EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Maritime safety: minimum level of training of seafarers
Sikkerhed til søs: minimumsuddannelsesniveau for søfartserhverv
Sikkerhed til søs: minimumsuddannelsesniveau for søfartserhverv
This summary has been archived and will not be updated. See
'Sikkerhed til søs: minimumsuddannelsesniveau for søfartserhverv'
for an updated information about the subject.
Sikkerhed til søs: minimumsuddannelsesniveau for søfartserhverv
RESUMÉ AF:
Direktiv 2008/106/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv
HVAD ER FORMÅLET MED DIREKTIVET?
HOVEDPUNKTER
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på søfarende, der gør tjeneste om bord på søgående skibe, som fører et EU-lands flag, med undtagelse af:
Uddannelse
Direktivet fastsætter regler for uddannelse og kvalifikationskrav, som søfarende, der er kandidater til udstedelse eller fornyelse af beviser, der giver dem ret til at bestride de funktioner, som det relevante sønæringsbevis eller kvalifikationsbevis er udstedt for, skal opfylde.
Disse regler gælder for følgende kategorier af søfarende:
Der er for visse kategorier af skibe, f.eks. tankskibe og ro-ro-passagerskibe, særregler og obligatoriske minimumskrav vedrørende uddannelse og kvalifikationer for søfarende. Direktivet fastsætter også regler for uddannelse i håndteringen af nødsituationer, brandslukning og lægehjælp samt for besætningsmedlemmer med ansvar for cateringtjenester.
Sønæringsbeviser, kvalifikationsbeviser og påtegninger
Beviser skal udstedes af de kompetente myndigheder i EU-landene for at tillade indehaverne at gøre tjeneste, som angivet i dokumentet eller som tilladt i nationale reglementer. Disse dokumenter udstedes til kandidater, der opfylder de nationale helbredskrav (særligt til syn og hørelse), og som forelægger fyldestgørende bevis for deres identitet, alder, tjeneste til søs og færdigheder (evne, opgave og niveau).
EU-landene kan udstede særskilte beviser til radiooperatører.
Indehaverne af beviser skal med jævne mellemrum godtgøre, at de stadig opfylder kravene til færdigheder og professionel kompetence.
Påtegninger kan være inkluderet i beviser eller udstedes separat. Beviserne kan følge formatet i STCW-koden (afsnit A-I/2) eller afvige fra det (i så tilfælde skal de som minimum inkludere de oplysninger, der kræves i formatet). Enhver søfarende om bord skal kunne fremvise det originale bevis. EU-landene bør træffe og håndhæve særlige foranstaltninger for at forhindre og straffe forfalskninger i forbindelse med bevisudstedelsen.
Med ændringsdirektiv 2012/35/EU blev der indført et krav til EU-landene om at:
Sanktioner og disciplinære foranstaltninger
EU-landene skal fastsætte de nødvendige retningslinjer og procedurer for uvildig undersøgelse af enhver anmeldt inkompetence, handling eller undladelse, som kan udgøre en direkte trussel for sikkerhed for liv og ejendom til søs eller for havmiljøet. Sanktioner eller disciplinære foranstaltninger skal fastsættes og håndhæves i følgende tilfælde:
Kontrol og evaluering af uddannelse
EU-landene skal sikre, at:
Hvileperioder for det vagthavende personale
Der er regler for minimumshvileperioder for at forebygge træthed hos det vagthavende personale, hvilket meget ofte er årsagen til ulykker på havet.
Enhver person, der pålægges at arbejde som vagthavende navigatør eller som menig på vagtholdet, skal have mindst ti timers hvile i enhver 24-timers periode. Dette kan højst opdeles i to perioder, hvoraf den ene skal være på mindst seks timer. Det er derudover et krav i ændringsdirektiv 2012/35/EU, at sådanne officerer eller menige har 77 timers hvile for hver syvdagesperiode.
Dispensationer
Under forhold, hvor der er et ganske særligt behov, kan de kompetente myndigheder udstede en dispensation, der tillader en nærmere angivet søfarende at gøre tjeneste på et bestemt skib i et bestemt tidsrum af højst seks måneders varighed. Dette ville være i en stilling, for hvilken den søfarende ikke er i besiddelse af forskriftsmæssigt bevis, så længe den pågældende er tilstrækkelig kvalificeret til at garantere sikre forhold.
EU-landenes forpligtelser
EU-landene udpeger de myndigheder eller instanser, som:
Kommunikation om bord
For at øge sikkerheden til søs og forebygge tab af menneskeliv og forurening af havet bør der ske en forbedring af kommunikationen mellem besætningsmedlemmerne på skibe, der sejler i EU’s farvande.
Der bør fastlægges et arbejdssprog om bord på alle passagerskibe, der sejler under et EU-lands flag og om bord på alle passagerskibe, der starter og/eller afslutter en rejse i en havn i EU. Skibsføreren, officerer og menige om bord på olietankskibe, kemikalieskibe og gastankskibe skal i henhold til direktivet kunne kommunikere med hinanden på et eller flere fælles arbejdssprog.
Havnestatskontrol
EU-landene kan kontrollere søfarende, der tjener på et hvilket som helst skib, som anløber deres havne, uanset hvilket flag de fører, særligt med henblik på at kontrollere, at alle søfarende, som skal være i besiddelse af et bevis i henhold til STCW-konventionen, er det. De skal sikre, at de relevante regler og procedurer som fastlagt i direktiv 2009/16/EF om havnestatskontrol anvendes.
Det er i visse tilfælde nødvendigt at vurdere, om de søfarende er egnede til at opretholde de vagttjenestenormer, der er foreskrevet ved konventionen (kontrol af beviser). Dette er især nødvendigt, hvis et skib, der anløber en EU-havn og fører et flag for et land, der ikke har ratificeret STCW-konventionen, har været brugt på en sådan måde, at det udgør en fare for personer, ejendom eller miljøet, eller har en skibsfører, officer eller menig, der er indehaver at et bevis fra et tredjeland, der ikke har ratificeret konventionen. I andre tilfælde kan besætningsmedlemmerne blive bedt om at bevise deres kvalifikationer på stedet.
I direktivet angives årsagerne til, at et skib kan tilbageholdes, f.eks. manglede uddannelse eller besætningens arbejdsbetingelser, hvor det er fastlagt, at disse utilstrækkeligheder udgør en fare for ejendom, mennesker eller miljøet.
I 2015 offentliggjorde Europa-Kommissionen en liste over anerkendte tredjelande for så vidt angår uddannelsessystemer og udstedelse af beviser til søfarende. Siden da er Etiopien, Fiji, Montenegro og Oman blevet føjet til listen.
HVORNÅR GÆLDER DIREKTIVET FRA?
Direktiv 2008/106/EF har været gældende siden den 23. december 2008. Det reviderede og erstattede direktiv 2001/25/EF, der ophævede direktiv 94/58/EF. Direktiv 94/58/EF skulle indarbejdes i EU-landenes lovgivning inden den 31. december 1995.
Ændringsdirektiv 2012/35/EU trådte i kraft den 3. januar 2013. Det skulle indarbejdes i EU-landenes lovgivning inden den 4. juli 2014.
BAGGRUND
For yderligere oplysninger henvises til:
HOVEDDOKUMENT
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF af 19. november 2008 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv (omarbejdning) (EUT L 323 af 3.12.2008, s. 33-61).
Efterfølgende ændringer af direktiv 2008/106/EF er blevet indarbejdet i grundteksten. Denne konsoliderede udgave har ingen retsvirkning.
TILHØRENDE DOKUMENTER
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2018/501 af 22. marts 2018 om anerkendelse af Sultanatet Oman i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende (EUT L 82 af 26.3.2018, s. 15-16).
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1412 af 1. august 2017 om anerkendelse af Fiji i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende (EUT L 202 af 3.8.2017, s. 6-7).
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1239 af 6. juli 2017 om anerkendelse af Etiopien i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende (EUT L 177 af 8.7.2017, s. 43-44).
Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/727 af 23. marts 2017 om anerkendelse af Montenegro i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/106/EF for så vidt angår ordningerne for uddannelse og udstedelse af kvalifikationsbeviser til søfarende (EUT L 107 af 25.4.2017, s. 31-32).
seneste ajourføring 17.12.2018