This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 01999L0062-20220324
Directive 1999/62/EC of the European Parliament and of the Council of 17 June 1999 on the charging of vehicles for the use of road infrastructures
Consolidated text: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på køretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturer
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på køretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturer
01999L0062 — DA — 24.03.2022 — 009.003
Denne tekst tjener udelukkende som dokumentationsværktøj og har ingen retsvirkning. EU's institutioner påtager sig intet ansvar for dens indhold. De autentiske udgaver af de relevante retsakter, inklusive deres betragtninger, er offentliggjort i den Europæiske Unions Tidende og kan findes i EUR-Lex. Disse officielle tekster er tilgængelige direkte via linkene i dette dokument
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/62/EF af 17. juni 1999 om afgifter på køretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturer (EUT L 187 af 20.7.1999, s. 42) |
Ændret ved:
|
|
Tidende |
||
nr. |
side |
dato |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2006/38/EF af 17. maj 2006 |
L 157 |
8 |
9.6.2006 |
|
L 363 |
344 |
20.12.2006 |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2011/76/EU af 27. september 2011 |
L 269 |
1 |
14.10.2011 |
|
L 158 |
356 |
10.6.2013 |
||
C 46 |
3 |
18.2.2014 |
||
C 101 |
1 |
17.3.2016 |
||
C 205 |
1 |
14.6.2018 |
||
C 223 |
1 |
7.7.2020 |
||
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV (EU) 2022/362 af 24. februar 2022 |
L 69 |
1 |
4.3.2022 |
Ændret ved:
L 236 |
33 |
23.9.2003 |
Berigtiget ved:
EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 1999/62/EF
af 17. juni 1999
om afgifter på køretøjer for benyttelse af vejinfrastrukturer
KAPITEL I
Almindelige bestemmelser
Artikel 1
Dette direktiv finder anvendelse på:
køretøjsafgifter for tunge godskøretøjer
vejafgifter og brugsafgifter for køretøjer.
Artikel 2
I dette direktiv forstås ved:
»transeuropæisk vejnet«: den vejtransportinfrastruktur, der er omhandlet i kapitel II, afsnit 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 ( 1 ), som vist på kortene i nævnte forordnings bilag I
»transeuropæisk hovedtransportnet«: transportinfrastruktur identificeret i overensstemmelse med kapitel III i forordning (EU) nr. 1315/2013
»anlægsomkostninger«: omkostninger i forbindelse med anlæggelsen, herunder eventuelle finansieringsomkostninger, til en af følgende:
ny infrastruktur eller forbedringer af ny infrastruktur, herunder omfattende strukturreparationer
infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur, herunder omfattende strukturreparationer, der er blevet færdiggjort højst 30 år før den 10. juni 2008, for så vidt der allerede var indført vejafgiftsordninger den 10. juni 2008, eller som er blevet færdiggjort højst 30 år inden indførelsen af nye vejafgiftsordninger, der måtte blive indført efter den 10. juni 2008, eller
infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur, der afsluttes inden tidsfristerne, der er omhandlet i litra b), såfremt:
en medlemsstat har indført et vejafgiftssystem, hvorefter disse omkostninger dækkes gennem en kontrakt med en vejafgiftsforvalter eller andre retsakter med tilsvarende virkning, som trådte i kraft inden den 10. juni 2008, eller
en medlemsstat kan påvise, at der ved anlæg af den pågældende infrastruktur var beregnet en livscyklus på mere end 30 år
»finansieringsomkostninger«: renter på lån og udbytte af aktionærers finansiering af egenkapital
»omfattende strukturreparationer«: strukturreparationer bortset fra reparationer, der ikke længere er til fordel for trafikanterne, navnlig hvis reparationsarbejdet er blevet erstattet af et nyt slidlag eller andre anlægsarbejder
»motorvej«: en vej, som specielt er anlagt og bygget til færdsel med motorkøretøjer, som ikke har tilkørsel til tilgrænsende ejendomme, og som opfylder følgende kriterier:
den har i de to færdselsretninger særskilte vejbaner, der, bortset fra særlige steder eller midlertidigt, er adskilt fra hinanden enten ved en midterrabat, der ikke er bestemt til færdsel, eller undtagelsesvis ved andre midler
den krydses ikke i samme niveau af anden vej, jernbane, sporvognslinje, cykelsti eller gangsti, og
den er særligt afmærket som motorvej
»vejafgift«: et bestemt beløb, der skal betales for et køretøj, og som afhænger af den tilbagelagte afstand på en bestemt infrastruktur og af køretøjstypen, hvor betalingen giver dette køretøj ret til at benytte infrastrukturen, og hvori der indgår en eller flere af følgende afgifter:
en infrastrukturafgift
en trængselsafgift, eller
en afgift for eksterne omkostninger
»infrastrukturafgift«: en afgift, der pålægges med henblik på at dække en medlemsstats omkostninger til anlæg, vedligeholdelse, drift og udvikling i forbindelse med infrastruktur
»afgift for eksterne omkostninger«: en afgift, der pålægges med henblik på at dække omkostninger som følge af en eller flere af følgende:
trafikbaseret luftforurening
trafikbaseret støjforurening, eller
trafikbaserede CO2-emissioner
»omkostninger ved trafikbaseret luftforurening«: omkostninger som følge af skader på menneskers sundhed og miljøskader, der skyldes udledning af partikler og ozonprækursorer såsom NOx og flygtige organiske forbindelser fra et køretøj under brugen
»omkostninger ved trafikbaseret støj«: omkostninger som følge af skader på menneskers sundhed og miljøskader, der skyldes støj fra køretøjer selv eller fra deres kontakt med vejbanen
»omkostninger ved trafikbaserede CO2-emissioner«: omkostninger som følge af skader, der skyldes udledning af CO2 fra et køretøj under brugen
»trængsel«: en situation, hvor trafikmængden nærmer sig eller overstiger vejens kapacitet
»trængselsafgift«: en afgift, der lægges på køretøjer med henblik på at dække en medlemsstats omkostninger ved trængsel og mindske trængsel
»vægtet gennemsnitlig infrastrukturafgift«: det samlede provenu fra en infrastrukturafgift i løbet af en given periode divideret med de tilbagelagte køretøjskilometer for tunge køretøjer på de afgiftsbelagte vejafsnit i samme periode
»brugsafgift«: betaling af et bestemt beløb, der giver et køretøj ret til at benytte de i artikel 7, stk. 1 og 2, nævnte infrastrukturer i et nærmere bestemt tidsrum
»køretøj«: et motorkøretøj med fire eller flere hjul eller en kombination af sammenkoblede køretøjer, som er beregnet til eller benyttes til vejtransport af passagerer eller gods
»tungt køretøj«: et køretøj, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt overstiger 3,5 ton
»tungt godskøretøj«: et tungt køretøj beregnet til godstransport
»rutebus og bus«: et tungt køretøj beregnet til transport af flere end otte passagerer ud over føreren
»let køretøj«: et køretøj, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt ikke overstiger 3,5 ton
»personbil«: et let køretøj beregnet til transport af højst otte passagerer ud over føreren
»køretøj af historisk betydning«: et køretøj af historisk betydning, som defineret i artikel 3, nr. 7), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU ( 2 )
»minibus«: et let køretøj beregnet til transport af flere end otte passagerer ud over føreren
»campingbil«: et køretøj, der er indrettet til beboelse og har sæder og et bord, sovepladser, enten separate eller ved omdannelse af siddepladserne, madlavningsfaciliteter og opbevaringsfaciliteter
»let erhvervskøretøj«: et let køretøj beregnet til godstransport
»varevogn«: et let køretøj som omhandlet i del C, punkt 4.2, i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 ( 3 )
»CO2-emissioner fra et tungt køretøj«: dets specifikke CO2-emissioner i punkt 2.3 i dets kundeinformationsfil som fastsat i del II i bilag IV til Kommissionens forordning (EU) 2017/2400 ( 4 )
»nulemissionskøretøj«:
et tungt nulemissionskøretøj som defineret i artikel 3, nr. 11), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1242 ( 5 ), eller
en personbil, en minibus eller et let erhvervskøretøj uden forbrændingsmotor
»tungt lavemissionskøretøj«:
et tungt lavemissionskøretøj som defineret i artikel 3, nr. 12), i forordning (EU) 2019/1242, eller
et tungt køretøj, der ikke er omfattet nævnte forordnings artikel 2, stk. 1, litra a)-d), og hvis CO2-emissioner er mindre end 50 % af CO2-referenceemissionerne fra dets køretøjsgruppe, dog ikke et nulemissionskøretøj
»transportvirksomhed«: enhver virksomhed, der udfører vejtransport af gods eller passagerer
»EURO 0«-, »EURO I«-, »EURO II«-, »EURO III«-, »EURO IV«-, »EURO V«-, »EEV«-, »EURO VI«-emissionsklasse«: et tungt køretøj, der opfylder emissionsgrænserne som anført i bilag 0
»type af tungt køretøj«: et tungt køretøj kategoriseret efter antal aksler, dets dimensioner eller vægt eller anden køretøjsklassifikation, som afspejler slidskader på vejene, f.eks. det klassifikationssystem for vejskader, der fremgår af bilag IV, såfremt det anvendte klassifikationssystem er baseret på køretøjskarakteristika, som enten findes i den køretøjsdokumentation, der anvendes i samtlige medlemsstater, eller som er umiddelbart synlige
»undergruppe af køretøjer«: en undergruppe af køretøjer som defineret i artikel 3, nr. 8), i forordning (EU) 2019/1242
»køretøjsgruppe«: en gruppe af køretøjer som anført i tabel 1 i bilag I til forordning (EU) 2017/2400
»indberetningsperiode for år Y«: indberetningsperiode for år Y som defineret i artikel 3, nr. 3), i forordning (EU) 2019/1242
»emissionsreduktionskurve« for indberetningsperioden for år (Y) og undergruppe af køretøjer (sg), nemlig ETY,sg: produktet af den årlige CO2-emissionsreduktionsfaktor (R-ETY) gange CO2-referenceemissionerne (rCO2sg) for undergruppe sg, nemlig ETY,sg = R-ETY x rCO2sg; for årene Y ≤ 2030 er R-ETY og rCO2sg begge fastlagt i overensstemmelse med punkt 5.1 i bilag I til forordning (EU) 2019/1242; for årene Y > 2030 fastsættes R-ETY til 0,70; rCO2sg finder anvendelse som tilpasset ved delegerede retsakter vedtaget i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) 2019/1242 for de indberetningsperioder, der begynder efter de respektive anvendelsesdatoer for disse delegerede retsakter
»CO2-referenceemissioner fra en køretøjsgruppe«:
for køretøjer, der er omfattet af forordning (EU) 2019/1242, det beløb, der udregnes i overensstemmelse med formlen i punkt 3 i bilag I til nævnte forordning
for køretøjer, der ikke er omfattet af forordning (EU) 2019/1242, den gennemsnitsværdi af alle CO2-emissioner fra køretøjer i den pågældende køretøjsgruppe, der er indberettet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/956 ( 6 ) for den første indberetningsperiode, som begynder efter den dato, hvor registrering, salg eller ibrugtagning af køretøjer i den pågældende køretøjsgruppe, der ikke opfylder forpligtelserne i artikel 9 i forordning (EU) 2017/2400, er forbudt i overensstemmelse med artikel 24 i forordning (EU) 2017/2400
»koncessionskontrakt«: en koncession på bygge- og anlægsarbejder eller en koncession på tjenesteydelser som defineret i artikel 5, nr. 1), litra a) eller b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU ( 7 )
»koncessionsvejafgift«: en vejafgift, der pålægges af en koncessionshaver i henhold til en koncessionskontrakt
»væsentligt ændret vejafgifts- eller brugsafgiftsordning«: en vejafgifts- eller brugsafgiftsordning, hvor ændringen af satser forventes at øge provenuet med mere end 10 % i sammenligning med det foregående regnskabsår, når bortses fra virkningen af en stigning i trafikken, og efter korrektion for inflation målt ved ændringerne i EU's harmoniserede forbrugerprisindeks (HICP), eksklusive energi og uforarbejdede fødevarer, som offentliggøres af Kommissionen (Eurostat).
Med henblik på stk. 1, nr. 2):
må den andel af anlægsomkostningerne, der medregnes, under alle omstændigheder ikke overstige den del af den på indeværende tidspunkt beregnede livscyklus for infrastrukturkomponenterne, der fortsætter efter den 10. juni 2008 eller efter den dato, hvor de nye vejafgiftsordninger indføres, hvis denne dato ligger senere
kan omkostninger til infrastruktur eller forbedringer af infrastruktur omfatte alle former for specifikke infrastrukturudgifter, hvis formål er at mindske støjgener, indføre innovative teknologier eller forbedre færdselssikkerheden, og faktiske betalinger afholdt af infrastrukturforvalteren svarende til objektive miljøtiltag, som f.eks. beskyttelse mod jordforurening.
KAPITEL II
Afgifter på køretøjer
Artikel 3
De i artikel 1 omhandlede afgifter på køretøjer er følgende:
impuesto sobre vehiculos de tracción mecánica
impuesto sobre actividades económicas (kun for så vidt angår afgiftsbeløbet for motorkøretøjer)
taxe speciale sur certain vehicules routiers
taxe différentielle sur les véhicules à moteur
tassa automolilistica
addizionale del 5 % sulla tassa automobilistica
Transporto priemonių savininkų ar valdytojų naudotojo mokestis
Mokestis už Lietuvoje įregistruotas krovinines transporto priemones
imposto de camionagem
imposto de circulação
vehicle excise duty
motor vehicles licence.
Artikel 4
Bestemmelserne for opkrævning og inddrivelse af de i artikel 3 nævnte afgifter fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 5
For så vidt angår køretøjer, der er registreret i medlemsstaterne, kan de i artikel 3 nævnte afgifter kun opkræves af registreringsmedlemsstaten.
Artikel 6
Indtil to år efter direktivets ikrafttræden kan Grækenland, Italien, Portugal og Spanien anvende satser, der er mindre end, men som mindst udgør 65 % af minimumssatserne i bilag I.
Medlemsstaterne kan anvende reducerede satser eller undtagelser for
forsvarets, civilforsvarets, brandvæsenets, andre beredskabstjenesters, ordensmagtens og vejvæsenets køretøjer
køretøjer, som kun undtagelsesvis kører på offentlig vej i registreringsmedlemsstaten, og som anvendes af fysiske eller juridiske personer, hvis hovedvirksomhed ikke er godstransport, men dog kun hvis den transportvirksomhed, som udføres med sådanne køretøjer, ikke skaber konkurrencefordrejninger, samt hvis Kommissionens samtykke indhentes.
Rådet, som træffer afgørelse med enstemmighed på forslag af Kommissionen, kan tillade en medlemsstat at bibeholde yderligere undtagelser fra eller yderligere nedsættelser af de afgifter af køretøjer, som er begrundet i en specifik politik hos medlemsstaten af socioøkonomisk art, eller som er knyttet til dens infrastrukturer. Sådanne undtagelser eller nedsættelser kan kun anvendes på køretøjer, som er registreret i medlemsstaten, og som udelukkende udfører transportvirksomhed inden for en velafgrænset del af dens område.
En medlemsstat, der ønsker at opretholde en sådan undtagelse eller nedsættelse, underretter Kommissionen derom og meddeler den ligeledes alle nødvendige oplysninger. Kommissionen underretter inden for en frist på en måned de øvrige medlemsstater om den ønskede undtagelse eller nedsættelse.
Rådet anses for at have givet tilladelse til opretholdelse af undtagelsen eller nedsættelsen, hvis hverken Kommissionen eller nogen anden medlemsstat inden for en frist på to måneder fra den dato, på hvilken de andre medlemsstater blev underrettet i overensstemmelse med første afsnit, anmoder om, at spørgsmålet behandles af Rådet.
KAPITEL III
Vej- og brugsafgifter
Artikel 7
Medlemsstaterne kan beslutte ikke at anvende artikel 7ca, stk. 3, artikel 7ga, stk. 1, og artikel 7gb, stk. 2, på sådanne vejafgifter for afbenyttelse af broer, tunneller og bjergpas, hvis en af eller begge følgende betingelser er opfyldt:
det ville ikke være teknisk gennemførligt at anvende artikel 7ca, stk. 3, artikel 7ga, stk. 1, og artikel 7gb, stk. 2, med henblik på at indføre en sådan differentiering i det pågældende vejafgiftssystem
anvendelsen af artikel 7ca, stk. 3, artikel 7ga, stk. 1, og artikel 7gb, stk. 2, ville medføre, at de mest forurenende køretøjer blev flyttet til en anden rute med negative følger for færdselssikkerheden og folkesundheden.
En medlemsstat, der beslutter ikke at anvende artikel 7ca, stk. 3, artikel 7ga, stk. 1, og artikel 7gb, stk. 2, i overensstemmelse med nærværende stykkes andet afsnit, giver Kommissionen meddelelse om sin beslutning.
Vejafgifter og brugsafgifter opkræves uden direkte eller indirekte forskelsbehandling begrundet i:
trafikantens nationalitet
den medlemsstat eller det tredjeland, hvori transportvirksomheden er etableret
den medlemsstat eller det tredjeland, hvori køretøjet er registreret, eller
transportens afsendelses- eller bestemmelsessted.
Medlemsstaterne kan indføre reducerede vejafgifter eller brugsafgifter eller undtagelser fra forpligtelsen til at betale vejafgift eller brugsafgift for:
tunge køretøjer, der er undtaget fra kravet om, at der skal installeres og anvendes kontrolapparater i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 ( 9 )
tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er over 3,5 ton og under 7,5 ton, der anvendes til transport af materiel, udstyr eller maskiner, som føreren benytter til udøvelsen af sit erhverv eller til levering af varer, der er fremstillet ved håndværksmæssig fremgangsmåde, når transporten ikke udføres for fremmed regning
ethvert køretøj, der er omfattet af betingelserne i artikel 6, stk. 2, litra a) og b), eller ethvert køretøj, der anvendes eller ejes af personer med handicap, og
nulemissionskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er på op til 4,25 ton.
Uanset stk. 10 kan medlemsstaterne anvende brugsafgifter på tunge køretøjer på afsnit af det transeuropæiske hovedtransportnet, men kun i behørigt begrundede tilfælde, hvor anvendelsen af en vejafgift vil:
medføre uforholdsmæssigt store administrations-, investerings- og driftsomkostninger i forhold til det forventede provenu eller de forventede fordele, som en sådan vejafgift ville medføre, f.eks. på grund af de pågældende vejafsnits begrænsede længde eller den relativt lave befolkningstæthed eller den relativt lave trafikintensitet, eller
føre til, at trafikken flytter til en anden rute med negative følger for færdselssikkerheden eller folkesundheden.
Før disse brugsafgifter anvendes giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om deres intention herom. Denne meddelelse skal i lyset af første afsnit indeholde en begrundelse for anvendelsen af brugsafgiften baseret på objektive kriterier og klare oplysninger om de køretøjer og vejafsnit, der er omfattet af brugsafgiften.
Medlemsstaterne kan indgive én enkelt meddelelse for flere vejafsnit, der er omfattet af undtagelserne, forudsat at begrundelsen er medtaget for hvert afsnit.
Frem til den 25. marts 2027 kan en medlemsstat for så vidt angår tunge godskøretøjer vælge kun at anvende vejafgifter eller brugsafgifter på tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er på 12 ton og derover, hvis den skønner, at lægning af vejafgifter eller brugsafgifter på tunge godskøretøjer på under 12 ton vil:
medføre betydelige negative konsekvenser for trafikafvikling, miljø, støjniveau, trængsel, sundhed eller færdselssikkerhed som følge af en ændring af trafikmønstret
medføre administrationsomkostninger på mere end 15 % af det merprovenu, som følger af denne udvidelse, eller
vedrøre en køretøjsklasse, der ikke forårsager mere end 10 % af de infrastrukturomkostninger, der kan opkræves afgift for.
Medlemsstater, der vælger udelukkende at anvende vejafgifter eller brugsafgifter eller begge på tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er på 12 ton og derover, giver Kommissionen meddelelse om deres beslutning sammen med begrundelsen herfor.
Denne vurdering skal tage hensyn til udviklingen i afgiftssystemerne for lette køretøjer for så vidt angår den afgiftstype, der anvendes på forskellige køretøjsklasser, omfanget af det omfattede net, forholdsmæssigheden af prissætningen og andre relevante elementer.
På grundlag af denne vurdering fremsætter Kommissionen, hvis det er relevant, et lovgivningsforslag om ændring af de relevante bestemmelser i dette direktiv.
Artikel 7a
En medlemsstat kan beslutte, at udelukkende årsafgift anvendes for køretøjer, der er registreret i denne medlemsstat.
Medlemsstaterne fastsætter brugsafgifter, inklusive administrationsomkostninger, for alle tunge køretøjer på et niveau, der ikke overstiger maksimumssatserne i bilag II.
Medlemsstaterne kan begrænse den daglige brugsafgift til kun transitformål.
Medlemsstaterne kan også tillade benyttelse af infrastrukturen i andre tidsperioder. I sådanne tilfælde anvender medlemsstaterne afgifter i overensstemmelse med princippet om ligebehandling af brugere under hensyntagen til alle relevante faktorer, navnlig årsafgiften og afgifterne for de øvrige perioder, der er omhandlet i første afsnit, eksisterende brugsmønstre og administrationsomkostninger.
For så vidt angår brugsafgiftssystemer, der er vedtaget inden den 24. marts 2022, kan medlemsstaterne opretholde satser, der overstiger grænserne i første afsnit, forudsat at de var gældende før denne dato, og opretholde tilsvarende højere satser for andre brugsperioder, i overensstemmelse med princippet om ligebehandling. ►C3 De skal dog overholde de grænser, der er fastsat i første afsnit, samt tredje afsnit, så snart væsentligt ændrede brugsafgiftsordninger træder i kraft, og senest den 25. marts 2030. ◄
Artikel 7aa
Artikel 7b
Artikel 7c
Lægges der en afgift på eksterne omkostninger på tunge køretøjer, differentierer og fastsætter medlemsstaterne den i overensstemmelse med minimumskravene og metoderne i bilag IIIa og overholder referenceværdierne i bilag IIIb og IIIc. Medlemsstaterne kan vælge kun at inddrive en procentdel af disse omkostninger.
Artikel 7ca
Første afsnit ophører med at finde anvendelse fire år fra den dato, hvor de regler, hvorved standarderne blev indført, begyndte at finde anvendelse.
Uanset første afsnit kan medlemsstaterne beslutte ikke at anvende en afgift for eksterne omkostninger på disse vejafsnit, hvis dette ville medføre, at de mest forurenende køretøjer blev flyttet til en anden rute med negative følger for færdselssikkerheden og folkesundheden.
Resultatet af denne fakultative vurdering, herunder en begrundelse for, hvorfor afgiften for eksterne omkostninger eller rabatter ikke anvendes, meddeles Kommissionen.
Artikel 7cb
Artikel 7d
Senest seks måneder efter vedtagelsen af nye og strengere EURO-emissionsstandarder fremsætter Kommissionen, hvor det er relevant, et lovgivningsforslag for at fastsætte de tilsvarende referenceværdier i bilag IIIb og for at justere maksimumssatserne for brugsafgifterne i bilag II.
Artikel 7da
Provenuet fra trængselsafgifter eller den tilsvarende finansielle værdi af dette provenu anvendes til at løse problemet med trængsel eller til at udvikle bæredygtig transport og mobilitet generelt.
Hvis et sådan provenu er opført på det almindelige budget, anses en medlemsstat for at have anvendt andet afsnit, hvis den gennemfører finansielle støttepolitikker for at løse problemet med trængsel eller til at udvikle bæredygtig transport og mobilitet til en værdi svarende til provenuet fra trængselsafgifterne.
Artikel 7e
Artikel 7f
En medlemsstat kan efter underretning af Kommissionen lægge en forhøjet infrastrukturafgift på specifikke vejafsnit, hvor der jævnligt er trængsel, eller hvor vejtrafikken forårsager væsentlige miljøskader, hvis følgende betingelser er opfyldt:
provenuet fra forhøjelsen investeres i finansiering af udvikling af transporttjenester eller i anlæg eller vedligeholdelse af transportinfrastruktur i det transeuropæiske hovedtransportnet, som direkte bidrager til at mindske trængslen eller miljøskaderne, og som befinder sig i samme korridor som det vejafsnit, forhøjelsen vedrører
forhøjelsen overstiger ikke 15 % af den vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgift beregnet i overensstemmelse med dette direktivs artikel 7b, stk. 1, og artikel 7e, medmindre provenuet fra forhøjelsen investeres i en hovednetkorridors grænseoverskridende afsnit identificeret i overensstemmelse med kapitel IV i forordning (EU) nr. 1315/2013, i hvilket tilfælde forhøjelsen ikke må overstige 25 % af den vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgift, eller to eller flere medlemsstater anvender en forhøjelse i samme korridor, i hvilket tilfælde forhøjelsen efter samtykke fra alle de medlemsstater, der er en del af korridoren, og som grænser op til de medlemsstater, på hvis område det afsnit af den korridor, for hvilken der anvendes en forhøjelse, henhører, kan overstige 25 %, men ikke må overstige 50 % af den vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgift
forhøjelsen fører ikke til uretfærdig behandling af erhvervsmæssig trafik i forhold til andre trafikanter
Kommissionen får inden forhøjelsen træder i kraft forelagt en beskrivelse af, nøjagtigt hvor forhøjelsen gælder, og bevis for, at der er truffet beslutning om finansiering af de i litra a) omhandlede transportinfrastrukturer eller transporttjenester
den periode, hvor forhøjelsen skal gælde, defineres og begrænses på forhånd og, for så vidt angår det forventede merprovenu, er i overensstemmelse med de finansieringsplaner og cost-benefit-analyser, der er fremlagt for de projekter, som provenuet fra forhøjelsen skal medfinansiere.
Artikel 7g
Infrastrukturafgiften kan differentieres med det formål at mindske trængsel og infrastrukturslid og optimere udnyttelsen af den pågældende infrastruktur eller forbedre færdselssikkerheden, hvis følgende betingelser er opfyldt:
differentieringen er gennemsigtig, er offentliggjort og er tilgængelig for alle brugere på lige vilkår
differentieringen sker på grundlag af, hvilket tidspunkt på dagen, hvilken dag eller hvilken årstid der er tale om
ingen infrastrukturafgift er mere end 175 % højere end det højeste niveau for den vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgift, jf. artikel 7b
de spidsbelastningsperioder, hvor der pålægges højere infrastrukturafgifter med det formål at mindske trængsel, overstiger ikke seks timer om dagen
differentieringen fastlægges og lægges på en gennemsigtig og provenuneutral måde på et vejafsnit, der er berørt af trængsel, ved at indføre reducerede vejafgifter for de trafikanter, der anvender det pågældende afsnit uden for spidsbelastningsperioderne, og forhøjede vejafgifter for trafikanter, der anvender det pågældende afsnit i spidsbelastningsperioderne
der lægges ingen trængselsafgift på det pågældende vejafsnit.
En medlemsstat, der ønsker at indføre en sådan differentiering eller ændre en allerede eksisterende differentiering, underretter Kommissionen herom og forelægger den de nødvendige oplysninger til vurdering af, om betingelserne er opfyldt.
Uanset første afsnit kan en medlemsstat beslutte ikke at anvende kravet om at differentiere infrastrukturafgiften, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
det i alvorlig grad ville undergrave sammenhængen i vejafgiftssystemerne på dens område
det ikke ville være teknisk gennemførligt at indføre en sådan differentiering i det pågældende vejafgiftssystem
det ville føre til, at de mest forurenende køretøjer blev flyttet til en anden rute med negative følger for færdselssikkerheden og folkesundheden
vejafgiften indeholder en afgift for eksterne omkostninger ved luftforurening.
Kommissionen gives meddelelse om sådanne fravigelser eller undtagelser.
Artikel 7ga
Medlemsstaterne anvender denne differentiering på de undergrupper af tunge køretøjer, der er omfattet af artikel 2, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EU) 2019/1242, senest to år efter offentliggørelsen af CO2-referenceemissionerne for disse undergrupper af køretøjer i de gennemførelsesretsakter, der vedtages i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i nævnte forordning.
Differentieringen for CO2-emissionsklasse 1, 4 og 5 som omhandlet i denne artikels stk. 2 finder anvendelse på de grupper af tunge køretøjer, der ikke er omfattet af artikel 2, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EU) 2019/1242, senest to år efter offentliggørelsen af CO2-referenceemissionerne i de gennemførelsesretsakter, der vedtages i henhold til nærværende artikels stk. 7 for den relevante gruppe. Hvis punkt 5.1 i bilag I til forordning (EU) 2019/1242 af en EU-retsakt ændres på en sådan måde, at CO2-referenceemissioner af relevans for en gruppe tunge køretøjer omfattes, skal sådanne CO2-referenceemissioner ikke længere fastsættes i henhold til nærværende artikels stk. 7, men i overensstemmelse med punkt 5.1 i bilag I til nævnte forordning.
Hvis emissionsreduktionskurver for grupper af tunge køretøjer, der ikke er omfattet af artikel 2, stk. 1, litra a)-d), i forordning (EU) 2019/1242, fastsættes ved en EU-retsakt, der ændrer punkt 5.1 i bilag I til nævnte forordning, finder differentieringerne for CO2-emissionsklasse 2 og 3 som defineret i nærværende artikels stk. 2 anvendelse fra datoen for de nye emissionsreduktionskurvers ikrafttræden.
Uden at dette berører nedsættelsen af satser i stk. 3 kan medlemsstaterne fastsætte nedsatte satser for infrastruktur- eller brugsafgifter eller undtagelser for betaling af infrastruktur- eller brugsafgifter for nulemissionskøretøjer i enhver køretøjsgruppe fra den 24. marts 2022 indtil den 31. december 2025. Fra den 1. januar 2026 begrænses sådanne nedsættelser til 75 % i forhold til den afgift, der gælder for CO2-emissionsklasse 1 som defineret i stk. 2.
Med forbehold af stk. 1 fastsætter medlemsstaterne for hver type tungt køretøj følgende CO2-emissionsklasser:
CO2-emissionsklasse 1 — køretøjer, der ikke tilhører nogen af de CO2-emissionsklasser, der er omhandlet i litra b)-e)
CO2-emissionsklasse 2 — køretøjer i undergruppe af køretøjer sg, der er registreret for første gang i rapporteringsperioden for år Y, og hvis CO2-emissioner er mere end 5 % mindre end emissionsreduktionskurven for rapporteringsperioden for år Y og undergruppe af køretøjer (sg), men som ikke tilhører nogen af de CO2-emissionsklasser, der omhandlet i litra c), d) og e)
CO2-emissionsklasse 3 — køretøjer i undergruppe af køretøjer sg, der er registreret for første gang i rapporteringsperioden for år Y, og hvis CO2-emissioner er mere end 8 % mindre end emissionsreduktionskurven for rapporteringsperioden for år Y og undergruppe af køretøjer sg, som ikke tilhører nogen af de CO2-emissionsklasser, der omhandlet i litra d) og e)
CO2-emissionsklasse 4 — tunge lavemissionskøretøjer
CO2-emissionsklasse 5 — nulemissionskøretøjer.
Medlemsstaterne sikrer, at klassificeringen af et køretøj, der tilhører CO2-emissionsklasse 2 eller 3, revurderes hvert sjette år efter datoen for første registrering, og at køretøjet, hvor det er relevant, omklassificeres til den relevante emissionsklasse på grundlag af de tærskler, der gælder på det pågældende tidspunkt. For så vidt angår brugsafgifter får omklassificeringen senest virkning fra den første gyldighedsdag, der falder på eller efter dagen for denne omklassificering.
Med forbehold af stk. 1 anvendes der reducerede afgifter for køretøjer i CO2-emissionsklasse 2, 3, 4 og 5 således:
CO2-emissionsklasse 2 — nedsættelse på 5 %-15 % sammenlignet med afgiften for CO2-emissionsklasse 1
CO2-emissionsklasse 3 — nedsættelse på 15 %-30 % sammenlignet med afgiften for CO2-emissionsklasse 1
CO2-emissionsklasse 4 — nedsættelse på 30 %-50 % sammenlignet med afgiften for CO2-emissionsklasse 1
CO2-emissionsklasse 5 — nedsættelse på 50 %-75 % sammenlignet med afgiften for CO2-emissionsklasse 1.
Hvis infrastrukturafgiften eller brugsafgiften også differentieres efter EURO-emissionsklasse, anvendes den i første afsnit omhandlede nedsættelse i forhold til den takst, der anvendes på den strengeste EURO-emissionsstandard.
Disse gennemførelsesretsakter gengiver de data, der er relevante for hver køretøjsgruppe, som er offentliggjort i den rapport, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) 2018/956. Kommissionen vedtager disse gennemførelsesretsakter senest seks måneder efter offentliggørelsen af den pågældende rapport, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) 2018/956.
Artikel 7gb
Med forbehold af denne artikels stk. 2 finder lavere satser for vejafgifter og brugsafgifter anvendelse på personbiler, minibusser og lette erhvervskøretøjer, som opfylder begge følgende betingelser:
Deres specifikke CO2-emissioner, der er fastsat i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 ( 12 ), er nul eller er under følgende niveauer:
for perioden 2021-2024: de EU-flådedækkende mål2021, der er fastsat i overensstemmelse med del A, punkt 6, og del B, punkt 6, i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 ( 13 )
for perioden 2025-2029: de EU-flådedækkende mål, der er fastsat i overensstemmelse med bilag I, del A, punkt 6.1.1, og del B, punkt 6.1.1, i forordning (EU) 2019/631
for perioden fra 2030: de EU-flådedækkende mål, der er fastsat i overensstemmelse med bilag I, del A, punkt 6.1.2, og del B, punkt 6.1.2, i forordning (EU) 2019/631.
Deres forurenende emissioner, der er fastsat i overensstemmelse med forordning (EU) 2017/1151, er anført i tabellen i bilag VII til dette direktiv. Medlemsstaterne kan anvende nedsættelsen for nulemissionskøretøjer som omhandlet i bilag VII til dette direktiv uden at anvende nedsættelser for de øvrige emissionspræstationskategorier, der er omhandlet i nævnte bilag.
Hvis medlemsstaterne vælger at anvende andre emissionspræstationskriterier eller niveauer for nedsættelse end dem, der er fastsat i stk. 1, eller vælger at medtage forskellige eller yderligere kriterier, giver de Kommissionen meddelelse om deres valg og begrundelse herfor senest seks måneder inden indførelse af en differentiering.
Medlemsstaterne kan imidlertid vælge kun at anvende nedsættelser for nulemissionskøretøjer uden at anvende nogen differentiering for andre køretøjer og uden at give Kommissionen meddelelse herom.
Artikel 7h
Senest seks måneder inden gennemførelsen af en ny eller væsentligt ændret infrastrukturafgiftsordning, sender medlemsstaterne Kommissionen følgende:
for vejafgiftsordninger, der ikke involverer koncessionsvejafgifter:
for vejafgiftsordninger, der involverer koncessionsvejafgifter:
▼M9 —————
Artikel 7i
Medlemsstaterne kan indføre rabatter eller nedsættelser i infrastrukturafgiften, under forudsætning af at:
den deraf følgende afgiftsstruktur er forholdsmæssigt afpasset, offentliggjort og tilgængelig for brugerne på lige vilkår og ikke medfører, at andre brugere pålægges yderligere omkostninger i form af højere vejafgifter
sådanne rabatter eller nedsættelser afspejler faktiske besparelser i administrationsomkostninger ved behandling af hyppige brugere i forhold til behandling af lejlighedsvise brugere
nedsættelserne er på højst 13 % af den infrastrukturafgift, der betales af tilsvarende køretøjer, som ikke er berettigede til rabat eller nedsættelse.
Artikel 7j
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at trafikanten i det mindste via elektroniske midler kan angive køretøjets emissionsklasse, inden denne tager infrastrukturen i brug. Medlemsstaterne kan tilbyde elektroniske og ikkeelektroniske midler, der gør det muligt for brugeren at fremvise dokumentation med henblik på at drage fordel af vejafgiftsnedsættelser eller, hvor det er relevant, i tilfælde af en kontrol. Medlemsstaterne kan kræve, at der fremvises elektronisk dokumentation, inden infrastrukturen tages i brug.
Medlemsstaterne kan træffe nødvendige foranstaltninger for at sikre, at fremvisning af dokumentation efter brug af infrastrukturen accepteres i 30 dage eller en længere periode, der fastsættes af medlemsstaterne, efter brugen af infrastrukturen, og for at sikre tilbagebetaling af enhver forskel mellem de anvendte vejafgifter eller brugsafgifter og den vejafgift eller brugsafgift, der svarer til det pågældende køretøjs emissionsklasse, som fremgår af den dokumentation, der er fremvist inden for den gældende frist.
Artikel 7k
Med forbehold af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er dette direktiv ikke til hinder for, at medlemsstater, der indfører en ordning med vejafgifter, fastsætter passende kompensation.
Artikel 8
For en sådan fælles ordning gælder ud over bestemmelserne i artikel 7 følgende bestemmelser:
betaling af den fælles brugsafgift skal give adgang til nettet som defineret af de deltagende medlemsstater i henhold til artikel 7, stk. 1 og 2
de fælles brugsafgiftssatser fastsættes af de deltagende medlemsstater, således at de ikke er større end de maksimumssatser, der er omhandlet i artikel 7a
andre medlemsstater kan tilslutte sig den fælles ordning
de deltagende medlemsstater udarbejder et fordelingssystem, således at hver af disse får en rimelig del af brugsafgiftsprovenuet.
Artikel 8a
Medlemsstaterne kontrollerer deres ordninger med vejafgifter og/eller brugsafgifter for at sikre, at det fungerer på gennemsigtig og ikke-diskriminerende vis.
Artikel 8b
KAPITEL IV
Afsluttende bestemmelser
Artikel 9
Dette direktiv berører ikke medlemsstaternes mulighed for ikke-diskriminerende anvendelse af:
særlige afgifter eller gebyrer
parkeringsafgifter og særlige afgifter for kørsel i byer.
Dette direktiv berører ikke, at medlemsstaterne kan anvende:
regulerende afgifter med specifikt sigte på at mindske trængsel eller bekæmpe miljøvirkninger, herunder luftforurening, på veje i byområder, herunder veje, der er del af det transeuropæiske net, og som går igennem byområder
afgifter med specifikt sigte på at finansiere opførelse, drift, vedligeholdelse og udvikling af installationer, der er indbygget i eller opsat langs eller over veje, og som leverer energi til lavemissions- og nulemissionskøretøjer i bevægelse, og hvor afgifterne lægges på sådanne køretøjer
Disse afgifter anvendes på ikkeforskelsbehandlende grundlag.
Medlemsstaterne afgør, hvorledes provenuet fra dette direktiv skal anvendes. For at sikre udviklingen af transportnettet som helhed bør provenuet fra infrastrukturafgifterne og fra afgifterne for eksterne omkostninger eller en til dette provenu svarende økonomisk værdi anvendes til fordel for transportsektoren og til optimering af det samlede transportsystem. Især bør provenuet fra afgifter for eksterne omkostninger eller en til dette provenu svarende økonomisk værdi anvendes til at gøre transporten mere bæredygtig, herunder til et eller flere af følgende formål:
at lette effektiv prisfastsættelse
at mindske forurening fra vejtrafik ved kilden
at afbøde virkningerne af forurening fra vejtrafik ved kilden
at forbedre køretøjernes CO2- og energieffektivitet
at udbygge alternativ infrastruktur til transportbrugerne og/eller udvide den nuværende kapacitet
at støtte det transeuropæiske transportnet
at optimere logistikken
at forbedre færdselssikkerheden og
at sørge for sikre parkeringsområder.
▼M9 —————
Artikel 9a
Medlemsstaterne indfører relevante kontrolforanstaltninger og fastlægger den sanktionsordning, der skal gælde for overtrædelse af de nationale bestemmelser, der vedtages til gennemførelse af dette direktiv. De træffer de nødvendige foranstaltninger til iværksættelsen heraf. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Artikel 9b
Kommissionen fremmer dialog og udveksling af teknisk knowhow mellem medlemsstaterne i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv og særlig bilagene.
Artikel 9c
Artikel 9d
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9e for at ændre dette direktiv for så vidt angår bilag 0, formlerne i bilag IIIa, punkt 4.1 og 4.2, og beløbene i tabellerne i bilag IIIb og IIIc, således at de tilpasses den videnskabelige og tekniske udvikling.
Under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 7cb, stk. 4, vedtager Kommissionen delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9e for at ændre dette direktiv for så vidt angår referenceværdierne for afgiften for eksterne omkostninger ved CO2-emissioner, jf. bilag IIIc, under hensyntagen til den faktiske CO2-pris, der anvendes for drivmidler til vejtransport i Unionen. Sådanne ændringer begrænses til at sikre, at niveauet for afgifter for eksterne omkostninger ved CO2-emissioner ikke går videre, end hvad der er nødvendigt for at internalisere disse eksterne omkostninger.
Artikel 9e
▼M9 —————
Artikel 10
Artikel 10a
Beløbene opdateres automatisk, idet grundbeløbet i euro eller cent tilpasses med den procentvise ændring i nævnte indeks. Facit rundes op til nærmeste euro for så vidt angår bilag II, til nærmeste 1/10 af en cent for så vidt angår bilag IIIb og IIIc.
Artikel 11
Den rapport, der offentliggøres i henhold til stk. 1, skal indeholde oplysninger om:
udviklingen i afgifter for benyttelse af vejinfrastruktur, nemlig de omfattede net og køretøjsklasser, herunder eventuelle undtagelser i henhold til artikel 7, 7c eller 7gb
differentieringen af infrastrukturafgifterne eller brugsafgifterne efter køretøjsklasse og typen af tungt køretøj
differentieringen af infrastrukturafgifterne eller brugsafgifterne efter køretøjernes miljøpræstationer, jf. artikel 7g, 7ga eller 7gb
hvis det er relevant, differentieringen af infrastrukturafgifterne afhængigt af, hvilket tidspunkt på dagen, hvilken dag eller hvilken årstid der er tale om, jf. artikel 7g, stk. 1
afgiften for eksterne omkostninger, der pålægges, for hver kombination af køretøjsklasse, vejtype og tidsperiode
den vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgift og det samlede provenu fra infrastrukturafgiften
det samlede provenu fra afgifter for eksterne omkostninger
det samlede provenu fra trængselsafgiften per køretøjsklasse
det samlede provenu fra forhøjelser, og på hvilke vejafsnit de blev pålagt
det samlede provenu fra vejafgifter eller brugsafgifter eller, hvis relevant, begge
anvendelsen af det provenu, der er genereret gennem anvendelse af dette direktiv, og hvordan denne anvendelse har givet medlemsstaten mulighed for at nå de mål, der er omhandlet i artikel 9, stk. 2, eller, hvis et sådan provenu er opført på det almindelige budget, oplysninger om størrelsen af udgifter, der afsættes til vejtransportinfrastruktur og bæredygtige transportprojekter, og
udviklingen i andelen af køretøjer, der tilhører de forskellige emissionsklasser på afgiftsbelagte veje.
Medlemsstater, som gør disse oplysninger offentligt tilgængelige online, kan beslutte ikke at udarbejde rapporten.
Artikel 12
Når medlemsstaterne vedtager disse love og administrative bestemmelser, skal de indeholde en henvisning til dette direktiv, eller de skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for denne henvisning fastsættes af medlemsstaterne.
Artikel 13
Dette direktiv træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
Artikel 14
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
BILAG 0
EMISSIONSGRÆNSER
1. »EURO 0«-køretøj
Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh |
Carbonhydridmasse (CH) g/kWh |
Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh |
12,3 |
2,6 |
15,8 |
2. »EURO I«-/»EURO II«-køretøjer
|
Carbonmonoxidmasse (CO) g/kWh |
Carbonhydridmasse (CH) g/kWh |
Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh |
Partikelmasse (PT) g/kWh |
»EURO I«-køretøj |
4,9 |
1,23 |
9,0 |
0,4 (1) |
»EURO II«-køretøj |
4,0 |
1,1 |
7,0 |
0,15 |
(1)
Der anvendes en koefficient på 1,7 på grænseværdien for partikelemissioner fra motorer med en effekt på mindre end eller lig med 85 kW. |
3. »EURO III«-/»EURO IV«-/»EURO V«-/»EEV«-køretøjer
Den specifikke masse af carbonmonoxid, af samlede carbonhydrider, af nitrogenoxider og af partikler som bestemt ved ESC-testen samt af udstødningens røgtæthed som bestemt ved ELR-testen må ikke overstige følgende værdier (1): |
|||||
|
Carbonmonoxidmasse CO) g/kWh |
Carbonhydridmasse (CH) g/kWh |
Nitrogenoxidmasse (NOx) g/kWh |
Partikelmasse (PT) g/kWh |
Røg m-1 |
»EURO III«-køretøj |
2,1 |
0,66 |
5,0 |
0,10 (2) |
0,8 |
»EURO IV«-køretøj |
1,5 |
0,46 |
3,5 |
0,02 |
0,5 |
»EURO V«-køretøj |
1,5 |
0,46 |
2,0 |
0,02 |
0,5 |
»EEV«-køretøj |
1,5 |
0,25 |
2,0 |
0,02 |
0,15 |
(1)
En »testcyklus« består i en sekvens af testpunkter, der hver er karakteriseret ved en bestemt hastighed og et bestemt drejningsmoment, som motoren skal overholde henholdsvis i stationær funktionsmåde (ESC-test) og i ikke-stationær funktionsmåde (ETC- og ELR-test).
(2)
0,13 for motorer med et slagvolumen på under 0,7 dm3 pr. cylinder og et omdrejningstal ved største effekt på over 3 000 min-1. |
EURO VI-emissionsgrænser
|
Grænseværdier |
|||||||
CO (mg/kWh) |
THC (mg/kWh) |
NMHC (mg/kWh) |
CH4 (mg/kWh) |
NOX (1) (mg/kWh) |
NH3 (ppm) |
Partikelmasse (mg/kWh) |
Antal partikler (#/kWh) |
|
WHSC (CI) |
1 500 |
130 |
|
|
400 |
10 |
10 |
8,0 x 1011 |
WHTC (CI) |
4 000 |
160 |
|
|
460 |
10 |
10 |
6,0 x 1011 |
WHTC (PI) |
4 000 |
|
160 |
500 |
460 |
10 |
10 |
6,0 x 1011 |
Bemærk: PI = styret tænding CI = kompressionstænding (1) Det tilladelige niveau af NO2-komponent i NOx-grænseværdien kan blive fastsat på et senere tidspunkt. |
4. Fremtidige køretøjsemissionsklasser som defineret i direktiv 88/77/EØF og ændringer hertil kan tages i betragtning.
BILAG I
MINIMUMSSATSER FOR AFGIFTER PÅ KØRETØJER
MOTORKØRETØJER
Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) |
Minimumsafgiftssats (EUR/år) |
||
Mindst |
Mindre end |
Luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) af drivaksel |
Andre former for affjedring af drivaksel |
2 aksler |
|||
12 |
13 |
0 |
31 |
13 |
14 |
31 |
86 |
14 |
15 |
86 |
121 |
15 |
18 |
121 |
274 |
3 aksler |
|||
15 |
17 |
31 |
54 |
17 |
19 |
54 |
111 |
19 |
21 |
111 |
144 |
21 |
23 |
144 |
222 |
23 |
25 |
222 |
345 |
25 |
26 |
222 |
345 |
4 aksler |
|||
23 |
25 |
144 |
146 |
25 |
27 |
146 |
228 |
27 |
29 |
228 |
362 |
29 |
31 |
362 |
537 |
31 |
32 |
362 |
537 |
(1)
Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59) |
KOMBINATIONER AF KØRETØJER (VOGNTOG)
Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) |
Minimumsafgiftssats (EUR/år) |
||
Mindst |
Mindre end |
Luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) af drivaksel |
Andre former for affjedring af drivaksel |
2 + 1 aksler |
|||
12 |
14 |
0 |
0 |
14 |
16 |
0 |
0 |
16 |
18 |
0 |
14 |
18 |
20 |
14 |
32 |
20 |
22 |
32 |
75 |
22 |
23 |
75 |
97 |
23 |
25 |
97 |
175 |
25 |
28 |
175 |
307 |
2 + 2 aksler |
|||
23 |
25 |
30 |
70 |
25 |
26 |
70 |
115 |
26 |
28 |
115 |
169 |
28 |
29 |
169 |
204 |
29 |
31 |
204 |
335 |
31 |
33 |
335 |
465 |
33 |
36 |
465 |
706 |
36 |
38 |
465 |
706 |
2 + 3 aksler |
|||
36 |
38 |
370 |
515 |
38 |
40 |
515 |
700 |
3 + 2 aksler |
|||
36 |
38 |
327 |
454 |
38 |
40 |
454 |
628 |
40 |
44 |
628 |
929 |
3 + 3 aksler |
|||
36 |
38 |
186 |
225 |
38 |
40 |
225 |
336 |
40 |
44 |
336 |
535 |
(1)
Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59). |
BILAG II
MAKSIMUMSSATSER FOR BRUGSAFGIFTER I EURO INKL. ADMINISTRATIONSOMKOSTNINGER SOM OMHANDLET I ARTIKEL 7a, STK. 2
Årligt
|
højst 3 aksler |
mindst 4 aksler |
EURO 0 |
1 899 |
3 185 |
EURO I |
1 651 |
2 757 |
EURO II |
1 428 |
2 394 |
EURO III |
1 242 |
2 073 |
EURO IV |
1 081 |
1 803 |
EURO V |
940 |
1 567 |
EURO VI |
855 |
1 425 |
Månedlig, ugentlig og daglig
De højeste månedlige, ugentlige og daglige satser skal være proportionelle med den tid, infrastrukturen bruges i.
BILAG III
GRUNDLÆGGENDE PRINCIPPER FOR FORDELING AF OMKOSTNINGER OG BEREGNING AF VEJAFGIFTER
I dette bilag fastlægges de grundlæggende principper for beregning af vægtede gennemsnitlige infrastrukturafgifter, der skal afspejle artikel 7b, stk. 1. Denne pligt til at fastsætte infrastrukturafgifterne efter omkostningerne berører ikke medlemsstaternes frihed til i overensstemmelse med artikel 7b, stk. 2, at vælge ikke at dække omkostningerne fuldt ud med provenu fra infrastrukturafgifter eller deres frihed til i overensstemmelse med artikel 7f at lade særlige infrastrukturafgifter afvige fra gennemsnittet.
Anvendelsen af disse principper skal være helt forenelig med andre gældende forpligtelser i henhold til ►M3 EU-retten ◄ , navnlig kravet om, at koncessionskontrakter skal tildeles i henhold til direktiv 2004/18/EF og andre ►M3 EU-retsakter ◄ vedrørende offentlige kontrakter.
Hvis en medlemsstat indleder forhandlinger med et eller flere tredjelande med henblik på at etablere en koncessionskontrakt om anlæggelse eller drift af en del af sin infrastruktur eller med henblik herpå indfører en lignende ordning baseret på den nationale lovgivning eller en aftale, som en medlemsstats regering har indgået, vurderes overholdelsen af disse principper på grundlag af resultatet af disse forhandlinger.
1. Definition af nettet og af de omfattede køretøjer
2. Infrastrukturomkostninger
2.1. Investeringsomkostninger
2.2. Årlige omkostninger til vedligeholdelse og strukturreparationer
3. Omkostninger til drift, forvaltning og vejafgifter
Denne omkostningspost omfatter alle infrastrukturforvalterens omkostninger, der ikke er dækket af afsnit 2, og som vedrører implementering, drift og forvaltning af infrastrukturen og vejafgiftsordningen. Den omfatter navnlig
Omkostningerne kan omfatte kapitalafkast eller fortjenstmargin, der afspejler den overførte risikos størrelse.
Disse omkostninger skal fordeles på en retfærdig og gennemsigtig måde mellem alle køretøjsklasser, der er omfattet af vejafgiftsordningen.
4. Tunge køretøjers trafikandel, ækvivalensfaktorer og korrektionsmekanisme
Køretøjsklasse (1) |
Ækvivalensfaktorer |
||
Strukturreparation (2) |
Investeringer |
Årlig vedligeholdelse |
|
Mellem 3,5 t og 7,5 t, klasse 0 |
1 |
1 |
1 |
> 7,5 t, klasse I |
1,96 |
1 |
1 |
> 7,5 t, klasse II |
3,47 |
1 |
1 |
> 7,5 t, klasse III |
5,72 |
1 |
1 |
(1)
Jf. køretøjsklasserne i bilag IV.
(2)
Køretøjsklasserne svarer til akseltryk på henholdsvis 5,5, 6,5, 7,5 og 8,5 tons. |
BILAG IIIa
MINIMUMSKRAV VED PÅLÆGGELSE AF AFGIFT FOR EKSTERNE OMKOSTNINGER
I dette bilag fastsættes de minimumskrav, der stilles ved pålæggelse af afgifter for eksterne omkostninger og, såfremt det er relevant, ved beregning af den maksimale afgift for eksterne omkostninger.
1. Omfattede dele af vejnettet
Medlemsstaterne skal oplyse, nøjagtig hvilken eller hvilke dele af deres vejnet der er pålagt en afgift for eksterne omkostninger.
Har en medlemsstat til hensigt kun at lægge en afgift for eksterne omkostninger på en eller flere dele af det vejnet, der udgøres af dens andel af det transeuropæiske vejnet og af dens motorveje, skal den eller de pågældende dele udpeges på grundlag af en vurdering, der viser, at en afgift for eksterne omkostninger på de øvrige dele af vejnettet i denne form kunne få en negativ indflydelse på miljø, folkesundhed eller færdselssikkerhed.
Fra den 25. marts 2026 vælger en medlemsstat, der har til hensigt ikke at lægge en afgift for eksterne omkostninger ved luftforurening på bestemte afsnit af sit afgiftsbelagte vejnet, også disse bestemte afsnit på grundlag af en sådan vurdering.
2. Omfattede køretøjer, veje og tidsperioder
Har en medlemsstat til hensigt at anvende højere afgifter for eksterne omkostninger end de referenceværdier, der er anført i bilag IIIb eller IIIc, skal den meddele Kommissionen, hvilken klassificering af køretøjerne der lægges til grund for differentieringen af afgiften for eksterne omkostninger. Den skal, når det er relevant, give Kommissionen meddelelse om, hvilke veje der er pålagt en høj afgift for eksterne omkostninger (»veje i forstæder (herunder motorveje)«), og hvilke veje der er pålagt en lav afgift for eksterne omkostninger (»veje mellem byer (herunder motorveje)«).
Medlemsstaterne skal ligeledes, når det er relevant, give Kommissionen meddelelse om de nøjagtige tidspunkter, der afgrænser natperioden, hvor større støjgener eventuelt afspejles i en højere støjafgift for eksterne omkostninger.
Vejenes klassificering som veje i forstæder (herunder motorveje) og veje mellem byer (herunder motorveje) og fastsættelsen af tidsperioder skal bygge på objektive kriterier, der hænger sammen med, i hvilken grad vejene og deres nærmeste omgivelser er udsat for forurening, f.eks. befolkningstæthed, den gennemsnitlige årlige luftforurening (navnlig med hensyn til PM10 og NO2) og antal dage (for PM10) og timer (NO2), hvor de i direktiv 2008/50/EF fastsatte grænseværdier overskrides. De anvendte kriterier anføres i meddelelsen.
3. Afgiftsbeløb
Dette afsnit finder anvendelse, hvis en medlemsstat har til hensigt at anvende højere afgifter for eksterne omkostninger end de referenceværdier, der er anført i bilag IIIb eller IIIc.
Medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed fastsætter ét bestemt beløb for hver køretøjsklasse, vejtype og tidsperiode, alt efter tilfældet. Den deraf følgende afgiftsstruktur skal være gennemsigtig, og den skal offentliggøres og være tilgængelig for alle brugere på lige vilkår. Offentliggørelsen bør ske i god tid inden gennemførelsen. Alle parametre, data og øvrige oplysninger, der er nødvendige for at forstå, hvordan de forskellige eksterne omkostningselementer er beregnet, skal offentliggøres.
Ved fastsættelsen af afgifterne skal medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed følge princippet om effektiv prisfastsættelse, dvs. en pris, der er tæt på den samfundsmæssige marginalomkostning ved brug af det pågældende køretøj.
Ved fastsættelsen af afgiften tages der hensyn til risikoen for, at trafikken flytter til en anden rute, eventuelle negative følger for færdselssikkerhed, miljø og trængsel og eventuelle løsninger, der kan mindske disse risici.
Medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed skal overvåge, i hvor høj grad afgiftssystemet reducerer miljøskader fra vejtransport. Hvert andet år skal den om nødvendigt justere afgiftsstrukturen og afgiftsbeløbene for de enkelte køretøjsklasser, vejtyper og perioder efter ændringer i transportudbuddet og -behovet.
4. Eksterne omkostningselementer
4.1. Omkostninger ved trafikbaseret luftforurening
Har en medlemsstat til hensigt at anvende højere afgifter for eksterne omkostninger end de referenceværdier, der er anført i bilag IIIb, skal den pågældende medlemsstat eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed beregne omkostningerne ved trafikbaseret luftforurening efter nedenstående formel:
hvor:
— PCVij |
= |
omkostningen ved luftforurening fra køretøjsklasse i på vejtype j (EUR pr. køretøjskilometer) |
— EFik |
= |
emissionsfaktoren for forurenende stof k og køretøjsklasse i (gram pr. køretøjskilometer) |
— PCjk |
= |
omkostningen ved forurenende stof k på vejtype j (EUR pr. gram). |
Som emissionsfaktorer gælder de samme faktorer, som medlemsstaten benytter til at fastlægge de nationale emissionsopgørelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 ( 20 ) (hvilket kræver brug af EMEP/EEA-vejledningen om opgørelse af emissioner af luftforurenende stoffer ( 21 )). Omkostningen ved de enkelte forurenende stoffer vurderes af medlemsstaten eller, hvis det er hensigtsmæssigt, af den i nærværende direktivs artikel 7c, stk. 2, omhandlede uafhængige myndighed under anvendelse af videnskabeligt beviste metoder.
Medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed kan benytte videnskabeligt beviste alternative metoder til at beregne værdien af omkostningerne ved luftforurening under anvendelse af data fra måling af luftforureningen og den lokale værdi af omkostningen ved de forurenende stoffer.
4.2. Omkostninger ved trafikbaseret støjforurening
Har en medlemsstat til hensigt at anvende højere afgifter for eksterne omkostninger end de referenceværdier, der er anført i bilag IIIb, skal medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed beregne omkostningerne ved trafikbaseret støjforurening efter nedenstående formel:
NCVj (dag) = a × NCVj
NCVj (nat) = b × NCVj
hvor:
— NCVj |
= |
støjomkostningen for ét tungt godskøretøj på vejtype j (EUR pr. køretøjskilometer) |
— NCjk |
= |
støjomkostningen pr. person, der på vejtype j udsættes for støjniveau k (EUR pr. person) |
— POPk |
= |
den population, der dagligt udsættes for støjniveau k pr. kilometer (personer pr. kilometer) |
— WADT |
= |
den vægtede gennemsnitstrafik pr. døgn (personbilsækvivalent) |
— a og b |
= |
er vægtningsfaktorer, der fastsættes af medlemsstaten på en sådan måde, at den deraf følgende vægtede gennemsnitlige afgift på støj pr. køretøjskilometer svarer til NCVj (daglig). |
Den trafikbaserede støjforurening vedrører indvirkningen af støjen på borgernes sundhed i nærheden af vejen.
Den population, der udsættes for støjniveau k, aflæses på de strategiske støjkort, der er udarbejdet i medfør af artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF ( 22 ), eller anden tilsvarende datakilde.
Omkostningerne pr. person, der udsættes for støjniveau k, vurderes af medlemsstaten eller, hvis det er hensigtsmæssigt, af en uafhængig myndighed under anvendelse af videnskabeligt beviste metoder.
Ved beregning af den vægtede gennemsnitstrafik pr. døgn benyttes en ækvivalensfaktor »e« mellem tunge godskøretøjer og personbiler, som udledes på grundlag af støjemissionsniveauer for den gennemsnitlige bil og det gennemsnitlige tunge godskøretøj samt under hensyntagen til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 540/2014 ( 23 ).
Medlemsstaterne eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed kan fastsætte differentierede afgifter for støj for at belønne brugen af mere støjsvage køretøjer, forudsat at det ikke fører til forskelsbehandling af udenlandske køretøjer.
4.3. Omkostninger ved trafikbaserede CO2-emissioner
Hvis en medlemsstat har til hensigt at anvende en afgift for eksterne omkostninger ved CO2-emissioner, som er højere end de referenceværdier, der er fastsat i bilag IIIc, beregner den pågældende medlemsstat eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed omkostningen på grundlag af videnskabelig dokumentation og ved hjælp af »avoidance cost«-metoden, idet navnlig følgende aspekter tages i betragtning og forklares:
valg af emissionsmålniveau
vurdering af modvirkningsmuligheder
vurdering af referencescenariet
risiko- og tabsaversion
vægtning af egenkapitalen.
Senest seks måneder inden indførelsen af en sådan afgift for eksterne omkostninger ved CO2-emissioner giver medlemsstaten Kommissionen meddelelse.
BILAG IIIb
REFERENCEVÆRDIER FOR AFGIFTEN FOR EKSTERNE OMKOSTNINGER
I dette bilag fastsættes referenceværdier for afgiften for eksterne omkostninger, herunder omkostningerne ved luftforurening og støj.
Tabel 1
Referenceværdier for afgiften for eksterne omkostninger for tunge godskøretøjer
Køretøjsklasse |
Cent pr. køretøjskilometer |
Forstæder (1) |
Mellem byer (2) |
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mindre end 12 ton, eller som har to aksler |
EURO 0 |
18,6 |
9,9 |
EURO I |
12,6 |
6,4 |
|
EURO II |
12,5 |
6,3 |
|
EURO III |
9,6 |
4,8 |
|
EURO IV |
7,3 |
3,4 |
|
EURO V |
4,4 |
1,8 |
|
EURO VI |
2,3 |
0,5 |
|
Renere end EURO VI, herunder nulemissionskøretøjer |
2,0 |
0,3 |
|
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mellem 12 og 18 ton, eller som har tre aksler |
EURO 0 |
24,6 |
13,7 |
EURO I |
15,8 |
8,4 |
|
EURO II |
15,8 |
8,4 |
|
EURO III |
12,5 |
6,6 |
|
EURO IV |
9,2 |
4,5 |
|
EURO V |
5,6 |
2,7 |
|
EURO VI |
2,8 |
0,7 |
|
Renere end EURO VI, herunder nulemissionskøretøjer |
2,3 |
0,3 |
|
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mellem 18 og 32 ton, eller som har fire aksler |
EURO 0 |
27,8 |
15,8 |
EURO I |
20,4 |
11,3 |
|
EURO II |
20,4 |
11,2 |
|
EURO III |
16,3 |
8,9 |
|
EURO IV |
11,8 |
6,0 |
|
EURO V |
6,6 |
3,4 |
|
EURO VI |
3,1 |
0,8 |
|
Renere end EURO VI, herunder nulemissionskøretøjer |
2,5 |
0,3 |
|
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er over 32 ton, eller som har mindst fem aksler |
EURO 0 |
33,5 |
19,4 |
EURO I |
25,0 |
14,1 |
|
EURO II |
24,9 |
13,9 |
|
EURO III |
20,1 |
11,1 |
|
EURO IV |
14,2 |
7,5 |
|
EURO V |
7,6 |
3,8 |
|
EURO VI |
3,4 |
0,8 |
|
Renere end EURO VI, herunder nulemissionskøretøjer |
2,8 |
0,3 |
|
(1)
»Forstæder«: områder med en befolkningstæthed på mellem 150 og 900 indbyggere pr. km2 (median for befolkningstæthed på 300 indbyggere pr. km2).
(2)
»Mellem byer«: områder med en befolkningstæthed på under 150 indbyggere pr. km2. |
Værdierne i tabel 1 kan ganges med en faktor på op til 2 i bjergområder og omkring byområder, for så vidt som det er begrundet i mindre spredning, vejenes stigning, højde over havet eller temperaturinversion. Hvis der foreligger videnskabelig dokumentation for en højere bjerg- eller byområdefaktor, kan denne referenceværdi øges på grundlag af en detaljeret begrundelse.
BILAG IIIc
REFERENCEVÆRDIER FOR AFGIFTEN FOR EKSTERNE OMKOSTNINGER VED CO2-emissioner
I dette bilag fastsættes referenceværdier for afgiften for eksterne omkostninger under hensyntagen til omkostningerne ved CO2-emissioner.
Tabel 1
Referenceværdier for eksterne omkostninger ved CO2-emissioner for tunge godskøretøjer
Køretøjsklasse |
|
Cent pr. køretøjskilometer |
Veje mellem byer (herunder motorveje) |
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mindre end 12 ton, eller som har to aksler |
CO2-emissionsklasse 1 |
EURO 0 |
4,5 |
EURO I EURO II EURO III EURO IV EURO V EURO VI |
4,0 |
||
CO2-emissionsklasse 2 |
3,8 |
||
CO2-emissionsklasse 3 |
3,6 |
||
Lavemissionskøretøj |
2,0 |
||
Nulemissionskøretøj |
0 |
||
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mellem 12 og 18 ton, eller som har tre aksler |
CO2-emissionsklasse 1 |
EURO 0 |
6,0 |
EURO I EURO II EURO III |
5,2 |
||
EURO IV EURO V EURO VI |
5,0 |
||
CO2-emissionsklasse 2 |
4,8 |
||
CO2-emissionsklasse 3 |
4,5 |
||
Lavemissionskøretøj |
2,5 |
||
Nulemissionskøretøj |
0 |
||
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er mellem 18 og 32 ton, eller som har fire aksler |
CO2-emissionsklasse 1 |
EURO 0 |
7,9 |
EURO I |
6,9 |
||
EURO II |
|||
EURO III |
|||
EURO IV |
6,7 |
||
EURO V |
|||
EURO VI |
|||
CO2-emissionsklasse 2 |
6,4 |
||
CO2-emissionsklasse 3 |
6,0 |
||
Lavemissionskøretøj |
3,4 |
||
Nulemissionskøretøj |
0 |
||
Tunge godskøretøjer, hvis højeste teknisk tilladte totalvægt er over 32 ton, eller som har mindst fem aksler |
CO2-emissionsklasse 1 |
EURO 0 |
9,1 |
EURO I |
8,1 |
||
EURO II |
|||
EURO III |
|||
EURO IV |
8,0 |
||
EURO V |
|||
EURO VI |
|||
CO2-emissionsklasse 2 |
7,6 |
||
CO2-emissionsklasse 3 |
7,2 |
||
Lavemissionskøretøj |
4,0 |
||
Nulemissionskøretøj |
0 |
BILAG IV
VEJLEDENDE KØRETØJSKLASSER
Køretøjsklasserne er defineret i nedenstående tabel.
Køretøjerne klassificeres i underklasserne 0, I, II og III efter de slidskader, de forårsager på vejbelægningen og i stigende orden (klasse III er altså den kategori, der forårsager størst skade på vejinfrastrukturen). Omfanget af skaderne øges eksponentielt med akseltrykket.
Alle motorkøretøjer og kombinationer af køretøjer, hvis højst tilladte bruttovægt er under 7,5 tons, tilhører klasse 0.
Motorkøretøjer
Drivaksel forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring (1) |
Andre former for affjedring af drivaksel |
Skadesklasse |
||
Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) |
Antal aksler og højst tilladte bruttovægt (tons) |
|
||
Mindst |
Mindre end |
Mindst |
Mindre end |
|
2 aksler |
|
|||
7,5 12 13 14 15 |
12 13 14 15 18 |
7,5 12 13 14 15 |
12 13 14 15 18 |
I |
3 aksler |
|
|||
15 17 19 21 23 25 |
17 19 21 23 25 26 |
15 17 19 21 |
17 19 21 23 |
|
|
|
23 25 |
25 26 |
II |
4 aksler |
|
|||
23 25 27 |
25 27 29 |
23 25 |
25 27 |
I |
|
|
27 29 31 |
29 31 32 |
II |
29 31 |
31 32 |
|
|
|
(1)
Tilsvarende anerkendt affjedring som nærmere fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59). Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47). |
Kombinationer af køretøjer (vogntog)
Drivaksler forsynet med luftaffjedring eller tilsvarende anerkendt affjedring |
Andre former for affjedring af drivaksel |
Skadesklasse |
||
Antal aksler og højeste teknisk tilladte totalvægt (ton) |
Antal aksler og højeste teknisk tilladte totalvægt (ton) |
|
||
Mindst |
Mindre end |
Mindst |
Mindre end |
|
2 + 1 aksler |
|
|||
7,5 12 14 16 18 20 22 23 25 |
12 14 16 18 20 22 23 25 28 |
7,5 12 14 16 18 20 22 23 25 |
12 14 16 18 20 22 23 25 28 |
I |
2 + 2 aksler |
|
|||
23 25 26 28 |
25 26 28 29 |
23 25 26 28 |
25 26 28 29 |
|
29 |
31 |
29 |
31 |
II |
31 |
33 |
31 |
33 |
|
33 36 |
36 38 |
33 |
36 |
III |
2 + 3 aksler |
II |
|||
36 38 |
38 40 |
36 |
38 |
|
|
|
38 |
40 |
III |
2 + 4 aksler |
II |
|||
36 38 |
38 40 |
36 |
38 |
|
|
|
38 |
40 |
III |
3 + 1 aksler |
II |
|||
30 32 |
32 35 |
30 |
32 |
|
|
|
32 |
35 |
III |
3 + 2 aksler |
II |
|||
36 38 |
38 40 |
36 |
38 |
|
|
|
38 40 |
40 44 |
III |
40 |
44 |
|
|
|
3 + 3 aksler |
|
|||
36 38 |
38 40 |
36 |
38 |
I |
|
|
38 |
40 |
II |
40 |
44 |
40 |
44 |
|
7 aksler |
||||
40 |
50 |
40 |
50 |
II |
50 |
60 |
50 |
60 |
III |
60 |
|
60 |
|
|
Mindst 8 aksler |
||||
40 |
50 |
40 |
50 |
I |
50 |
60 |
50 |
60 |
II |
60 |
60 |
III |
BILAG V
MINIMUMSKRAV VED PÅLÆGGELSE AF TRÆNGSELSAFGIFT
I dette bilag fastsættes de minimumskrav, der stilles ved pålæggelse af trængselsafgift.
1. De dele af nettet, der er omfattet af trængselsafgifter, og omfattede køretøjer og tidsperioder
Medlemsstaterne skal nøjagtigt oplyse:
den eller de dele af deres net, der udgøres af deres andel af det transeuropæiske vejnet og af deres motorveje, jf. artikel 7, stk. 1, som vil blive omfattet af en trængselsafgift, i overensstemmelse med artikel 7da, stk. 1 og 3
klassificeringen af de afsnit af nettet, som er omfattet af trængselsafgiften, som »byveje« og »ikkebyveje«. Medlemsstaterne anvender kriterierne i tabel 1 med henblik på at klassificere hvert vejsegment.
Tabel 1
Kriterier for klassificering af veje i nettet, jf. litra a), som »byveje« og »ikkebyveje«
Vejkategori |
Klassificeringskriterium |
»byveje« |
Afsnit af nettet, der befinder sig i byområder med mindst 250 000 indbyggere |
»ikkebyveje« |
Dele af nettet, som ikke er kvalificeret til at være »byveje« |
de perioder, hvor afgiften finder anvendelse, for hvert enkelt segment. Hvis forskellige afgiftsniveauer finder anvendelse i afgiftsperioden, skal medlemsstaterne klart angive begyndelsen og afslutningen på hver periode, hvor der opkræves en specifik afgift.
Medlemsstaterne anvender ækvivalensfaktorerne i tabel 2 med henblik på at fastsætte proportionerne mellem afgiftsniveauerne for forskellige køretøjsklasser:
Tabel 2
Ækvivalensfaktorer for fastsættelse af proportionerne mellem trængselsafgiftsniveauerne for forskellige køretøjsklasser
Køretøjsklasse |
Ækvivalensfaktor |
Lette køretøjer |
1 |
Stive tunge godskøretøjer |
1,9 |
Busser og rutebusser |
2,5 |
Sammenkoblede tunge godskøretøjer |
2,9 |
2. Afgiftsbeløb
For hver køretøjsklasse, hvert vejsegment og hver tidsperiode skal medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed fastsætte ét bestemt beløb, der fastlægges i overensstemmelse med bestemmelserne i dette bilags afsnit 1, idet der tages hensyn til den tilsvarende referenceværdi, der er anført i tabellen i bilag VI. Den deraf følgende afgiftsstruktur skal være gennemsigtig, og den skal offentliggøres og være tilgængelig for alle brugere på lige vilkår.
Medlemsstaten skal før gennemførelsen af en trængselsafgift i god tid offentliggøre samtlige af følgende oplysninger:
alle parametre, data og øvrige oplysninger, der er nødvendige for at kunne forstå, hvordan klassificeringen af veje og køretøjer og perioderne for anvendelse af afgiften er fastlagt
en fuldstændig beskrivelse af de trængselsafgifter, der finder anvendelse på hver køretøjsklasse, på hvert vejsegment og for hver tidsperiode.
Medlemsstaterne giver Kommissionen adgang til alle oplysninger, der skal offentliggøres i henhold til litra a) og b).
Der må kun fastsættes en afgift, hvis der tages hensyn til risikoen for, at trafikken flytter til en anden rute samt eventuelle negative følger for færdselssikkerhed, miljø og trængsel og eventuelle løsninger, der kan mindske disse risici.
Har en medlemsstat til hensigt at anvende højere trængselsafgifter end de referenceværdier, der er anført i tabellen i bilag VI, giver den Kommissionen meddelelse om følgende:
hvilke veje der er pålagt trængselsafgift
klassificeringen af veje som »byveje« og »ikkebyveje«, jf. afsnit 1, litra b)
de perioder, hvor afgiften finder anvendelse, jf. afsnit 1, litra c)
eventuel delvis eller fuldstændig undtagelse for minibusser, rutebusser og busser.
3. Overvågning
Medlemsstaten eller, hvor det er relevant, en uafhængig myndighed skal overvåge, hvor effektivt afgiftssystemet er med hensyn til at mindske trængsel. Den skal hvert tredje år, hvor det er relevant, justere afgiftsstrukturen, afgiftsperioden eller -perioderne og de specifikke afgiftsbeløb for de enkelte køretøjsklasser, vejtyper og perioder i forhold til ændringerne i transportudbuddet og -behovet.
BILAG VI
REFERENCEVÆRDIER FOR TRÆNGSELSAFGIFTEN
I dette bilag fastsættes referenceværdierne for trængselsafgiften.
Referenceværdierne i tabellen nedenfor finder anvendelse på lette køretøjer. Trængselsafgift for andre køretøjsklasser fastsættes ved at gange den for lette køretøjer anvendte afgift med de ækvivalensfaktorer, som er angivet i tabellen i bilag V.
Tabel
Referenceværdier for trængselsafgiften for lette køretøjer
Cent pr. køretøjskilometer |
Byveje |
Ikkebyveje |
Motorveje |
25,9 |
23,7 |
Hovedveje |
61,0 |
41,5 |
BILAG VII
EMISSIONSPRÆSTATION
Dette bilag indeholder de emissionspræstationer for forurenende stoffer, som vejafgifter og brugsafgifter skal differentieres efter i overensstemmelse med artikel 7gb, stk. 1, litra b).
Tabel
Emissionspræstationskriterier for forurenende stoffer for lette køretøjer
Vejafgifter og brugsafgifter |
5-15 % under højeste sats |
15-25 % under højeste sats |
25-35 % under højeste sats |
Op til 75 % under højeste sats |
Emissionspræstation |
Euro-6d-temp-x () |
Euro-6d-x () |
Oplyste maksimale RDE-værdier for forurenende emissioner () < 80 % af de gældende emissionsgrænser |
Nulemissionskøretøjer |
(1)
hvor x kan være tom eller en af følgende (EVAP, EVAP-ISC, ISC eller ISC-FCM).
(2)
for både NOx og PN som oplyst i punkt 48.2 i typeattesten i tillægget til bilag VIII til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/683 (*1)
(*1)
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/683 af 15. april 2020 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2018/858 for så vidt angår de administrative krav i forbindelse med godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer (EUT L 163 af 26.5.2020, s. 1). |
( 1 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).
( 2 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/45/EU af 3. april 2014 om periodisk teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil og om ophævelse af direktiv 2009/40/EF (EUT L 127 af 29.4.2014, s. 51).
( 3 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/858 af 30. maj 2018 om godkendelse og markedsovervågning af motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil samt af systemer, komponenter og separate tekniske enheder til sådanne køretøjer, om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og (EF) nr. 595/2009 og om ophævelse af direktiv 2007/46/EF (EUT L 151 af 14.6.2018, s. 1).
( 4 ) Kommissionens forordning (EU) 2017/2400 af 12. december 2017 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 for så vidt angår bestemmelse af CO2-emissioner og brændstofforbrug for tunge køretøjer og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF og Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 (EUT L 349 af 29.12.2017, s. 1).
( 5 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/1242 af 20. juni 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye tunge køretøjers CO2-emissioner og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 og (EU) 2018/956 og Rådets direktiv 96/53/EF (EUT L 198 af 25.7.2019, s. 202).
( 6 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/956 af 28. juni 2018 om overvågning og indberetning af nye tunge køretøjers CO2-emissioner og brændstofforbrug (EUT L 173 af 9.7.2018, s. 1).
( 7 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).
( 8 ) EFT L 368 af 17.12.1992, s. 38.
( 9 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1).
( 10 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om et system for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32).
( 11 ) Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51).
( 12 ) Kommissionens forordning (EU) 2017/1151 af 1. juni 2017 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2007 om typegodkendelse af motorkøretøjer med hensyn til emissioner fra lette personbiler og lette erhvervskøretøjer (Euro 5 og Euro 6) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF, Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 og Kommissionens forordning (EU) nr. 1230/2012 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 692/2008 (EUT L 175 af 7.7.2017, s. 1).
( 13 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2019/631 af 17. april 2019 om fastsættelse af præstationsnormer for nye personbilers og nye lette erhvervskøretøjers CO2-emissioner og om ophævelse af forordning (EF) nr. 443/2009 og (EU) nr. 510/2011 (EUT L 111 af 25.4.2019, s. 13).
( 14 ) EUT L 134 af 30.4.2004, s. 114.
( 15 ) EUT L 166 af 30.4.2004, s. 124.
( 16 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/520 af 19. marts 2019 om interoperabilitet mellem elektroniske vejafgiftssystemer og fremme af udvekslingen på tværs af landegrænser af oplysninger om manglende betaling af vejafgifter i Unionen (EUT L 91 af 29.3.2019, s. 45).
( 17 ) EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.
( 18 ) EUT L 123 af 12.5.2016, s. 1.
( 19 ) Medlemsstaterne kan ved anvendelsen af ækvivalensfaktorer tage hensyn til vejbygning, der foretages i etaper eller anvender en tilgang med lang livstidscyklus.
( 20 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2284 af 14. december 2016 om nedbringelse af nationale emissioner af visse luftforurenende stoffer, om ændring af direktiv 2003/35/EF og om ophævelse af direktiv 2001/81/EF (EUT L 344 af 17.12.2016, s. 1).
( 21 ) Det Europæiske Miljøagenturs metode: »EMEP/EEA air pollutant emission inventory guidebook 2019 — Technical guidance to prepare national emission inventories« (http://www.eea.europa.eu//publications/emep-eea-guidebook-2019).
( 22 ) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/49/EF af 25. juni 2002 om vurdering og styring af ekstern støj (EFT L 189 af 18.7.2002, s. 12).
( 23 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 540/2014 af 16. april 2014 om motorkøretøjers og udskiftningslyddæmpningssystemers støjniveau og om ændring af direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 70/157/EØF (EUT L 158 af 27.5.2014, s. 131).