This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 31994R1733
Council Regulation (EC) No 1733/94 of 11 July 1994 prohibiting the satisfying of claims with regard to contracts and transactions the performance of which was affected by the United Nations Security Council Resolution No 757 (1992) and related resolutions
Rådets forordning (EF) nr. 1733/94 af 11. juli 1994 om forbud mod at indfri fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner
Rådets forordning (EF) nr. 1733/94 af 11. juli 1994 om forbud mod at indfri fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner
EFT L 182 af 16.7.1994, p. 1–3
(ES, DA, DE, EL, EN, FR, IT, NL, PT) Dokumentet er offentliggjort i en specialudgave
(FI, SV, CS, ET, LV, LT, HU, MT, PL, SK, SL, BG, RO, HR)
In force
Rådets forordning (EF) nr. 1733/94 af 11. juli 1994 om forbud mod at indfri fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner
EF-Tidende nr. L 182 af 16/07/1994 s. 0001 - 0003
den finske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0089
den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0089
RAADETS FORORDNING (EF) Nr. 1733/94 af 11. juli 1994 om forbud mod at indfri fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 228 A, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til Raadets afgoerelse 94/366/FUSP af 13. juni 1994 om den faelles holdning, der er fastlagt af Raadet paa grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende forbud mod, at anmodninger som omhandlet i punkt 9 i resolution 757 (1992) fra FN's Sikkerhedsraad efterkommes (1), og ud fra foelgende betragtninger: Ved forordning (EOEF) nr. 1432/92 (2), (EOEF) nr. 2656/92 (3) og (EOEF) nr. 990/93 (4) har Faellesskabet truffet foranstaltninger til at forhindre Faellesskabets samhandel med Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro); som foelge af embargoen over for Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) er der risiko for, at dette land rejser fordringer over for erhvervsvirksomheder i Faellesskabet og i tredjelande; De Forenede Nationers Sikkerhedsraad vedtog den 30. maj 1992 resolution 757 (1992), hvis paragraf 9 omhandler Den Foederative Republik Jugoslaviens (Serbiens og Montenegros) fordringer i forbindelse med kontrakter og transaktioner, der er omfattet af de foranstaltninger, som Sikkerhedsraadet har besluttet at ivaerksaette ved naevnte resolution og dermed forbundne resolutioner; det er noedvendigt til stadighed at beskytte erhvervsvirksomhederne mod saadanne fordringer og afskaere Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) fra et opnaa kompensation for embargoens negative virkninger - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING: Artikel 1 I denne forordning forstaas ved 1) »kontrakt eller transaktion« enhver transaktion uanset form og uanset, hvilken lov der finder anvendelse paa den, bestaaende af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgaaet mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik herpaa enhver finansiel garanti og modgaranti og enhver kredit, ogsaa selv om de er juridisk uafhaengige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstaar i forbindelse med en saadan transaktion 2) »fordring« enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er fremsat foer eller efter datoen for denne forordnings ikrafttraeden, og som har tilknytning til gennemfoerelsen af en kontrakt eller transaktion, saerlig: a) en fordring, som tager sigte paa opfyldelse af enhver forpligtelse, som er resultatet af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion b) en fordring, som tager sigte paa forlaengelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form c) et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion d) et modkrav e) en fordring, som tager sigte paa, ogsaa ved eksigibilitet, at opnaa anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgoerelse, uanset hvor den er afsagt 3) »foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner«: De Forenede Nationers Sikkerhedsraads foranstaltninger eller foranstaltninger truffet af De Europaeiske Faellesskaber, enhver stat, ethvert land eller enhver international organisation i medfoer af, i forbindelse med eller i overensstemmelse med Sikkerhedsraadets relevante beslutninger eller enhver aktion, herunder enhver militaeraktion, hvortil Sikkerhedsraadet har givet sin bemyndigelse i tilknytning til embargoen mod Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) 4) »fysisk eller juridisk person i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro)«: a) staten Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) eller enhver offentlig myndighed i denne stat b) enhver fysisk person, som befinder sig eller har sin bopael i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) c) enhver juridisk person, der har sit hjemsted eller sit hovedsaede i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) d) enhver juridisk person, der direkte eller indirekte kontrolleres af en eller flere af ovennaevnte personer. Opfyldelsen af en kontrakt eller transaktion anses ligeledes for at vaere omfattet af de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner, hvis fordringens eksistens eller indhold direkte eller indirekte er et resultat af disse foranstaltninger, jf. dog artikel 2. Artikel 2 1. Det er forbudt at indfri eller at tage skridt til at indfri enhver fordring, der fremsaettes af a) enhver fysisk eller juridisk person i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro), eller enhver fysisk eller juridisk person som handler gennem en fysisk eller juridisk person i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) b) enhver fysisk eller juridisk person, som direkte eller indirekte handler paa vegne af eller til fordel for en eller flere fysiske eller juridiske personer i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) c) enhver fysisk eller juridisk person, som goer en overdragelse af rettigheder gaeldende, eller som fremsaetter en fordring gennem en eller flere fysiske eller juridiske personer i Den Foederative Republik Jugoslavien (Serbien og Montenegro) d) enhver anden fysisk eller juridisk person som omhandlet i paragraf 9 i De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) e) enhver fysisk eller juridisk person, der fremsaetter en fordring som foelge af eller i forbindelse med indfrielsen af en finansiel garanti eller modgaranti til fordel for en eller flere af ovennaevnte fysiske eller juridiske personer og som foelger af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion, som helt eller delvis, direkte eller indirekte er omfattet af de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner. 2. Dette forbud finder anvendelse paa Faellesskabets omraade og paa enhver statsborger i en medlemsstat og enhver juridisk person, der er registreret eller oprettet i henhold til en medlemsstats lovgivning. Artikel 3 Med forbehold af de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner finder artikel 2 ikke anvendelse paa: a) fordringer i tilknytning til transaktioner, bortset fra finansielle garantier og modgarantier, hvis de i artikel 2 naevnte fysiske eller juridiske personer over for en medlemsstats domstol kan bevise, at parterne har accepteret fordringen forud for de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner, og at disse foranstaltninger ikke har indvirket paa fordringens eksistens eller indhold b) fordringer med henblik paa udbetaling i henhold til en forsikringsaftale, som vedroerer en begivenhed, der er indtruffet forud for vedtagelsen af de i artikel 2 naevnte foranstaltninger, eller i henhold til en forsikringsaftale i en medlemsstat, hvor denne aftale er obligatorisk c) fordringer med henblik paa udbetaling af beloeb, som er indbetalt paa en konto, der er spaerret i medfoer af de i artikel 2 naevnte foranstaltninger, forudsat at denne udbetaling ikke omfatter beloeb, der er indbetalt som garanti for de i samme artikel omhandlede kontrakter d) fordringer vedroerende arbejdskontrakter, der er underlagt en medlemsstats lovgivning e) fordringer vedroerende betaling af varer, som de i artikel 2 naevnte personer over en retsinstans i en medlemsstat kan bevise, er blevet eksporteret inden vedtagelsen af de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner, og at disse foranstaltninger ikke har indvirket paa fordringens eksistens eller indhold f) fordringer vedroerende beloeb, som de i artikel 2 naevnte personer over for en retsinstans i en medlemsstat kan bevise, skyldes i forbindelse med et laan, der er ydet inden vedtagelsen af de foranstaltninger, der er besluttet i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 757 (1992) og dermed forbundne resolutioner, og at disse foranstaltninger ikke har indvirket paa fordringens eksistens eller indhold forudsat at fordringen ikke omfatter noget beloeb i form af renter, godtgoerelse eller andet som kompensation for, at der som foelge af disse foranstaltninger ikke har fundet nogen indfrielse sted i henhold til den paagaeldende kontrakts eller transaktions betingelser. Artikel 4 I forbindelse med enhver procedure vedroerende inddrivelse af en fordring paahviler det den person, der soeger at faa fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til artikel 2. Artikel 5 Hver medlemsstat fastsaetter, hvilke sanktioner der skal anvendes i tilfaelde af overtraedelse af denne forordnings bestemmelser. Artikel 6 Denne forordning traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. juli 1994. Paa Raadets vegne Th. WAIGEL Formand (1) EFT nr. L 165 af 1. 7. 1994, s. 1. (2) EFT nr. L 151 af 3. 6. 1992, s. 1. Forordningen er ophaevet ved forordning (EOEF) nr. 990/93 (EFT nr. L 102 af 28. 4. 1993, s. 14). (3) EFT nr. L 266 af 12. 9. 1992, s. 27. Forordningen er ophaevet ved forordning (EOEF) nr. 990/93. (4) EFT nr. L 102 af 28. 4. 1993, s. 14.