EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 02006R1925-20230622
Regulation (EC) No 1925/2006 of the European Parliament and of the Council of 20 December 2006 on the addition of vitamins and minerals and of certain other substances to foods
Consolidated text: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer
02006R1925 — DA — 22.06.2023 — 012.001
Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1925/2006 af 20. december 2006 om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer (EUT L 404 af 30.12.2006, s. 26) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
nr. |
side |
dato |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 108/2008 af 15. januar 2008 |
L 39 |
11 |
13.2.2008 |
|
KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 1170/2009 af 30. november 2009 |
L 314 |
36 |
1.12.2009 |
|
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1161/2011 af 14. november 2011 |
L 296 |
29 |
15.11.2011 |
|
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 |
L 304 |
18 |
22.11.2011 |
|
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 119/2014 af 7. februar 2014 |
L 39 |
44 |
8.2.2014 |
|
L 67 |
4 |
12.3.2015 |
||
L 173 |
9 |
6.7.2017 |
||
L 110 |
17 |
25.4.2019 |
||
L 110 |
21 |
25.4.2019 |
||
L 96 |
6 |
19.3.2021 |
||
L 151 |
37 |
2.6.2022 |
||
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2022/2340 af 30. november 2022 |
L 310 |
7 |
1.12.2022 |
|
L 143 |
6 |
2.6.2023 |
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1925/2006
af 20. december 2006
om tilsætning af vitaminer og mineraler samt visse andre stoffer til fødevarer
KAPITEL I
FORMÅL, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse med forbehold af specifikke fællesskabsbestemmelser om:
fødevarer til særlig ernæring og, i mangel af specifikke bestemmelser, krav til sådanne produkters sammensætning, som nødvendiggøres af særlige ernæringsmæssige behov hos de personer, de er beregnet til
nye fødevarer og nye fødevareingredienser
genetisk modificerede fødevarer
tilsætningsstoffer og aromaer
godkendte ønologiske fremgangsmåder og behandlingsmetoder.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
»autoriteten«: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed ( 1 )
»andre stoffer«: stoffer, som ikke er vitaminer eller mineraler, og som har en ernæringsmæssig eller fysiologisk virkning.
KAPITEL II
TILSÆTNING AF VITAMINER OG MINERALER
Artikel 3
Krav i forbindelse med tilsætningen af vitaminer og mineraler
Vitaminer og mineraler kan i en for den menneskelige krop biotilgængelig form tilsættes fødevarer, hvad enten næringsstoffet normalt findes i den pågældende fødevare eller ej, for især at tage hensyn til følgende:
en mangel på et eller flere vitaminer og/eller mineraler i befolkningen eller i bestemte befolkningsgrupper, som kan dokumenteres ved kliniske eller subkliniske mangler eller sandsynliggøres, fordi indtaget af næringsstoffer skønnes at være lavt, eller
muligheden for at forbedre befolkningens eller bestemte befolkningsgruppers ernæringstilstand og/eller afhjælpe et eventuelt mangelfuldt indtag af vitaminer eller mineraler gennem kosten som følge af ændrede kostvaner, eller
fremskridt i den almindeligt anerkendte videnskabelige viden om vitaminers og mineralers rolle i ernæringen og deraf følgende betydning for sundheden.
Ændringer i de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede lister vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3, idet der tages hensyn til autoritetens udtalelse.
I særligt hastende tilfælde kan Kommissionen anvende hasteproceduren i artikel 14, stk. 4, med henblik på at lade et vitamin eller et mineral udgå fra de i nærværende artikels stk. 1 omhandlede lister.
Inden sådanne ændringer vedtages, hører Kommissionen de berørte parter, især ledere af fødevarevirksomheder og forbrugergrupper.
Artikel 4
Begrænsninger for tilsætning af vitaminer og mineraler
Vitaminer og mineraler må ikke tilsættes til:
uforarbejdede fødevarer, bl.a. frugt, grøntsager, kød, fjerkræ og fisk
drikkevarer med et alkoholindhold på over 1,2 % vol.; dette gælder dog, uanset artikel 3, stk. 2, ikke for produkter
omhandlet i artikel 44, stk. 6 og 13, i Rådets forordning (EF) nr. 1493/1999 af 17. maj 1999 om den fælles markedsordning for vin ( 2 ),
som blev markedsført før vedtagelsen af denne forordning, og
som en medlemsstat har underrettet Kommissionen om i overensstemmelse med artikel 11,
under forudsætning af, at der ikke anvendes ernærings- eller sundhedsanprisninger.
Foranstaltninger til fastsættelse af yderligere fødevarer eller fødevarekategorier, hvortil der ikke må tilsættes bestemte vitaminer og mineraler, og til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, kan vedtages efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3, på grundlag af videnskabelig dokumentation og under hensyntagen til deres næringsværdi.
Artikel 5
Renhedskriterier
Artikel 6
Betingelser for tilsætning af vitaminer og mineraler
De i stk. 1 omhandlede maksimumsmængder og de i stk. 2 omhandlede betingelser fastsættes under hensyntagen til:
de øvre sikre indtagsniveauer for vitaminer og mineraler fastsat ved en videnskabelig risikovurdering på grundlag af almindeligt anerkendte videnskabelige data, om nødvendigt under hensyntagen til forskellige forbrugergruppers varierende grad af følsomhed, og
vitamin- og mineralindtag fra andre kostkilder.
Ved fastsættelsen af de i stk. 1 omhandlede maksimumsmængder og de i stk. 2 omhandlede betingelser for vitaminer og mineraler, for hvilke referenceindtagene for befolkningen ligger tæt på de øvre sikre indtagsniveauer, tages der ligeledes, i det fornødne omfang, hensyn til følgende:
enkeltprodukters bidrag til den samlede befolknings eller bestemte befolkningsgruppers almindelige kost
produktets ernæringsprofil udarbejdet i henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006.
Artikel 7
Mærkning, præsentation og reklame
KAPITEL III
TILSÆTNING AF VISSE ANDRE STOFFER
Artikel 8
Stoffer, der er forbudt, underlagt begrænsninger eller under fællesskabsovervågning
Kommissionen kan på eget initiativ eller på grundlag af oplysninger, den modtager fra medlemsstaterne, efter autoritetens vurdering af de tilgængelige oplysninger i hvert enkelt tilfælde efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3, træffe afgørelser til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, med henblik på om nødvendigt at anføre stoffet eller ingrediensen i bilag III. Navnlig gælder, at hvis:
der er konstateret sundhedsskadelige virkninger, skal stoffet og/eller den ingrediens, der indeholder stoffet:
enten anføres i bilag III, del A, og tilsætning heraf til fødevarer eller anvendelse heraf i fremstillingen af fødevarer forbydes
eller anføres i bilag III, del B, og tilsætning heraf til fødevarer eller anvendelse heraf i fremstillingen af fødevarer må kun ske på de deri fastsatte betingelser
det er konstateret, at der er mulighed for sundhedsskadelige virkninger, men der fortsat er videnskabelig usikkerhed herom, skal stoffet anføres i bilag III, del C.
I særligt hastende tilfælde kan Kommissionen anvende hasteproceduren i artikel 14, stk. 4, med henblik på at anføre stoffet eller ingrediensen i bilag III, del A eller B.
Inden fire år efter den dato, hvor et stof er blevet anført i bilag III, del C, træffes der efter forskriftsproceduren med kontrol i artikel 14, stk. 3, og under hensyntagen til autoritetens udtalelse om den dokumentation, der måtte være blevet forelagt til evaluering, jf. nærværende artikels stk. 4, afgørelse til ændring af ikke-væsentlige bestemmelser i denne forordning, om generelt at tillade anvendelsen af et stof, der er anført i bilag III, del C, eller om at anføre det i bilag III, del A eller B, alt efter hvad der er relevant.
I særligt hastende tilfælde kan Kommissionen anvende hasteproceduren i artikel 14, stk. 4, med det formål at anføre stoffet eller ingrediensen i bilag III, del A eller B.
KAPITEL IV
ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 9
Fællesskabsregister
Registret skal omfatte følgende:
vitaminer og mineraler, som må tilsættes til fødevarer, jf. bilag I
vitaminsammensætninger og mineralske stoffer, som må tilsættes til fødevarer, jf. bilag II
maksimums- og minimumsmængder af vitaminer og mineraler, som må tilsættes til fødevarer, og eventuelle betingelser herfor fastsat i overensstemmelse med artikel 6
oplysninger om nationale bestemmelser om obligatorisk tilsætning af vitaminer og mineraler, jf. artikel 11
enhver begrænsning med hensyn til tilsætning af vitaminer og mineraler, jf. artikel 4
stoffer, for hvilke der er forelagt dokumentation i henhold til artikel 17, stk. 1, litra b)
oplysninger om de i bilag III anførte stoffer samt begrundelsen for, at de er anført deri
oplysninger om de i bilag III, del C, anførte stoffer, som det generelt er tilladt at anvende, jf. artikel 8, stk. 5.
Artikel 10
Frie varebevægelser
Medmindre andet er fastsat i traktaten, særlig artikel 28 og 30, må medlemsstaterne hverken begrænse eller forbyde handel med fødevarer, der opfylder kravene i denne forordning og fællesskabsretsakter, der er vedtaget til gennemførelse heraf, ved at anvende ikke-harmoniserede nationale bestemmelser om tilsætning af vitaminer og mineraler til fødevarer.
Artikel 11
Nationale bestemmelser
Hvis en medlemsstat i mangel af fællesskabsbestemmelser finder det nødvendigt at vedtage ny lovgivning
om obligatorisk tilsætning af vitaminer og mineraler til bestemte fødevarer eller fødevarekategorier eller
om forbud mod eller begrænsning af anvendelsen af visse andre stoffer ved fremstillingen af nærmere angivne fødevarer
underretter den Kommissionen efter proceduren i artikel 12.
Artikel 12
Underretningsprocedure
Hvis Kommissionens udtalelse er negativ, afgør den efter proceduren i artikel 14, stk. 2, og inden udløbet af den periode, der er nævnt i første afsnit, om de påtænkte foranstaltninger må gennemføres. Kommissionen kan kræve, at der foretages visse ændringer af de påtænkte foranstaltninger.
Artikel 13
Beskyttelsesforanstaltninger
Den underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen herom og begrunder sin afgørelse.
Kommissionen kan indlede denne procedure på eget initiativ.
Artikel 14
Udvalgsprocedure
Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
Perioden i artikel 5, stk. 6, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.
Artikel 15
Overvågning
For at gøre det lettere at foretage en effektiv overvågning af fødevarer, der er tilsat vitaminer og mineraler, og af fødevarer, der indeholder stoffer, der er anført i bilag III, del B og C, kan medlemsstaterne kræve, at producenten eller den, der er ansvarlig for markedsføringen af sådanne fødevarer på deres område, underretter den kompetente myndighed om denne markedsføring ved at forelægge et eksemplar af den mærkning, der anvendes til produktet. Der kan i sådanne tilfælde også kræves oplysninger om tilbagetrækning af produktet fra markedet.
Artikel 16
Evaluering
Senest den 19. juli 2013 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om virkningerne af denne forordnings gennemførelse, navnlig for så vidt angår udviklingen på markedet for fødevarer tilsat vitaminer og mineraler, forbruget heraf, befolkningens indtag af næringsstoffer og ændrede kostvaner samt tilsætning af visse andre stoffer, eventuelt med relevante forslag til ændring af denne forordning, som Kommissionen måtte finde nødvendige. Medlemsstaterne skal i den forbindelse senest den 1. juli 2012 forelægge de nødvendige relevante oplysninger for Kommissionen. Gennemførelsesbestemmelserne til denne artikel udformes efter proceduren i artikel 14, stk. 2.
Artikel 17
Overgangsforanstaltninger
Uanset artikel 3, stk. 1, kan medlemsstaterne indtil den 19. januar 2014 tillade anvendelse på deres område af vitaminer og mineraler, der ikke er anført i bilag I, eller i former, der ikke er anført i bilag II, forudsat:
at det pågældende stof anvendes som tilsætning til fødevarer, der markedsføres i Fællesskabet den 19. januar 2007, og
at autoriteten ikke har afgivet negativ udtalelse om anvendelsen af dette stof eller om anvendelse af stoffet i den pågældende form i fremstillingen af fødevarer, på grundlag af dokumentation til støtte for anvendelsen af det pågældende stof, som medlemsstaten skal forelægge for Kommissionen senest den 19. januar 2010.
Artikel 18
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juli 2007
Fødevarer, som markedsføres eller mærkes inden den 1. juli 2007, og som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, kan markedsføres indtil deres sidste holdbarhedsdato, dog senest indtil den 31. december 2009.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
BILAG I
VITAMINER OG MINERALER, DER MÅ TILSÆTTES TIL FØDEVARER
1. Vitaminer
Vitamin A
Vitamin D
Vitamin E
Vitamin K
Vitamin B1
Vitamin B2
Niacin
Pantothensyre
Vitamin B6
Folsyre
Vitamin B12
Biotin
Vitamin C
2. Mineraler
Calcium
Magnesium
Jern
Kobber
Jod
Zink
Mangan
Natrium
Kalium
Selen
Chrom
Molybdæn
Fluor
Chlor
Phosphor
Bor
BILAG II
Vitamin- og mineralkilder, der må tilsættes til fødevarer
1. Vitaminkilder
VITAMIN A
retinol
retinylacetat
retinylpalmitat
beta-caroten
VITAMIN D
cholecalciferol
ergocalciferol
VITAMIN E
D-alpha-tocopherol
DL-alpha-tocopherol
D-alpha-tocopherylacetat
DL-alpha-tocopherylacetat
D-alpha-tocopherylsuccinat
VITAMIN K
phylloquinon (phytomenadion)
menaquinon ( *1 )
VITAMIN B1
thiaminhydrochlorid
thiaminmononitrat
VITAMIN B2
riboflavin
riboflavin-5′-phosphat, natrium
NIACIN
nikotinsyre
nikotinamid
nicotinamidribosidchlorid
PANTOTHENSYRE
calcium-D-pantothenat
natrium-D-pantothenat
dexpantothenol
VITAMIN B6
pyridoxinhydrochlorid
pyridoxin-5′-phosphat
pyridoxindipalmitat
FOLSYRE
pteroylmonoglutaminsyre
calcium-L-methylfolat
VITAMIN B12
cyanocobalamin
hydroxocobalamin
BIOTIN
D-biotin
VITAMIN C
L-ascorbinsyre
natrium-L-ascorbat
calcium-L-ascorbat
kalium-L-ascorbat
L-ascorbyl-6-palmitat
2. Mineralkilder
calciumcarbonat
calciumchlorid
calciumcitratmalat
calciumsalte af citronsyre
calciumgluconat
calciumglycerophosphat
calciumlactat
calciumsalte af orthophosphorsyre
calciumhydroxid
calciummalat
calciumoxid
calciumsulfat
calciumsalte af phosphoryloligosaccharider
magnesiumacetat
magnesiumcarbonat
magnesiumchlorid
magnesiumsalte af citronsyre
magnesiumgluconat
magnesiumglycerophosphat
magnesiumsalte af orthophosphorsyre
magnesiumlactat
magnesiumhydroxid
magnesiumoxid
magnesiumkaliumcitrat
magnesiumsulfat
ferrobisglycinat
ferrocarbonat
ferrocitrat
ferriammoniumcitrat
ferrogluconat
ferrofumarat
natrium-ferridiphosphat
ferrolactat
ferrosulfat
jern(II)ammoniumphosphat
jern(III)natrium-EDTA
ferridiphosphat (ferripyrophosphat)
ferrisaccharat
jern (carbonyl + elektrolytisk + hydrogenreduceret)
cupricarbonat
cupricitrat
cuprigluconat
cuprisulfat
kobber-lysin-complex
natriumjodid
natriumjodat
kaliumjodid
kaliumjodat
zinkacetat
zinkbisglycinat
zinkchlorid
zinkcitrat
zinkgluconat
zinklactat
zinkoxid
zinkcarbonat
zinksulfat
manganocarbonat
manganochlorid
manganocitrat
manganogluconat
manganoglycerophosphat
manganosulfat
natriumbicarbonat
natriumcarbonat
natriumcitrat
natriumgluconat
natriumlactat
natriumhydroxid
natriumsalte af orthophosphorsyre
selenberiget gær ( *2 )
natriumselenat
natriumhydrogenselenit
natriumselenit
natriumfluorid
kaliumfluorid
kaliumbicarbonat
kaliumcarbonat
kaliumchlorid
kaliumcitrat
kaliumgluconat
kaliumglycerophosphat
kaliumlactat
kaliumhydroxid
kaliumsalte af orthophosphorsyre
chrom(III)chlorid og hexahydrat heraf
chrom(III)sulfat og hexahydrat heraf
chrompicolinat
chrom(III)lactat, trihydrat
ammoniummolybdat (molybdæn VI)
natriummolybdat (molybdæn VI)
borsyre
natriumborat
BILAG III
STOFFER, HVIS ANVENDELSE I FØDEVARER ER FORBUDT, UNDERLAGT BEGRÆNSNINGER ELLER ER UNDER FÆLLESSKABSOVERVÅGNING
Del A — Forbudte stoffer
Aloe-emodin og alle præparater, hvor dette stof forekommer
Danthron og alle præparater, hvor dette stof forekommer
Emodin og alle præparater, hvor dette stof forekommer
Ephedra-urt og præparater heraf, der stammer fra Ephedra-arter
Præparater af blade af Aloe-arter, der indeholder hydroxyantracenderivater
Bark af johimbe og præparater heraf, der stammer fra johimbe (Pausinystalia johimbe (K. Schum) Pierre ex Beille)
DEL B
Stoffer, hvis anvendelse er underlagt begrænsninger
Stof, hvis anvendelse er underlagt begrænsninger |
Anvendelsesbetingelser |
Yderligere krav |
Ekstrakter af grøn te indeholdende (-)-epigallocatechin-3-gallat (1) |
En daglig portion af en fødevare eller et kosttilskud skal indeholde under 800 mg (-)-epigallocatechin-3-gallat. |
Mærkningen skal angive, hvor mange portioner af fødevaren der udgør den maksimale daglige indtagelse, og indeholde en advarsel om ikke at indtage en daglig mængde på 800 mg (-)-epigallocatechin-3-gallat eller derover. Indholdet af (-)-epigallocatechin-3-gallat pr. portion af fødevaren skal fremgå af mærkningen. Mærkningen skal indeholde følgende advarsler: »Bør ikke indtages, hvis du samme dag indtager andre produkter, der indeholder grøn te«. »Bør ikke indtages af gravide eller ammende kvinder og børn under 18 år«. »Bør ikke indtages på tom mave«. |
Monacoliner fra rød gær-ris |
En portion af produktet skal indeholde under 3 mg monacoliner fra rød gær-ris pr. dagligt indtag. |
Mærkningen skal angive, hvor mange portioner af produktet der udgør den maksimale daglige indtagelse, og indeholde en advarsel om, at den daglige indtagelse bør være på under 3 mg monacoliner fra rød gær-ris. Indholdet af monacoliner pr. portion af produktet skal fremgå af mærkningen. Mærkningen skal indeholde følgende advarsler: »Bør ikke indtages af gravide eller ammende kvinder, børn under 18 år eller voksne over 70 år«. »Rådfør dig med en læge om indtagelse af dette produkt, hvis du oplever sundhedsproblemer af nogen art« »Bør ikke indtages, hvis du tager kolesterolsænkende medicin« »Bør ikke indtages, hvis du allerede indtager andre produkter, der indeholder rød gær-ris«. |
Andre transfedtsyrer end transfedtsyrer, der forekommer naturligt i animalsk fedt |
Højst 2 gram pr. 100 gram fedt i fødevarer bestemt til den endelige forbruger og fødevarer til levering til detailhandel |
Fødevarevirksomhedsledere, der til andre fødevarevirksomhedsledere leverer fødevarer, der ikke er bestemt til den endelige forbruger eller til levering til detailhandel, skal sikre, at de fødevarevirksomhedsledere, der leveres til, får oplysninger om mængden af andre transfedtsyrer end transfedtsyrer, der forekommer i animalsk fedt, hvis mængden overstiger 2 gram pr. 100 gram fedt. |
(1)
undtagen vandige ekstrakter af grøn te indeholdende (-)-epigallocatechin-3-gallat, som efter rekonstituering i drikkevarer har en sammensætning, der kan sammenlignes med traditionelle udtræk af grøn te. |
Del C — Stoffer, der er genstand for fællesskabsovervågning
Ekstrakter af grøn te indeholdende (-)-epigallocatechin-3-gallat ( 4 )
Monacoliner fra rød gær-ris
Præparater af bark af Rhamnus frangula L., Rhamnus purshiana DC., der indeholder hydroxyantracenderivater
Præparater af blade eller frugter af Cassia senna L., der indeholder hydroxyantracenderivater
Præparater af rødder eller jordstængler af Rheum palmatum L., Rheum officinale Baillon og hybrider heraf, der indeholder hydroxyantracenderivater
▼M9 —————
( 1 ) EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 575/2006 (EUT L 100 af 8.4.2006, s. 3).
( 2 ) EFT L 179 af 14.7.1999, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2165/2005 (EUT L 345 af 28.12.2005, s. 1).
( 3 ) EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18
( *1 ) Menaquinon forekommer primært som menaquinon-7 og i mindre omfang menaquinon-6.
( *2 ) Selenberiget gær, der er fremstillet ved dyrkning med forekomst af natriumselenit som selenkilde, og som i tørret form som markedsført højst indeholder 2,5 mg Se/g. Den fremherskende organiske selenforbindelse, der forekommer i gæren, er selenmethionin (60-85 % af det samlede ekstraherede selen i produktet). Indholdet af andre organiske selenforbindelser, herunder selencystein, må højst udgøre 10 % af det samlede ekstraherede selen. Indholdet af uorganisk selen må normalt højst udgøre 1 % af det samlede ekstraherede selen.
( 4 ) undtagen vandige ekstrakter af grøn te indeholdende (-)-epigallocatechin-3-gallat, som efter rekonstituering i drikkevarer har en sammensætning, der kan sammenlignes med traditionelle udtræk af grøn te.