hvilke der ville blive gennemført en
dybtgående undersøgelse. (6)
Den 20. december 2013 tilsluttede Det
Europæiske Råd sig prioriteterne med henblik på sikring af finansiel
stabilitet, finanspolitisk konsolidering og tiltag til fremme af vækst. Det
understregede behovet for at fortsætte en differentieret og vækstfremmende
finanspolitisk konsolidering, genetablere normale lånemuligheder i økonomien,
fremme vækst og konkurrenceevne, håndtere arbejdsløsheden og de sociale
konsekvenser af krisen og at modernisere den offentlige forvaltning. (7)
Den 5. marts 2014 offentliggjorde
Kommissionen resultaterne af sin dybtgående undersøgelse for Luxembourg[8], jf. artikel 5 i
forordning (EU) nr. 1176/2011. Kommissionens analyse fører til en
konklusion om, at Luxembourg ikke oplever makroøkonomiske ubalancer i
betydningen i proceduren i forbindelse med makroøkonomiske ubalancer. Nærmere
bestemt viser analysen af overskuddet på de løbende poster, at det ikke skyldes
manglende indenlandsk efterspørgsel, men snarere er resultatet af landets
særlige vækstmodel, der i høj grad er baseret på finansielle tjenesteydelser.
Der er risici, hvad angår den indenlandske finansielle stabilitet, som følge af
den store finansielle sektor, men de er relativt begrænsede, da sektoren er
diversificeret og specialiseret på samme tid. Den private sektors høje gæld,
særlig virksomheder uden for den finansielle sektor, afspejler hovedsagelig, at
der er et stort antal multinationale selskaber i landet, som bruger deres
afdelinger eller datterselskaber i Luxembourg til koncerninterne finansieringstransaktioner.
De offentlige finansers nuværende gunstige stilling er i høj grad afhængig af
bæredygtigheden af en vækstmodel, der er baseret på en stærk finansiel sektor,
og udgør på langt sigt en stor risiko for bæredygtigheden. (8)
Den 28. april 2014 forelagde Luxembourg sit
nationale reformprogram for 2014 og den 25. april 2014 sit stabilitetsprogram
for 2014. På grund af den indbyrdes sammenhæng mellem de to programmer er der
foretaget en samtidig vurdering af dem. (9)
Formålet med den mellemfristede budgetstrategi, der
er beskrevet i stabilitetsprogrammet for 2014, er at vende tilbage til den
mellemfristede målsætning i 2016 efter en væsentlig afvigelse fra den i 2015.
Programmet bekræfter den foregående mellemfristede målsætning om et overskud på
0,5 % af BNP, hvilket afspejler kravene i stabilitets- og vækstpagten. Det
(genberegnede) strukturelle offentlige overskud forventes at falde fra 1,4 % af
BNP i 2013 til 1,1 % i 2014 og at blive til et underskud på 0,1 % af
BNP i 2015. Derefter forventes gradvis stigende strukturelle overskud.
Luxembourg forventes derfor at nå sin mellemfristede målsætning i 2014, men at
afvige væsentligt fra den i 2015. Ifølge programmet forventes væksten i de
offentlige udgifter, eksklusive diskretionære foranstaltninger på
indtægtssiden, at ligge over den mellemfristede referencerate for potentiel
BNP-vækst i 2015. Samlet set er programmets målsætninger delvis i
overensstemmelse med den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, dog
med en afvigelse i 2015. Gældskvoten, som var 23,1 % af BNP i 2013 og
dermed et godt stykke under referenceværdien på 60 % af BNP, forventes at
falde yderligere i programperioden. Det makroøkonomiske scenarie, der danner
grundlag for de budgetmæssige fremskrivninger i programmet, som er udarbejdet
af en uafhængig organisation (STATEC) er en smule optimistiske for 2014 og
2015. Regeringen forventer en BNP-vækstrate på 3,2 % i både 2014 og 2015,
medens Kommissionens forårsprognose 2014 regner med henholdsvis 2,6 % og
2,7 %. Desuden er de foranstaltninger, som ligger til grund for det
finanspolitiske forløb i perioden 2015-2018 endnu ikke fuldt beskrevet af
myndighederne. Ifølge Kommissionens prognose, som ikke tager hensyn til de
seneste annoncerede foranstaltninger, anslås det strukturelle overskud at falde
til 0,6 % af BNP i 2014 og at blive til et underskud på 1,3 % af BNP
i 2015. Vækstraten for de offentlige udgifter, eksklusive diskretionære
foranstaltninger på indtægtssiden, forventes at ligge over den mellemfristede
referencerate for potentiel BNP-vækst i 2015, hvor der ventes en væsentlig
afvigelse. På grundlag af vurderingen af programmet for 2014 og Kommissionens
prognose i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 1466/97 mener Rådet, at der
er risiko for, at målene for programmet, som kun delvis er i overensstemmelse
med den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten, ikke nås, navnlig fra
2015. (10)
Regeringen forelagde i juli 2013 parlamentet et
udkast til en lov om gennemførelsen i national ret af bestemmelserne i Rådets
direktiv 85/2011 om medlemsstaternes budgetmæssige rammer og i traktaten om
stabilitet, samordning og styring. Dette udkast til lovgivning var programsat
til at træde i kraft den 1. januar 2014, men vedtagelsen blev forsinket, da
regeringen trådte tilbage i juli. Ifølge lovudkastet indføres en ny lov om et
flerårigt finanspolitisk program, der dækker samme periode, som den kommende
ajourføring af stabilitetsprogrammet. Loven om det flerårige finanspolitiske
program vil blive opdateret årligt sammen med det årlige budget. Den vil
omfatte en nærmere beskrivelse af planerne for at nå den mellemfristede
budgetmålsætning for den samlede offentlige sektor. Lovudkastet indfører
flerårige lofter i loven om det flerårige finanspolitiske program, som kun
omfatter den statslige sektor, men det er ikke angivet, hvad konsekvenserne er,
hvis lofterne overskrides. Lovudkastet omfatter ikke en regel for de nationale
udgifter, som kunne tjene som vejledning ved fastsættelsen af de flerårige
udgiftsmål. Der er dog bestemmelser vedrørende tilpasningsstien i retning af de
mellemfristede målsætninger, der skal overholdes. Et revideret lovudkast blev
forelagt parlamentet i marts 2014, og deri fastlægges bl.a., at den uafhængige
overvågning af de finanspolitiske regler overdrages til et nyoprettet organ,
"Conseil National des Finances Publiques". (11)
Derudover rammes momsindtægterne af de nye regler
om momsindtægter fra e-handel. Fra 2015 overgår momsindtægterne fra e-handel
fra det land, som udbyderen befinder sig i, til det land, hvor kunden befinder
sig. Regeringen har meddelt, at momssatserne vil blive forhøjet med to
procentpoint, hvilket delvis burde opveje indtægtstabet. På baggrund af den
udbredte anvendelse af nedsatte og stærkt nedsatte momssatser vil der også
kunne skaffes yderligere indtægter gennem en mere udbredt brug
af standardraten, hvilket ville kompensere yderligere for de omtalte tab. (12)
De offentlige bruttopensionsudgifters andel af BNP
i Luxembourg vil ifølge tallene i Kommissionens 2012-rapport om
befolkningsaldringen stige fra 9,2 % af BNP til 18,6 % af BNP i 2060.
Det skyldes hovedsageligt aldersrelaterede udgifter og navnlig pensioner.
Pensionsreformen fra 2012 havde et begrænset omfang og har ikke i det
væsentlige mindsket truslen mod de offentlige finansers langsigtede holdbarhed.
Den kortfristede finansiering af pensionssystemet garanteres aktuelt af en lav
ældrekvote og er afhængig af de bidrag, der betales af den forholdsvis unge
styrke grænsearbejdere. Fremover forventes denne tendens at vende, og
pensionsudgifterne og udgifterne til langtidspleje vil sandsynligvis stige
væsentligt. For at sikre pensionssystemets holdbarhed vil det være nødvendigt
at øge pensionsbidragssatsen betydeligt efter 2020 oven i den indbyggede
begrænsning af tilpasningen af pensioner til levestandarden. Dette indebærer,
at arbejde pålægges en væsentlig større byrde, som skal bæres af den kommende
aktive arbejdsstyrke, og det vil medføre et tab af omkostningskonkurrenceevne.
På baggrund af den aktuelt høje kompensationsgrad er der visse andre
foranstaltninger, som kunne være truffet for at sikre en mere rimelig fordeling
af byrderne over generationerne. Indførelse af et loft over
pensionstilpasningerne på baggrund af reallønsstigningerne vil få
pensionsreserverne til at stige. Derudover ville en forhøjelse af den faktiske
pensionsalder, som i øjeblikket er 59 år, ved at bringe den i overensstemmelse
med ændringer i den forventede levetid sikre pensionssystemets langsigtede
holdbarhed. Desuden bør mulighederne for førtidspensionering begrænses.
Finansielle incitamenter til at få arbejdstagerne til at blive længere på
arbejdsmarkedet, som det er fastsat i pensionsreformen, kan måske bidrage til
pensionssystemets holdbarhed, men beskæftigelsesmulighederne for ældre
arbejdstagere bør fremmes yderligere ved at styrke erhvervsfaglige uddannelser
og livslang læring. Luxembourg er nødt til at begrænse det fremtidige behov for
langtidspleje og de dermed forbundne omkostninger, hvis holdbarheden skal
sikres. Ydelserne inden for langtidspleje kunne også gøres mere
omkostningseffektive ved en styrket koordinering af sundheds- og socialydelser,
forbedret levering af ydelser og bedre støtte til familieplejere. (13)
Luxembourgs store overskud på de løbende poster
skyldes de finansielle tjenesteydelser og maskerer et vedvarende og gradvist
stigende underskud på varehandelsbalancen, som skyldes en langsom vækst i
eksporten. Denne tendens afspejler ganske vist den tiltagende betydning af
servicesektoren i økonomien, men den dækker også over et mere strukturelt tab
af omkostningskonkurrenceevne. Den seneste vedvarende stigning i
enhedslønomkostningerne har betydet, at Luxembourgs industrielle
konkurrenceevne er undermineret. Gradueringen af den automatiske
lønindeksering, som blev vedtaget af regeringen i 2012, udløber ved udgangen af
2014. Der er forskellige mulige fremgangsmåder, men det er vigtigt, at
lønninger og produktivitet bindes tættere sammen gennem en reform af
lønindekseringssystemet, så det bliver muligt at differentiere mellem sektorer.
Den stærke afhængighed af den finansielle sektor udgør en strukturel risiko for
Luxembourgs økonomi. Luxembourg må derfor fokusere på udviklingen af
højtspecialiserede virksomheder som et springbræt for innovationsbaseret vækst.
Selv om en firedobling af den offentlige sektors F&U-intensitet siden 2000
afspejler viljen til at udbygge den offentlige forskningskapacitet, vil
Luxembourg ikke nå sit F&U-intensitetsmål for 2020 på 2,3-2,6 % af
BNP, hvilket skyldes det bratte fald i erhvervslivets F&U-intensitet (fra
1,53 % af BNP i 2000 til 1 % i 2012). Præstationerne for så vidt
angår indikatorerne vedrørende samarbejde mellem offentlige forskningsinstitutioner
og virksomheder bør forbedres yderligere. Den reform vedrørende styrkelse af
innovative klynger, der blev lanceret i 2013, bør fortsættes. (14)
Selv om der er vedtaget en række foranstaltninger,
ligger ungdomsarbejdsløsheden permanent på et højt niveau, dvs. 17,4 % af
den aktive befolkning i 2013, dog er den faldet fra 18 % i 2012. Denne
kvote er stærkt afhængig af uddannelsesniveauet og kvoten er lavere blandt arbejdstagere
med en højere uddannelse. Luxembourgs uddannelsessystem står over for en række
specifikke udfordringer, f.eks. flersprogetheden og det særlige sæt
færdigheder, der efterspørges af et meget specialiseret arbejdsmarked med en
stor finansiel sektor. Resultaterne af OECD's undersøgelse af
uddannelsessøgendes færdigheder bekræftede, at der er brug for yderligere
foranstaltninger for at modvirke unge menneskers forholdsvis svage præstationer
i grundfagene; en udvikling som ses siden 2006. I denne forbindelse bør der
gennemføres reformer af de primære og sekundære uddannelsestrin. Derudover bør
kvaliteten og attraktiviteten af erhvervsfaglig og almen uddannelse forbedres
yderligere for at kunne levere en kvalificeret arbejdsstyrke til
arbejdsmarkedet, herunder navnlig arbejdstagere med indvandrerbaggrund.
Udformningen af beskatnings- og socialsikringssystemet er en af de centrale
årsager til meget høje arbejdsmarkedstærskler, som er blandt de højeste i EU,
for alle lønniveauer og familiesammensætninger. Herudover er
aktiveringspolitikkerne fortsat svage til trods for en nylig reformindsats, og
det er ikke obligatorisk at deltage i aktive arbejdsmarkedspolitikker på noget
tidspunkt i en arbejdsløshedsperiode, og der er ikke noget krav om at skulle
være aktivt arbejdssøgende, medens man deltager i aktive
arbejdsmarkedspolitikker. (15)
Luxembourg har forpligtet sig til at nedbringe sine
drivhusgasemissioner i ikke-ETS-sektorerne med 20 % frem til 2020, men
forventes at overskride dette mål med 23 procentpoint. Desuden forventes
2013-emissionerne at være 1 % højere end det mål, der er fastsat for 2013
i beslutningen om indsatsfordeling. Ca. 70 % af de transportrelaterede
emissioner vedrører brændstofeksport, bl.a. som følge af meget lave
brændstofafgifter. Anerkendelsen af brændstofeksport som en central
problemstilling i den anden nationale miljøhandlingsplan, der blev vedtaget i
maj 2013, er et skridt i den rigtige retning. Der er dog behov for mere
specifikke og langfristede foranstaltninger til at løse dette problem.
Miljøafgifter udgjorde 2,4 % af BNP i 2012, medens det i 2004 var 3,1 %.
Faldet skyldes bl.a. lavere indtægter fra energiafgifter som følge af den
manglende indeksering af energiafgifter. Transportafgifter, eksklusive
brændstof, udgjorde 0,2 % af BNP i 2012. Afgifterne på brændstof, der
anvendes til transport, er høje, dvs. 2,2 % af BNP, til trods for en
favorabel afgiftsordning for diesel, og dette skyldes først og fremmest
udenlandske bilister, som kommer for at tanke. Da miljøafgifter udgør en
undergennemsnitlig andel af de samlede skatteindtægter, kan udformningen af
miljøafgifterne forbedres, navnlig ved at øge beskatningen af energiprodukter
til transport. (16)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
gennemført en omfattende analyse af Luxembourgs økonomiske politik. Den har
vurderet stabilitetsprogrammet og det nationale reformprogram. Den har ikke
blot taget hensyn til deres relevans for en holdbar finanspolitik og
socioøkonomisk politik i Luxembourg, men også til, i hvor høj grad de er i
overensstemmelse med EU's regler og retningslinjer, da der er behov for at
styrke den samlede økonomiske styring i Den Europæiske Union, ved at der fra
EU-niveau ydes bidrag til kommende nationale beslutninger. Dens henstillinger under det europæiske semester er afspejlet i henstilling 1-5
nedenfor. (17)
På baggrund af denne vurdering har Rådet gennemgået
Luxembourgs stabilitetsprogram, og Rådets udtalelse[9] afspejles især i
henstilling 1 nedenfor. (18)
Som led i det europæiske semester har Kommissionen
også foretaget en analyse af den økonomiske politik i euroområdet som helhed.
På dette grundlag har Rådet vedtaget særlige henstillinger rettet til de
medlemsstater, der har euroen som valuta. Luxembourg bør også sikre fuld og
rettidig gennemførelse af disse henstillinger, HENSTILLER, at Luxembourg i perioden
2014-2015 træffer følgende foranstaltninger med henblik på at: 1. Fastholde en sund
finanspolitisk stilling i 2014 og styrke budgetstrategien væsentligt i 2015 for
at sikre, at den mellemfristede målsætning nås, fastholde den mellemfristede
målsætning herefter for at sikre de offentlige finansers langsigtede
holdbarhed, herunder bl.a. ved at tage højde for de implicitte udgifter i
forbindelse med befolkningens aldring. Styrke den finanspolitiske styring ved
at vedtage en mellemfristet budgetramme, der omfatter den overordnede styring
og flerårige udgiftslofter, og ved at iværksætte en uafhængig overvågning af de
finanspolitiske regler. Udbygge beskatningsgrundlaget yderligere, herunder
navnlig for forbrug. 2. Med sigte på at sikre den
finansielle holdbarhed begrænse de aldersrelaterede udgifter ved at gøre
langtidspleje mere omkostningseffektiv, fremme pensionsreformen for at hæve den
effektive pensionsalder, bl.a. ved at begrænse mulighederne for
førtidspensionering og kæde den lovbestemte pensionsalder sammen med den
forventede levetid. Forstærke indsatsen med henblik på at øge
erhvervsfrekvensen for ældre arbejdstagere, bl.a. ved at forbedre deres
beskæftigelsesegnethed gennem livslang læring. 3. Fremskynde vedtagelsen af
strukturelle foranstaltninger i samråd med arbejdsmarkedets parter og i overensstemmelse
med national praksis med henblik på en reform af lønindekseringssystemet, som
skal forbedre lønningernes tilpasning til udviklingen i produktiviteten,
navnlig på sektorniveau. Fremme bestræbelserne på at diversificere den
økonomiske struktur, bl.a. ved at fremme private investeringer i forskning og
gennem yderligere udvikling af samarbejdet mellem offentlig forskning og
private virksomheder. 4. Fremme indsatsen for at
begrænse ungdomsarbejdsløsheden for arbejdstagere med ringe kvalifikationer med
indvandrerbaggrund ved hjælp af en sammenhængende strategi, herunder ved
yderligere at forbedre udformningen og overvågningen af aktive
arbejdsmarkedspolitikker, for at overvinde den manglende overensstemmelse
mellem udbudte og efterspurgte kompetencer og for at mindske de økonomiske
ulemper ved at tage arbejde. Med dette mål for øje fremskynde gennemførelsen af
reformen af almen og erhvervsfaglig uddannelse, så der skabes en bedre
overensstemmelse mellem unges menneskers kompetencer og efterspurgte kompetencer
på arbejdsmarkedet. 5. Udvikle en sammenhængende
ramme og iværksætte konkrete foranstaltninger for at nå 2020-målet for
nedbringelse af drivhusgasemissionerne fra ikke-ETS-aktiviteter, navnlig gennem
beskatning af energiprodukter til transport. Udfærdiget i Bruxelles, den […]. På
Rådets vegne Formanden [1] EFT L 209 af 2.28.1997, s. 1. [2] COM(2014) 417 final. [3] P7_TA(2014)0128 og P7_TA(2014)0129. [4] EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11. [5] C(2013) 8006 final [6] COM(2013) 800 final. [7] COM(2013) 790 final. [8] SWD(2014) 84 final. [9] I medfør af artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr.
1466/97.