This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32016R1227
Commission Implementing Regulation (EU) 2016/1227 of 27 July 2016 amending Regulation (EEC) No 2568/91 on the characteristics of olive oil and olive-residue oil and on the relevant methods of analysis
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1227 af 27. juli 2016 om ændring af forordning (EØF) nr. 2568/91 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1227 af 27. juli 2016 om ændring af forordning (EØF) nr. 2568/91 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder
C/2016/4777
EUT L 202 af 28.7.2016, p. 7–13
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
No longer in force, Date of end of validity: 23/11/2022; stiltiende ophævelse ved 32022R2104
28.7.2016 |
DA |
Den Europæiske Unions Tidende |
L 202/7 |
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1227
af 27. juli 2016
om ændring af forordning (EØF) nr. 2568/91 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 91, første afsnit, litra d), samt andet afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1) |
Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2568/91 (2) fastsættes der kemiske og organoleptiske kendetegn for olivenolie og olie af olivenpresserester samt metoder til bedømmelse af disse kendetegn. Metoderne ajourføres regelmæssigt på grundlag af udtalelser fra kemisk sagkyndige og i overensstemmelse med det arbejde, der udføres i Det Internationale Olivenolieråd (i det følgende benævnt »IOC«). |
(2) |
For at sikre gennemførelsen på EU-plan af de seneste internationale standarder, der er fastsat i IOC, bør metoden til bestemmelse af indholdet frie syrer og metoden til organoleptisk vurdering af jomfruolier, der er fastsat i forordning (EØF) nr. 2568/91, ajourføres. |
(3) |
Forordning (EØF) nr. 2568/91 bør derfor ændres. |
(4) |
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter — |
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EØF) nr. 2568/91 foretages følgende ændringer:
1) |
Bilag II erstattes af teksten i bilag I til nærværende forordning |
2) |
Bilag XII ændres i overensstemmelse med bilag II til nærværende forordning. |
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2016.
På Kommissionens vegne
Jean-Claude JUNCKER
Formand
(1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
(2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2568/91 af 11. juli 1991 om kendetegnene for olivenolie og olie af olivenpresserester og de i den forbindelse anvendte metoder (EFT L 248 af 5.9.1991, s. 1).
BILAG I
»BILAG II
BESTEMMELSE AF INDHOLDET AF FRIE FEDTSYRER, KOLD METODE
1. FORMÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE
Metoden er en procedure til bestemmelse af indholdet af frie fedtsyrer i olivenolier og olier af olivenpresserester. Indholdet af frie fedtsyrer udtrykkes ved syreindhold beregnet som procentdelen af oliesyre.
2. PRINCIP
En analyseprøve opløses i en blanding af opløsningsmidler, hvorefter de tilstedeværende frie fedtsyrer bestemmes ved hjælp af en opløsning af kaliumhydroxid eller natriumhydroxid.
3. REAGENSER
Samtlige reagenser skal være af anerkendt analysekvalitet, og der anvendes destilleret vand eller vand af tilsvarende renhed.
3.1. Dietyhlether/ethanol, 95 % (v/v), blandet i forholdet 1:1 efter rumfang.
Nøjagtigt på anvendelsestidspunktet neutraliseres med en opløsning af kaliumhydroxid (3.2) ved tilstedeværelse af 0,3 ml phenolphtaleinopløsning (3.3) pr. 100 ml blanding.
Note 1: |
Dietylether er meget let antændelig og kan danne eksplosive peroxider. Under anvendelsen skal der derfor træffes særlige forholdsregler. |
Note 2: |
Hvis det ikke er muligt at anvende diethylether, kan en blanding af opløsningsmidler bestående af ethanol og toluen anvendes. Om nødvendigt kan ethanolen erstattes af 2-propanol. |
3.2. Indstillet opløsning af kaliumhydroxid eller natriumhydroxid i ethanol eller vand, c(KOH) ca. 0,1 mol/l eller om nødvendigt c(KOH) [eller c(NaOH)] ca. 0,5 mol/l. Disse opløsninger kan købes i handelen.
Den nøjagtige koncentration af kaliumhydroxidopløsningen (eller natriumhydroxidopløsningen) i ethanol eller vand skal være kendt og kontrolleres før brug. Der anvendes en opløsning, der er fremstillet mindst fem dage før brugen og dekanteret over i en flaske af brunt glas, lukket med en gummiprop. Opløsningen skal være farveløs eller strågul.
Hvis der observeres faseadskillelse ved anvendelse af kaliumhydroxidopløsningen (eller natriumhydroxidopløsningen) i vand, erstattes den vandige opløsning af en ethanolopløsning.
Note 3: |
En stabil farveløs opløsning af kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) kan fremstilles på følgende måde: 1 000 ml ethanol med 8 g kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) og 0,5 g aluminiumspåner bringes i kog og holdes kogende i 1 time med tilbageløb. Derefter destilleres omgående, og den krævede mængde kaliumhydroxid (eller natriumhydroxid) opløses i destillatet. Man lader opløsningen henstå i flere dage og dekanterer derefter den øverste klare væske fra bundfaldet af kaliumcarbonat (natriumcarbonat). |
Opløsningen kan også fremstilles uden destillation på følgende måde: til 1 000 ml ethanol (eller vand) tilsættes 4 ml aluminiumbutylat, hvorefter man lader blandingen henstå i nogle dage. Derefter dekanteres den ovenstående væske fra, og heri opløses den krævede mængde kaliumhydroxid (natriumcarbonat) opløses heri. Denne opløsning er klar til brug.
3.3. Phenolphtaleinopløsning, 10 g/l i 95-96 % (v/v) ethanol, eller alkaliblåt 6B eller thymolphthaleinopløsning, 20 g/l i 95-96 % (v/v) ethanol. Ved stærkt farvede olier skal alkaliblåt eller thymolphthalein anvendes.
4. APPARATUR
Sædvanligt laboratorieudstyr, herunder:
4.1 |
Analysevægt. |
4.2. |
250 ml Erlenmeyer-kolbe. |
4.3. |
10 ml burette, klasse A, med 0,05 ml inddelinger, eller tilsvarende automatburette. |
5. FREMGANGSMÅDE
5.1. Forberedelse af analyseprøve
Hvis analyseprøven er uklar, skal den filtreres.
5.2. Analyseprøve
Ud fra det antagne syreindhold udtages en prøve efter angivelserne i følgende tabel:
Forventet syreindhold (oliesyreindhold g/100g) |
Prøvens masse (g) |
Prøven afvejes med en nøjagtighed i g på |
0-2 |
10 |
0,02 |
> 2-7,5 |
2,5 |
0,01 |
> 7,5 |
0,5 |
0,001 |
Prøven afvejes i Erlenmeyer-kolben (4.2).
5.3. Bestemmelse
Prøven (5.2) opløses i 50-100 ml af den på forhånd neutraliserede blanding af diethylether/ethanol (3.1).
Under omrøring titreres med kaliumhydroxidopløsning (eller natriumhydroxidopløsning), 0,1 mol/l (3.2) (se note 4), indtil indikatoren slår om (farveindikatorens farve skal holde sig i mindst 10 sek.).
Note 4: |
Hvis den nødvendige mængde 0,1 mol/l kaliumhydroxidopløsning (eller natriumhydroxidopløsning) overstiger 10 ml, anvendes i stedet en opløsning på 0,5 mol/l, eller prøvens masse tilpasses til det forventede indhold af frie syrer og den foreslåede tabel. |
Note 5: |
Bliver opløsningen uklar under titreringen, tilsættes så meget opløsningsmiddelblanding (3.1), at opløsningen bliver klar. |
Der udføres endnu en bestemmelse, hvis det første resultat ligger over den fastlagte grænseværdi for den pågældende oliekategori.
6. ANGIVELSE AF RESULTATER
Syreindholdet i % oliesyre, udtrykt som vægtprocent =
hvor:
V |
= |
rumfanget i ml af den anvendte titrerede kaliumhydroxidopløsning (eller natriumhydroxidopløsning) |
c |
= |
den nøjagtige koncentration i mol/l af den anvendte titrerede kaliumhydroxidopløsning (eller natriumhydroxidopløsning) |
M |
= |
282 g/mol, molvægten i g/mol af oliesyren |
m |
= |
massen af analyseprøven i gram. |
Oliesyreindhold angives som følger:
a) |
to decimaler for værdier fra 0 og til og med 1 |
b) |
én decimal for værdier fra 1 og til og med 100.« |
BILAG II
I bilag XII til forordning (EØF) nr. 2568/91 foretages følgende ændringer:
1) |
Punkt 3.3 affattes således: »3.3. Frivillig anvendelse af ord og udtryk på etiketter Panellederen kan på anmodning attestere, at de bedømte olier overholder de definitioner og intervaller, der udelukkende svarer til følgende udtryk i forhold til intensiteten og opfattelsen af egenskaberne. Positive egenskaber (frugtagtig, bitter og skarp): I forhold til intensiteten af opfattelsen benyttes udtrykket:
Liste over udtryk, der benyttes i forhold til intensiteten af opfattelsen:
|
2) |
Punkt 9.1.1 affattes således:
|
3) |
Punkt 9.4 affattes således: »9.4. Klassifikation af olien Olien klassificeres på følgende måde i forhold til medianen for mangler og medianen for egenskaben frugtagtig. Ved medianen for manglerne forstås medianen for den mangel, der opfattes med den største intensitet. Medianen for mangler og medianen for egenskaben frugtagtig udtrykkes med én decimal. Olien klassificeres ved at sammenligne værdien af medianen for mangler og medianen for egenskaben frugtagtig med de referenceintervaller, der er anført nedenfor. Da grænseværdien for disse intervaller er fastlagt under hensyntagen til metodens fejlmargen, anses de for at være absolutte. Med computerprogrammer er det muligt at vise klassifikationen i en tabel med statistiske data eller som grafik.
|
4) |
Følgende tilføjes som punkt 9.5: »9.5. Kriterier for godkendelse og afvisning af dobbelte analyser Den normaliserede fejl, der er defineret nedenfor, anvendes til at bestemme, hvorvidt de to resultater af en dobbelt analyser er homogene og statistiske acceptable:
hvor Me1 og Me2 er medianerne for den dobbelte analyse (dvs. første og anden analyse), og U1 og U2 er de ekspanderede usikkerheder for de to værdier, som beregnes i henhold til tillæg I som følger:
U
1 = c × s* hvor
For den ekspanderede usikkerhed gælder, at c = 1,96; således at: U1 = 0,0196 × CVr × Me1 hvor CVr er den robuste variationskoefficient. En skal være 1,0 eller derunder, hvis de to opnåede værdier skal anses for ikke at være statistisk forskellige.« |