ISSN 1977-0626 |
||
Úřední věstník Evropské unie |
L 284 |
|
![]() |
||
České vydání |
Právní předpisy |
Ročník 61 |
Obsah |
|
I Legislativní akty |
Strana |
|
|
NAŘÍZENÍ |
|
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
|
SMĚRNICE |
|
|
* |
||
|
|
ROZHODNUTÍ |
|
|
* |
|
|
II Nelegislativní akty |
|
|
|
ROZHODNUTÍ |
|
|
* |
|
|
Opravy |
|
|
* |
||
|
* |
CS |
Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu. Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
I Legislativní akty
NAŘÍZENÍ
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/1 |
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1670
ze dne 23. října 2018,
kterým se mění nařízení (ES) č. 110/2008, pokud jde o jmenovitá množství pro účely uvádění jednou destilovaného šóčú vyráběného v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvovaného v Japonsku na trh Unie
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 114 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Dne 29. listopadu 2012 přijala Rada rozhodnutí, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání s Japonskem o dohodě o volném obchodu. |
(2) |
Jednání o Dohodě mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství (dále jen „dohoda“) byla úspěšně uzavřena a dohoda byla podepsána dne 17. července 2018. |
(3) |
Příloha 2-D dohody stanoví, že jednou destilované šóčú, jak je definováno v čl. 3 odst. 10 japonského zákona o dani z alkoholických nápojů (zákon č. 6 z roku 1953), vyráběné v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvované v Japonsku je povoleno uvádět na trh Unie v tradičních lahvích o objemu čtyř go (
|
(4) |
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES (3) stanoví, že výrobky, které jsou v hotovém balení, smějí být uváděny na trh Unie, pouze pokud jsou hotově zabaleny ve jmenovitých množstvích uvedených v bodě 1 přílohy uvedené směrnice. U lihovin je v bodě 1 přílohy směrnice 2007/45/ES uvedeno devět jmenovitých množství v rozpětí od 100 ml do 2 000 ml. Tato jmenovitá množství nezahrnují množství 720 ml a 1 800 ml, tedy jmenovitá množství, v nichž je lahvováno a uváděno na trh v Japonsku jednou destilované šóčú vyráběné v periodicky pracujícím destilačním přístroji. |
(5) |
Proto je nezbytná odchylka od jmenovitých množství stanovených v příloze směrnice 2007/45/ES pro lihoviny, aby se zajistilo, že jednou destilované šóčú vyráběné v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvované v Japonsku může být podle přílohy 2-D dohody uváděno na trh Unie v lahvích o objemu 720 ml, který odpovídá velikosti tradiční japonské lahve o objemu čtyř gó (
|
(6) |
Tuto odchylku od směrnice 2007/45/ES je třeba zavést změnou nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (4), aby se zajistilo, že jednou destilované šóčú vyráběné v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvované v Japonsku může být uváděno na trh současně ve všech členských státech ihned po vstupu dohody v platnost. |
(7) |
Nařízení (ES) č. 110/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. |
(8) |
Aby bylo zajištěno provedení dohody, pokud jde o uvádění jednou destilovaného šóčú vyráběného v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvovaného v Japonsku na trh Unie, mělo by se toto nařízení použít ode dne vstupu dohody v platnost, |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
V kapitole IV nařízení (ES) č. 110/2008 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 24a
Odchylka od požadavků pro jmenovitá množství stanovených ve směrnici 2007/45/ES
Odchylně od článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES (*1) a bodu 1 šestého řádku přílohy uvedené směrnice může být jednou destilované šóčú (*2) vyráběné v periodicky pracujícím destilačním přístroji a lahvované v Japonsku uváděno na trh Unie ve jmenovitých množstvích 720 ml a 1 800 ml.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne vstupu Dohody mezi Evropskou unií a Japonskem o hospodářském partnerství v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 23. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
K. EDTSTADLER
(1) Úř. věst. C 367, 10.10.2018, s. 119.
(2) Postoj Evropského parlamentu ze dne 12. září 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 9. října 2018.
(3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví pravidla pro jmenovitá množství výrobků v hotovém balení, zrušují směrnice Rady 75/106/EHS a 80/232/EHS a mění směrnice Rady 76/211/EHS (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 17).
(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89 (Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16).
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/3 |
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1671
ze dne 23. října 2018,
kterým se mění nařízení (EU) 2017/825 za účelem zvýšení finančního krytí programu na podporu strukturálních reforem a přizpůsobení jeho obecného cíle
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 175 třetí pododstavec a čl. 197 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Unie může na žádost členských států podpořit jejich úsilí o posilování jejich správních kapacit pro provádění práva Unie. |
(2) |
Program na podporu strukturálních reforem (dále jen „program“) byl vytvořen s cílem posílit kapacitu členských států pro přípravu a provádění správních a prorůstových strukturálních reforem, na nichž má Unie zájem, mimo jiné poskytováním pomoci pro účinné a účelné využívání finančních prostředků Unie. Podpora v rámci programu je poskytována Komisí na základě žádostí členských států a zahrnuje širokou škálu oblastí politiky. Budování odolných ekonomik a odolné společnosti, které se opírají o silné ekonomické, sociální a územní struktury, což členským státům umožňuje účinně absorbovat otřesy a rychle překonávat jejich účinky, přispívá k hospodářské a sociální soudržnosti a uvolňuje potenciál k růstu. Členské státy by v souladu se svými právními řády měly motivovat ke vhodnému přispění a účasti celostátní a regionální veřejné správy a zúčastněných stran. Provádění institucionálních, správních a prorůstových strukturálních reforem, které jsou pro členské státy významné, je spolu s odpovědností na základě strukturálních reforem, na nichž má Unie zájem, důležitým nástrojem pro dosažení takového vývoje. |
(3) |
Účinný způsob sdělování opatření a činností v rámci programu a jejich výsledků podle potřeby na unijní, státní a regionální úrovni je nezbytný pro zvýšení informovanosti o úspěších programu a rovněž pro zajištění viditelnosti a poskytování informací o jeho konkrétních účincích v praxi. |
(4) |
Poptávka po podpoře by mohla přesáhnout finanční možnosti programu, a proto by měl dotčený členský stát v rámci řízení o podání žádosti o podporu tyto žádosti seřadit podle priority. V této souvislosti by měla být věnována pozornost žádostem o podporu, které jsou spojeny s evropským semestrem a oblastmi politik vztahujícími se k soudržnosti, inovacím, zaměstnanosti a inteligentnímu a udržitelnému růstu. Program by měl doplňovat další nástroje, aby se zabránilo překrývání. |
(5) |
Cílem programu není nahradit či zastoupit financování z vnitrostátních rozpočtů vzhledem k tomu, že nemá členským státům poskytovat finanční prostředky, ale pouze technickou podporu. |
(6) |
Členské státy využívají podporu z programu stále více a nad původní očekávání. Odhadovaná hodnota žádostí o podporu, které Komise obdržela během cyklu pro rok 2017, významně převyšuje dostupné přidělené roční prostředky. Během cyklu pro rok 2018 činila odhadovaná hodnota obdržených žádostí pětinásobek finančních prostředků dostupných pro uvedený rok. O podporu z programu požádaly téměř všechny členské státy a žádosti se týkaly všech oblastí politiky, na které se program vztahuje. |
(7) |
Posílení hospodářské a sociální a územní soudržnosti strukturálními reformami, které jsou prospěšné pro Unii a jsou v souladu s jejími zásadami a hodnotami, je klíčové pro posílení hospodářské odolnosti a rovněž pro úspěšnou účast a posílenou reálnou konvergenci v hospodářské a měnové unii, jež by Unii zajistily dlouhodobou stabilitu a prosperitu. Je to důležité stejně tak pro členské státy, jejichž měnou není euro, při přípravě na vstup do eurozóny, jako pro státy, které členy eurozóny jsou. |
(8) |
Je proto vhodné zdůraznit v obecném cíli programu, v rámci jeho příspěvku k reakci na hospodářské a sociální výzvy, že posílení hospodářské a sociální soudržnosti, konkurenceschopnosti, produktivity, udržitelného růstu, tvorby pracovních míst, investic a sociálního začleňování by v případě těch členských států, jejichž měnou není euro, mohlo přispívat i k přípravě na budoucí účast v eurozóně. |
(9) |
V zájmu naplňování obecných a konkrétních cílů a v rámci způsobilých akcí, které mají být z programu financovány, by mělo být naznačeno, že opatření a činnosti v rámci programu by měly být schopny podpořit také reformy, jež mohou členským státům pomoci při přípravě na jejich vstup do eurozóny, při dodržení zásady rovného zacházení se všemi členskými státy. |
(10) |
S cílem uspokojit rostoucí poptávku po podpoře od členských států a s ohledem na nutnost podpořit provádění strukturálních reforem, na nichž má Unie zájem, a to i v členských státech, jejichž měnou není euro, při přípravě na jejich vstup do eurozóny, by finanční prostředky přidělené na program měly být zvýšeny na dostatečnou úroveň, která umožní Unii poskytovat podporu, jež splňuje potřeby členských států, které o ni žádají, a jež bude využita v souladu se zásadou řádného finančního řízení. Tento nárůst by neměl mít negativní dopad na další priority politiky soudržnosti. Kromě toho by členské státy neměly být povinny převádět své celostátní a regionální prostředky z evropských strukturálních a investičních fondů. |
(11) |
S cílem poskytovat kvalitní podporu s co nejmenším zpožděním by Komise měla mít možnost použít část finančního krytí také na pokrytí nákladů na činnosti podporující provádění programu, jako jsou výdaje spojené s kontrolou kvality a sledováním a hodnocením projektů v terénu. Tyto činnosti jsou důležité pro zajištění účinnosti provádění projektů. |
(12) |
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/825 (4) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno. |
(13) |
Aby bylo možné začít urychleně uplatňovat opatření stanovená tímto nařízením, mělo by toto nařízení vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie, |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) 2017/825 se mění takto:
1) |
Článek 4 se nahrazuje tímto: „Článek 4 Obecný cíl Obecným cílem programu je přispět k institucionálním, správním a strukturálním reformám podporujícím růst v členských státech poskytováním podpory vnitrostátním orgánům na opatření zaměřená na reformování a posílení institucí, řízení, veřejné správy a hospodářských a sociálních odvětví v reakci na hospodářské a sociální výzvy za účelem posílení soudržnosti, konkurenceschopnosti, produktivity, udržitelného růstu, tvorby pracovních míst, investic a sociálního začlenění a přispění k reálné konvergenci v Unii, což může rovněž připravit na účast v eurozóně, zejména v rámci správy ekonomických záležitostí, mimo jiné prostřednictvím pomoci zaměřené na účinné, účelné a transparentní využívání fondů Unie.“ |
2) |
Vkládá se nový článek, který zní: „Článek 5a Podpora přípravy na členství v eurozóně Za účelem naplňování cílů vymezených v článcích 4 a 5 a v rámci způsobilých akcí uvedených v článku 6 mohou být z programu financována rovněž opatření a činnosti na podporu reforem, jež mohou členským státům pomoci při přípravě na vstup do eurozóny.“ |
3) |
Článek 10 se mění takto:
|
4) |
V čl. 16 odst. 2 se doplňuje nové písmeno, které zní:
|
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 23. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
K. EDTSTADLER
(1) Úř. věst. C 237, 6.7.2018, s. 53.
(2) Úř. věst. C 247, 13.7.2018, s. 54.
(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne 11. září 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 9. října 2018.
(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/825 ze dne 17. května 2017 o zavedení programu na podporu strukturálních reforem na období 2017–2020 a o změně nařízení (EU) č. 1303/2013 a (EU) č. 1305/2013 (Úř. věst. L 129, 19.5.2017, s. 1).
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/6 |
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1672
ze dne 23. října 2018
o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Unie nebo ji opouštějící a o zrušení nařízení (ES) č. 1889/2005
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 33 a 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Jednou z priorit Unie je podpora harmonického, udržitelného a inkluzivního rozvoje vnitřního trhu jako prostoru, ve kterém se mohou zboží, osoby, služby a kapitál volně a bezpečně pohybovat. |
(2) |
Opětovné zavádění nezákonných výnosů z nezákonné činnosti do ekonomiky a zneužití peněžních prostředků k financování nezákonných činností vedou k narušení a nespravedlivému konkurenčnímu znevýhodnění občanů a podniků dodržujících právní předpisy, a mohou tudíž ohrozit fungování vnitřního trhu. Takové jednání navíc podporuje trestnou a teroristickou činnost, což ohrožuje bezpečnost občanů Unie. Unie proto přijala opatření na svou ochranu. |
(3) |
Jedním z hlavních pilířů opatření přijatých Unií byla směrnice Rady 91/308/EHS (3), která stanovila řadu opatření a povinností finančních institucí, právnických osob a některých profesí, co se týká mimo jiné transparentnosti a vedení záznamů, jakož i zásady „znej svého zákazníka“, a stanovila povinnost oznamovat podezřelé transakce vnitrostátním finančním zpravodajským jednotkám. Finanční zpravodajské jednotky byly zřízeny jako centra pro posuzování těchto transakcí, jednání s protějšky v ostatních zemích a v případě potřeby kontaktování soudních orgánů. Směrnice 91/308/EHS byla od té doby pozměněna a nahrazena následnými opatřeními. Ustanovení pro předcházení praní peněz jsou v současnosti obsažena ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 (4). |
(4) |
Vzhledem k nebezpečí, že uplatňování směrnice 91/308/EHS povede k větším pohybům peněžní hotovosti k nezákonným účelům, což by mohlo představovat hrozbu pro finanční systém a vnitřní trh, byla zmíněná směrnice doplněna nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 (5). Cílem uvedeného nařízení je předcházet praní peněz a financování terorismu a odhalovat je, a to stanovením systému kontrol vztahujících se na fyzické osoby, které vstupují do Unie nebo ji opouštějí a které mají u sebe peněžní hotovost nebo převoditelné nástroje na doručitele v hodnotě 10 000 EUR nebo více, či ekvivalent této hodnoty v jiných měnách. Pojem „vstupující do Unie nebo ji opouštějící“ by měl být definován odkazem na území Unie ve smyslu článku 355 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), s cílem zajistit, aby toto nařízení mělo co nejširší rozsah působnosti a aby žádné oblasti nebyly osvobozeny od jeho uplatňování a nepředstavovaly příležitosti k obcházení příslušných kontrol. |
(5) |
Nařízení (ES) č. 1889/2005 zavedlo ve Společenství mezinárodní standardy v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu, které vypracoval Finanční akční výbor (dále jen „FATF“). |
(6) |
FATF zřízený na summitu G7 konaném v Paříži v roce 1989 je mezivládní orgán, jenž stanoví standardy a prosazuje účinné provádění právních, regulačních a operativních opatření určených k boji proti praní peněz, financování terorismu a dalším souvisejícím hrozbám pro integritu mezinárodního finančního systému. Řada členských států je členy FATF, nebo je ve FATF zastoupena prostřednictvím regionálních orgánů. Unie je ve FATF zastoupena Komisí a zavázala se k účinnému provádění FATF doporučení. FATF doporučení č. 32 o kurýrech přepravujících hotovost stanoví, že je třeba, aby existovala opatření pro přiměřené kontroly přeshraničních pohybů hotovosti. |
(7) |
Směrnice (EU) 2015/849 identifikuje a popisuje řadu druhů trestné činnosti, jejichž výnosy by mohly být předmětem praní peněz nebo být použity k financování terorismu. Výnosy z této trestné činnosti jsou často přepravovány přes vnější hranice Unie za účelem praní peněz či použití k financování terorismu. Toto nařízení by to mělo vzít v úvahu a stanovit systém pravidel, která kromě toho, že přispívají k předcházení praní peněz a zejména predikativních trestních činů, jako jsou daňové trestné činy, jak jsou definovány ve vnitrostátním právu, a financování terorismu, usnadňují předcházení, odhalování a vyšetřování trestné činnosti vymezené ve směrnici (EU) 2015/849. |
(8) |
Bylo dosaženo pokroku, pokud jde o poznatky o mechanismech, které se využívají k převodu nezákonně nabyté hodnoty přes hranice. V důsledku toho byla aktualizována doporučení FATF, směrnice (EU) 2015/849 zavedla změny právního rámce Unie a byly vyvinuty nové osvědčené postupy. V souvislosti s tímto vývojem a na základě hodnocení stávajících právních předpisů Unie je třeba pozměnit nařízení (ES) č. 1889/2005. Vzhledem k rozsáhlosti změn, které budou zapotřebí, by však mělo být nařízení (ES) č. 1889/2005 zrušeno a nahrazeno novým nařízením. |
(9) |
Tímto nařízením není dotčena možnost členských států zavést na základě svého vnitrostátního práva dodatečné vnitrostátní kontroly pohybu peněžní hotovosti uvnitř Unie, jsou-li tyto kontroly v souladu se základními svobodami Unie, zejména články 63 a 65 Smlouvy o fungování EU. |
(10) |
Soubor pravidel na úrovni Unie umožňujících srovnatelné kontroly pohybu peněžní hotovosti v rámci Unie by výrazně usnadnil úsilí o předcházení praní peněz a financování terorismu. |
(11) |
Toto nařízení se netýká opatření, která přijaly Unie nebo členské státy podle článku 66 Smlouvy o fungování EU k omezení pohybu kapitálu v případě, že způsobuje nebo hrozí způsobit vážné poruchy fungování hospodářské a měnové unie nebo podle článků 143 a 144 Smlouvy o fungování EU v důsledku náhlé krize platební bilance. |
(12) |
Vzhledem ke své přítomnosti na vnějších hranicích Unie, svým odborným znalostem týkajícím se provádění kontrol cestujících a nákladu při překračování vnějších hranic a zkušenostem získaným s uplatňováním nařízení (ES) č. 1889/2005 by pro účely tohoto nařízení měly jako příslušné orgány jednat i nadále celní orgány. Členské státy by současně měly mít i nadále možnost určit jiné vnitrostátní orgány, které jsou přítomny na vnějších hranicích, aby jednaly jako příslušné orgány. Členské státy by měly i nadále poskytovat náležitou odbornou přípravu zaměstnancům celních orgánů a jiných vnitrostátních orgánů potřebnou k provádění těchto kontrol, a to i pokud jde o kontroly zaměřené na praní peněz prostřednictvím peněžní hotovosti. |
(13) |
Jedním z klíčových pojmů použitých v tomto nařízení je „peněžní hotovost“, která by měla být definována tak, aby zahrnovala čtyři kategorie: oběživo, převoditelné nástroje na doručitele, komodity používané jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty a určité typy předplacených karet. Vzhledem ke svým vlastnostem se budou určité převoditelné nástroje na doručitele, komodity používané jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty a předplacené karty, které nejsou spojeny s bankovním účtem a jež mohou uchovávat finanční obnosy v obtížně identifikovatelné výši, pravděpodobně používat místo oběživa jako anonymní prostředky převádějící hodnoty přes vnější hranice, způsobem, jež není sledovatelný pomocí klasického systému dohledu ze strany orgánů veřejné moci. Toto nařízení by proto mělo stanovit základní prvky definice „peněžní hotovosti“, přičemž by Komise měla mít současně možnost změnit nepodstatné prvky tohoto nařízení v reakci na pokusy pachatelů trestné činnosti a jejich společníků obejít opatření, které kontroluje pouze jeden druh vysoce likvidního prostředku k uchovávání hodnoty, tím, že přes vnější hranice převážejí jiný druh. Jsou-li zjištěny důkazy o takovémto chování ve značném rozsahu, je nezbytné přijmout rychle opatření k nápravě situace. Navzdory vysoké rizikovosti virtuálních měn, kterou dokládá Komise ve své zprávě ze dne 26. června 2017 o posouzení rizik praní peněz a financování terorismu, která mají dopad na vnitřní trh a souvisejí s přeshraničními činnostmi, nemají celní orgány pravomoc je monitorovat. |
(14) |
Převoditelné nástroje na doručitele umožňují fyzickému držiteli požadovat vyplacení určité finanční částky, aniž by byl zaregistrován nebo aniž by bylo uvedeno jeho jméno. Tyto nástroje lze snadno použít k převodu značné hodnoty, a pokud jde o likviditu, anonymitu a riziko zneužití vykazují hlavní podobnosti s oběživem. |
(15) |
Komodity používané jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty představují vysoký poměr mezi jejich hodnotou a objemem, existuje pro ně snadno dostupný mezinárodní obchodní trh umožňující jejich přeměnu na oběživo, a to s nízkými transakčními náklady. Tyto komodity se většinou vyskytují ve standardizované formě, která umožňuje rychle ověřit jejich hodnotu. |
(16) |
Předplacenými kartami jsou karty neuvádějící jméno, které uchovávají peněžní hodnoty nebo finanční prostředky nebo které k nim poskytují přístup, jež lze použít k platebním transakcím, k pořízení zboží nebo služeb nebo k výměně za oběživo. Předplacené karty nejsou spojeny s bankovním účtem. Předplacené karty zahrnují anonymní předplacené karty uvedené ve směrnici (EU) 2015/849. Často se používají pro různé zákonné účely a některé z těchto nástrojů také představují jasný společenský zájem. Tyto předplacené karty jsou snadno převoditelné a dají se použít na převod značné hodnoty přes vnější hranice. Je proto třeba předplacené karty zahrnout do definice peněžní hotovosti, zejména pokud je lze zakoupit bez uplatnění postupů hloubkové kontroly klienta. Tak se zajistí možnost rozšířit kontroly na určité typy předplacených karet, s přihlédnutím k dostupné technologii, je-li to odůvodněno důkazy, jsou-li tyto kontroly rozšířeny s náležitým ohledem na proporcionalitu a vymahatelnost v praxi. |
(17) |
Fyzickým osobám vstupujícím do Unie nebo ji opouštějícím by měla být uložena ohlašovací povinnost peněžní hotovosti za účelem předcházení praní peněz a financování terorismu. Aby nebyl nepatřičně omezen volný pohyb ani nebyla uložena přílišná zátěž občanům a orgánům v souvislosti se správními formalitami, měla by se na tuto povinnost vztahovat prahová hodnota ve výši 10 000 EUR. Tato povinnost by se měla vztahovat na osoby převážející peněžní hotovost, které mají tyto částky u sebe, ve svých zavazadlech nebo ve vozidle, v němž překračují vnější hranice. Mělo by se vyžadovat, aby tyto osoby poskytly a v případě potřeby předložily peněžní hotovost příslušným orgánům ke kontrole. Definice „osoby převážející peněžní hotovost“ by měla být vykládána tak, že nezahrnuje ty převozce, kteří zajišťují profesionální přepravu zboží či osob. |
(18) |
Co se týká pohybu peněžní hotovosti bez doprovodu, například peněžní hotovosti vstupující do Unie nebo ji opouštějící v poštovních balících, kurýrních zásilkách, v zavazadle bez doprovodu nebo jako náklad v kontejneru, příslušné orgány by měly mít pravomoc požádat odesílatele nebo příjemce či zástupce, aby podali ohlášení za účelem oznámení, přičemž by měly mít pravomoc tak činit systematicky, nebo individuálně, v závislosti na vnitrostátních postupech. Toto oznámení by mělo zahrnovat řadu prvků, které nejsou obsaženy v obvyklé dokumentaci předkládané celním orgánům, jako jsou přepravní doklady a celní prohlášení. Těmito prvky jsou původ, místo určení, ekonomický původ a zamýšlené použití peněžní hotovosti. Oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu by měla podléhat prahové hodnotě, která je stejná jako v případě peněžní hotovosti převážené osobami převážejícími peněžní hotovost. |
(19) |
Řada standardizovaných údajů týkajících se pohybu peněžní hotovosti, jako jsou osobní údaje ohlašovatele, vlastníka nebo příjemce, ekonomický původ a zamýšlené použití peněžní hotovosti, by měla být zaznamenána pro dosažení cílů tohoto nařízení. Zejména je nezbytné, aby ohlašovatel, vlastník nebo příjemce poskytli své osobní údaje, jak jsou uvedeny v jejich dokladech totožnosti, aby se snížilo na minimum riziko vzniku chyb ohledně jejich totožností a riziko prodlev v důsledku případné následné potřeby ověření. |
(20) |
Co se týká ohlašovací povinnosti peněžní hotovosti s doprovodem a oznamovací povinnosti peněžní hotovosti bez doprovodu, příslušným orgánům by měla být svěřena pravomoc provádět veškeré potřebné kontroly osob, jejich zavazadel, dopravních prostředků použitých k překročení vnějších hranic a zásilek nebo schránek bez doprovodu, které překračují hranice a které mohou obsahovat peněžní hotovost, nebo dopravních prostředků, které je přepravují. V případě nesplnění těchto povinností by měly příslušné orgány vyhotovit ohlášení z moci úřední za účelem následného předání příslušných informací ostatním orgánům. |
(21) |
V zájmu zajištění jednotného uplatňování kontrol příslušnými orgány by tyto kontroly měly vycházet především z analýzy rizik za účelem určení a vyhodnocení rizik a vypracování potřebných protiopatření. |
(22) |
Zavedení společného rámce pro řízení rizik by nemělo příslušným orgánům bránit v provádění namátkových kontrol nebo spontánních kontrol, kdykoli to považují za nezbytné. |
(23) |
Pokud příslušné orgány odhalí částky peněžní hotovosti nižší než je prahová hodnota, avšak existují náznaky, že peněžní hotovost může souviset s trestnou činností, na níž se vztahuje toto nařízení, měly by mít v případě peněžní hotovosti s doprovodem možnost zaznamenat informace o osobě převážející peněžní hotovost, jejím vlastníkovi a, jedná-li se o takový případ i informace o zamýšleném příjemci peněžní hotovosti, a to včetně jména a příjmení, kontaktních údajů, údajů o povaze a výši či hodnotě peněžní hotovosti, jejím ekonomickém původu a zamýšleném použití. |
(24) |
V případě peněžní hotovosti bez doprovodu by měly mít příslušné orgány možnost zaznamenat informace o ohlašovateli, vlastníkovi, odesílateli a příjemci či nebo zamýšleném příjemci peněžní hotovosti, a to včetně jména a příjmení, kontaktních údajů, údajů o povaze a výši či hodnotě peněžní hotovosti, jejím ekonomickém původu a zamýšleném použití. |
(25) |
Tyto informace by měly být předány finanční zpravodajské jednotce dotyčného členského státu, který by měl neprodleně zajistit, že daná finanční zpravodajská jednotka veškeré relevantní informace automaticky nebo na vyžádání předá finančním zpravodajským jednotkám ostatních členských států. Tyto jednotky jsou určeny jako ústřední prvky v boji proti praní peněz a financování terorismu, které přijímají a zpracovávají informace z různých zdrojů, například od finančních institucí, a analyzují tyto informace s cílem určit, zda existují důvody pro další vyšetřování, jež nemusí být zřejmé příslušným orgánům, které přijímají ohlášení a provádějí kontroly podle tohoto nařízení. S cílem zajistit účinný tok informací, by měly být finanční zpravodajské jednotky napojeny na celní informační systém (dále jen "CIS"), zřízený nařízením Rady (ES) č. 515/97 (6) a údaje podávané nebo vyměněné mezi příslušnými orgány a finančními zpravodajskými jednotkami by měly být kompatibilní a srovnatelné. |
(26) |
S ohledem na význam, který má pro úspěšný dopad tohoto nařízení účinná výměna informací mezi příslušnými orgány, včetně finančních zpravodajských jednotek v rámci právního rámce vztahujícího se na tyto subjekty, a s ohledem na potřebu posílit spolupráci mezi finančními zpravodajskými jednotkami uvnitř Unie by měla Komise do 1. června 2019 posoudit možnost zřízení společného mechanismu boje proti praní peněz a financování terorismu. |
(27) |
Odhalení částky peněžní hotovosti nedosahující prahové hodnoty v případech, kdy existují náznaky trestné činnosti, je v této souvislosti nanejvýš důležité. Mělo by být rovněž možné sdílet informace týkající se částek peněžní hotovosti nedosahujících prahové hodnoty v případech, kdy existují náznaky trestné činnosti, s příslušnými orgány v ostatních členských státech. |
(28) |
Vzhledem ke skutečnosti, že k pohybům peněžní hotovosti, které podle tohoto nařízení podléhají kontrolám, dochází přes vnější hranice a že je obtížné jednat poté, co peněžní hotovost opustila místo vstupu nebo výstupu, a s ohledem na související riziko i v případě nezákonného použití malých částek, by příslušné orgány měly mít možnost v určitých případech dočasně zadržet peněžní hotovost s výhradou kontrol a posouzení: za prvé toho, zda nebyla splněna ohlašovací nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti, a za druhé, zda existují náznaky trestné činnosti, a to bez ohledu na příslušnou částku a na to, zda je peněžní hotovost s doprovodem nebo bez doprovodu. Vzhledem k povaze tohoto dočasného zadržení a dopadu, který to může mít na volný pohyb a právo na vlastnictví, by doba zadržení měla být omezena na naprosto minimální čas, který ostatní příslušné orgány potřebují k zjištění, zda existují důvody pro další zásah, například vyšetřování či zajištění peněžní hotovosti na základě jiných právních nástrojů. K rozhodnutí o dočasném zadržení peněžní hotovosti podle tohoto nařízení by mělo být připojeno odůvodnění a měly by být přiměřeně popsány konkrétní faktory, které vedly k tomuto opatření. Mělo by být možné prodloužit dobu dočasného zadržení peněžní hotovosti ve zvláštních a řádně posouzených případech, například kdy příslušné orgány obtížně získávají informace o možné trestné činnosti, mimo jiné je-li nutná komunikace s třetí zemí, kdy je nezbytné překládat dokumenty nebo je složité identifikovat a kontaktovat odesílatele nebo příjemce v případě peněžní hotovosti bez doprovodu. Není-li na konci doby zadržení přijato rozhodnutí o dalším zásahu nebo rozhodne-li příslušný orgán o tom, že pro další zadržování peněžní hotovosti není důvod, měla by být peněžní hotovost neprodleně vydána, podle situace, osobě, jejíž peněžní hotovost byla dočasně zadržena, osobě tuto peněžní hotovost převážející nebo jejímu vlastníkovi. |
(29) |
V zájmu zvýšení informovanosti o tomto nařízení by členské státy ve spolupráci s Komisí měly vypracovat vhodné materiály ohledně ohlašovací nebo oznamovací povinnosti peněžní hotovosti. |
(30) |
Je nezbytné, aby příslušné orgány včas předávaly informace, které shromažďují podle tohoto nařízení vnitrostátní finanční zpravodajské jednotce, aby je mohla analyzovat a porovnat informace s ostatními údaji, jak je stanoveno ve směrnici (EU) 2015/849. |
(31) |
Pokud, pro účely tohoto nařízení, příslušné orgány zjistí nesplnění ohlašovací nebo oznamovací povinnosti peněžní hotovosti nebo pokud existují náznaky trestné činnosti, měly by tyto informace neprodleně prostřednictvím vhodných kanálů sdílet s příslušnými orgány ostatních členských států. Tato výměna údajů by byla přiměřená vzhledem ke skutečnosti, že osoby porušující ohlašovací nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti, které byly zadrženy v jednom členském státě, by si pravděpodobně zvolily jiný členský stát vstupu nebo výstupu, jehož příslušné orgány by neměly povědomí o předchozím porušení předpisů. Výměna těchto informací by v zájmu zajištění jednotného uplatňování tohoto nařízení v členských státech měla být povinná. Existují-li náznaky, že peněžní hotovost souvisí s trestnou činností, která by mohla poškodit finanční zájmy Unie, měly by být tyto informace zpřístupněny i Komisi, Úřadu evropského veřejného žalobce zřízenému nařízením Rady (EU) 2017/1939 (7) členskými státy, které se účastní posílené spolupráce podle uvedeného nařízení, a Europolu zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 (8). V zájmu dosažení preventivních a odrazujících účinků tohoto nařízení, pokud jde o obcházení ohlašovací a oznamovací povinnosti peněžní hotovosti, mělo by docházet mezi členskými státy a Komisí rovněž k povinné výměně anonymizovaných údajů o rizicích a výsledcích analýzy rizik, a to v souladu s normami stanovenými v prováděcích aktech, které se přijmou podle tohoto nařízení. |
(32) |
Měla by být možná výměna informací mezi příslušným orgánem jednoho členského státu nebo Komisí a orgány třetí země, pokud existují příslušné záruky. Tato výměna by měla být přípustná pouze tehdy, jsou-li dodrženy příslušné vnitrostátní a unijní předpisy týkající se základních práv a předávání osobních údajů, a po schválení orgány, které informace původně získaly. O tom, že došlo k jakékoli výměně informací se třetími zeměmi podle tohoto nařízení, by měla být informována Komise, která by o tom měla podat zprávu Evropskému parlamentu a Radě. |
(33) |
Vzhledem k povaze shromažďovaných informací a oprávněnému očekávání osob převážejících peněžní hotovost a ohlašovatelů, že s jejich osobními údaji a informacemi týkajícími se hodnoty peněžní hotovosti dovážené do Unie nebo vyvážené z Unie bude zacházeno jako s důvěrnými údaji, by příslušné orgány měly poskytnout dostatečné záruky, že pracovníci, kteří vyžadují přístup k informacím, dodržují služební tajemství, a tyto údaje náležitě chrání před neoprávněným přístupem, použitím nebo sdělením. Není-li v tomto nařízení nebo ve vnitrostátních právních předpisech stanoveno jinak, zejména v rámci soudního řízení, neměly by být tyto informace sděleny bez svolení orgánu, který je obdržel. Zpracovávání údajů podle tohoto nařízení se může týkat rovněž osobních údajů a mělo by být prováděno v souladu s právem Unie. Členské státy a Komise by měly zpracovávat osobní údaje pouze způsobem slučitelným s účelem s tohoto nařízení. Na veškeré shromažďování, oznamování, předávání, sdělování a jiné zpracovávání osobních údajů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení by se měly vztahovat požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (9) a (EU) 2016/679 (10). Při zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení by mělo být dodržováno základní právo na respektování soukromého a rodinného života zaručené článkem 8 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod Rady Evropy, jakož i právo na respektování soukromého a rodinného života zaručené článkem 7 a 8 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) a právo na ochranu osobních údajů zaručené článkem 8 Listiny. |
(34) |
Pro účely analýzy prováděné finančními zpravodajskými jednotkami a s cílem umožnit orgánům v ostatních členských státech kontrolu a prosazování ohlašovací povinnosti peněžní hotovosti, zejména s ohledem na osoby, které dříve porušily tuto povinnost, je nutné, aby byly údaje obsažené v ohlášeních podle tohoto nařízení uchovávány dostatečně dlouhou dobu. Mají-li finanční zpravodajské jednotky provádět svou analýzu efektivně a příslušné orgány účinně kontrolovat a prosazovat ohlašovací nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti, neměla by být doba uchovávání údajů obsažených v ohlášeních podle tohoto nařízení delší než pět let s možností dalšího prodloužení, a to po důkladném posouzení nutnosti a přiměřenosti tohoto dalšího uchovávání, které by nemělo být delší než tři dodatečné roky. |
(35) |
Na podporu dodržování předpisů a s cílem odrazovat od jejich obcházení by členské státy měly zavést sankce za nedodržení ohlašovací nebo oznamovací povinnosti peněžní hotovosti. Tyto sankce by se měly použít pouze v případě nesplnění ohlašovací nebo oznamovací povinnosti peněžní hotovosti podle tohoto nařízení a neměly by brát v potaz případnou trestnou činnost, která může s peněžní hotovostí souviset, což může být předmětem dalšího vyšetřování a opatření, jež do oblasti působnosti tohoto nařízení nespadají. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující a neměly by jít nad rámec toho, co je nezbytné na podporu dodržování předpisů. Sankce zavedené členskými státy by měly v celé Unii odrazovat od porušování tohoto nařízení rovnocenným způsobem. |
(36) |
Ačkoli většina členských států již na dobrovolném základě používá harmonizovaný formulář ohlášení (formulář EU pro ohlášení peněžní hotovosti), v zájmu zajištění jednotného uplatňování kontrol a účinného zpracování, předávání a analýzy ohlášení ze strany příslušných orgánů by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o přijetí šablony formuláře pro ohlášení a šablony formuláře pro oznámení, určení kritérií společného rámce pro řízení rizik, stanovení technických pravidel pro výměnu informací a šablony formuláře, který se má používat k předávání informací s ohledem na ohlášení, a stanovení pravidel a formátu pro poskytování statistických údajů Komisi. Tyto pravomoci by se měly vykonávat v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11). |
(37) |
Má-li se zlepšit stávající situace, kdy existuje jen omezený přístup ke statistickým informacím a pouze náznaky o tom, v jakém rozsahu pachatelé trestné činnosti nezákonně převážejí peněžní hotovost přes vnější hranice Unie, je třeba nastolit účinnější spolupráci mezi příslušnými orgány a s Komisí na základě výměny informací. Aby tato výměna informací byla účinná a účelná, měla by Komise přezkoumat, zda zavedený systém plní svůj účel, nebo zda pro včasnou a přímou výměnu informací existují překážky. Komise by měla navíc statistické informace zveřejňovat na svých internetových stránkách. |
(38) |
Za účelem rychlého zohlednění budoucích změn mezinárodních standardů, jako jsou standardy stanovené FATF nebo řešení obcházení tohoto nařízení využíváním komodit používaných jako likvidní prostředky k uchovávání hodnoty nebo využíváním předplacených karet, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny přílohy I tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni, a aby tyto konzultace probíhaly v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů (12). Pro zajištění rovné účasti na vypracovávání aktů v přenesené pravomoci obdrží Evropský parlament a Rada veškeré dokumenty současně s odborníky z členských států a jejich odborníci mají automaticky přístup na zasedání skupin odborníků Komise, jež se věnují přípravě aktů v přenesené pravomoci. |
(39) |
Jelikož cílů tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu nadnárodního rozsahu praní peněz a financování terorismu a specifik vnitřního trhu a jeho základních svobod, jež lze plně uplatňovat pouze tehdy, je-li zajištěno, že s ohledem na peněžní hotovost překračující vnější hranice Unie není na základě vnitrostátních právních předpisů uloženo příliš rozdílné zacházení, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“). V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů. |
(40) |
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady zaručené článkem 6 Smlouvy o EU a převzaté Listinou, zejména její hlavou II. |
(41) |
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001, |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení zavádí systém kontrol s ohledem na peněžní hotovost vstupující do Unie nebo ji opouštějící, který doplňuje právní rámec pro předcházení praní peněz a financování terorismu stanovený ve směrnici (EU) 2015/849.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a) |
„peněžní hotovostí“:
|
b) |
„vstupující do Unie nebo ji opouštějící“ příchod z území, na něž se nevztahuje článek 355 Smlouvy o fungování EU, na území, na něž se vztahuje uvedený článek, nebo opuštění území, na něž se vztahuje uvedený článek; |
c) |
„oběživem“ bankovky a mince, jež jsou v oběhu jako prostředek směny, nebo které byly v oběhu jako prostředek směny a dosud mohou být u finančních institucí nebo centrálních bank vyměněny za bankovky a mince, jež jsou v oběhu jako prostředek směny; |
d) |
„převoditelnými nástroji na doručitele“ jiné nástroje než oběživo, které své držitele opravňují požadovat určitou finanční částku při předložení těchto nástrojů, aniž by musel prokázat totožnost či nárok na tuto částku. Mezi tyto nástroje patří:
|
e) |
„komoditou používanou jako vysoce likvidní prostředek k uchovávání hodnoty“ zboží podle bodu 1 přílohy I, které představuje vysoký poměr mezi svojí hodnotou a objemem a které lze prostřednictvím dostupných obchodních trhů snadno přeměnit na oběživo, a to s nízkými transakčními náklady; |
f) |
„předplacenou kartou“ karta neuvádějící jméno podle bodu 2 přílohy I, která uchovává peněžní hodnoty nebo finanční prostředky, nebo k nim poskytuje přístup, již lze použít k platebním transakcím, pořízení zboží nebo služeb nebo k výměně za oběživo, pokud tato karta není spojena s bankovním účtem; |
g) |
„příslušnými orgány“ celní orgány členských států a jakékoli jiné orgány zmocněné členskými státy k uplatňování tohoto nařízení; |
h) |
„osobou převážející peněžní hotovost“ každá fyzická osoba vstupující do Unie nebo ji opouštějící, která má peněžní hotovost u sebe, ve svých zavazadlech nebo ve svém dopravním prostředku; |
i) |
„peněžní hotovostí bez doprovodu“ peněžní hotovost tvořící součást zásilky, kterou nedoprovází osoba, která by tuto peněžní hotovost převážela; |
j) |
„trestnou činností“ kterákoli z činností podle čl. 3 bodu 4 směrnice (EU) 2015/849; |
k) |
„finanční zpravodajskou jednotkou“ subjekt zřízený v členském státě za účelem uplatňování článku 32 směrnice (EU) 2015/849. |
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 15 tohoto nařízení za účelem změn přílohy I tohoto nařízení s cílem zohlednit nové trendy v oblasti praní peněz ve smyslu čl. 1 odst. 3 a 4 směrnice (EU) 2015/849 nebo financování terorismu ve smyslu čl. 1 odst. 5 uvedené směrnice, nebo s cílem zohlednit osvědčené postupy při předcházení praní peněz nebo financování terorismu či zamezit využívání komodit používaných jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty a předplacených karet ze strany pachatelů trestné činnosti k obcházení povinností stanovených v článcích 3 a 4 tohoto nařízení.
Článek 3
Ohlašovací povinnost peněžní hotovosti s doprovodem
1. Osoby převážející peněžní hotovost v hodnotě 10 000 EUR nebo více, ohlásí tuto peněžní hotovost příslušným orgánům členského státu, přes který do Unie vstupují nebo ji opouštějí, a předloží ji těmto orgánům ke kontrole. Ohlašovací povinnost peněžní hotovosti se nepovažuje za splněnou, jsou-li poskytnuté informace nesprávné nebo neúplné nebo není-li peněžní hotovost předložena ke kontrole.
2. Ohlášení uvedené v odstavci 1 obsahuje údaje o:
a) |
osobě převážející peněžní hotovost, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti; |
b) |
vlastníkovi peněžní hotovosti, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti v případě, že vlastník je fyzická osoba, nebo v případě, že vlastník je právnická osoba, její úplný název, kontaktní údaje (včetně adresy), identifikační číslo (IČO) a, je-li uděleno, daňové identifikační číslo (DIČ); |
c) |
zamýšleném příjemci peněžní hotovosti, jedná-li se o takový případ, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti v případě, že zamýšlený příjemce je fyzická osoba, nebo v případě, že zamýšlený příjemce je právnická osoba, její úplný název, kontaktní údaje (včetně adresy), identifikační číslo (IČO) a, je-li uděleno, daňové identifikační číslo (DIČ); |
d) |
povaze a částce nebo hodnotě peněžní hotovosti; |
e) |
ekonomickém původu peněžní hotovosti; |
f) |
zamýšleném použití peněžní hotovosti; |
g) |
trase přepravy a |
h) |
dopravních prostředcích. |
3. Údaje podle odstavce 2 tohoto článku se poskytují písemně nebo elektronicky za použití formuláře pro ohlášení uvedeného v čl. 16 odst. 1 písm. a). Potvrzená kopie ohlášení se na žádost vydá ohlašovateli.
Článek 4
Oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu
1. Pokud do Unie vstupuje nebo ji opouští peněžní hotovost bez doprovodu v hodnotě 10 000 EUR nebo větší, mohou příslušné orgány členského státu, přes který peněžní hotovost do Unie vstupuje nebo ji opouští, požádat odesílatele nebo příjemce peněžní hotovosti, či podle dané situace jejich zástupce, aby ve lhůtě 30 dnů, podali ohlášení za účelem oznámení. Příslušné orgány mohou dočasně zadržet peněžní hotovost, dokud odesílatel nebo příjemce nebo jeho zástupce nepodají ohlášení za účelem oznámení. Oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu se nepovažuje za splněnou, pokud ohlášení není učiněno před uplynutím lhůty, jsou-li poskytnuté informace nesprávné nebo neúplné nebo není-li peněžní hotovost předložena ke kontrole.
2. Ohlášení za účelem oznámení obsahuje údaje o:
a) |
ohlašovateli, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti; |
b) |
vlastníkovi peněžní hotovosti, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti v případě, že vlastník je fyzická osoba, nebo v případě, že vlastník je právnická osoba, její úplný název, kontaktní údaje (včetně adresy), identifikační číslo (IČO) a, je-li uděleno, daňové identifikační číslo (DIČ); |
c) |
odesílateli peněžní hotovosti, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti v případě, že odesílatel je fyzická osoba, nebo v případě, že odesílatel je právnická osoba, její úplný název, kontaktní údaje (včetně adresy), identifikační číslo (IČO) a, je-li uděleno, daňové identifikační číslo (DIČ); |
d) |
příjemci nebo zamýšleném příjemci peněžní hotovosti, včetně jména a příjmení, kontaktních údajů (včetně adresy), data a místa narození, státní příslušnosti a čísla dokladu totožnosti v případě, že příjemce nebo zamýšlený příjemce je fyzická osoba, nebo v případě, že příjemce nebo zamýšlený příjemce je právnická osoba, její úplný název, kontaktní údaje (včetně adresy), identifikační číslo (IČO) a, je-li uděleno, daňové identifikační číslo (DIČ); |
e) |
povaze a částce nebo hodnotě peněžní hotovosti; |
f) |
ekonomickém původu peněžní hotovosti a |
g) |
zamýšleném použití peněžní hotovosti. |
3. Údaje podle odstavce 2 tohoto článku se poskytují písemně nebo elektronicky za použití formuláře pro oznámení uvedeného v čl. 16 odst. 1 písm. a). Potvrzená kopie oznámení se na žádost vydá ohlašovateli.
Článek 5
Pravomoci příslušných orgánů
1. Za účelem ověření splnění ohlašovací povinnosti peněžní hotovosti s doprovodem stanovené v článku 3 mají příslušné orgány pravomoc provádět za podmínek stanovených vnitrostátním právem kontroly fyzických osob, jejich zavazadel a dopravních prostředků.
2. Za účelem plnění oznamovací povinnosti peněžní hotovosti bez doprovodu stanovené v článku 4 mají příslušné orgány pravomoc provádět za podmínek stanovených vnitrostátním právem kontroly veškerých zásilek, schránek nebo dopravních prostředků, které mohou obsahovat peněžní hotovost bez doprovodu.
3. Není-li splněna ohlašovací povinnost peněžní hotovosti s doprovodem podle článku 3 nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu podle článku 4, vyhotoví příslušné orgány v písemné nebo elektronické podobě ohlášení z moci úřední, které obsahuje v možném rozsahu informace podle čl. 3 odst. 2 nebo případně čl. 4 odst. 2.
4. Kontroly jsou založeny především na analýze rizik za účelem určení a vyhodnocení rizik a vypracování potřebných protiopatření a provádějí se na základě společného rámce pro řízení rizik v souladu s kritérii uvedenými v čl. 16 odst. 1 písm. b), která rovněž zohledňují posouzení rizik, jak je stanovila Komise a finanční zpravodajské jednotky podle směrnice (EU) 2015/849.
5. Pro účely článku 6 vykonávají příslušné orgány rovněž pravomoci, které jim svěřuje tento článek.
Článek 6
Částky nedosahující prahové hodnoty, u nichž existuje podezření, že souvisejí s trestnou činností
1. Pokud příslušné orgány zjistí, že osoba převážející peněžní hotovost vstupuje do Unie nebo ji opouští s peněžní částkou nižší, než je prahová hodnota stanovená v článku 3, a že existují náznaky, že tato peněžní hotovost souvisí s trestnou činností, tyto informace a údaje podle čl. 3 odst. 2 zaznamenají.
2. Pokud příslušné orgány zjistí, že do Unie vstupuje nebo ji opouští peněžní hotovost bez doprovodu pod prahovou hodnotou stanovenou v článku 4, a že existují náznaky, že tato peněžní hotovost souvisí s trestnou činností, tyto informace a údaje podle čl. 4 odst. 2 zaznamenají.
Článek 7
Dočasné zadržení peněžní hotovosti příslušnými orgány
1. Příslušné orgány mohou dočasně zadržet peněžní hotovost správním rozhodnutím za podmínek stanovených vnitrostátním právem, pokud:
a) |
není splněna ohlašovací povinnost peněžní hotovosti s doprovodem podle článku 3 nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu podle článku 4 nebo |
b) |
existují náznaky, že peněžní hotovost, bez ohledu na částku, souvisí s trestnou činností. |
2. Správní rozhodnutí uvedené v odstavci 1 podléhá účinnému opravnému prostředku v souladu s postupy stanovenými vnitrostátním právem. Příslušné orgány oznámí odůvodnění správního rozhodnutí:
a) |
osobě, která je povinna učinit ohlášení podle článku 3 nebo ohlášení za účelem oznámení podle článku 4, nebo |
b) |
osobě, která je povinna poskytnout informace v souladu s čl. 6 odst. 1 nebo odst. 2. |
3. Doba dočasného zadržení je vnitrostátním právem přísně omezena na čas potřebný k tomu, aby příslušné orgány zjistily, zda okolnosti případu odůvodňují další zadržení. Doba dočasného zadržení není delší než 30 dnů. Poté, co příslušné orgány provedou důkladné posouzení nutnosti a přiměřenosti dalšího dočasného zadržení, mohou rozhodnout o prodloužení doby dočasného zadržení až na 90 dní.
Pokud v této lhůtě není přijato rozhodnutí o dalším zadržování peněžní hotovosti nebo je-li rozhodnuto, že okolnosti případu neodůvodňují její další zadržování, je peněžní hotovost neprodleně vydána:
a) |
osobě, jejíž peněžní hotovost byla dočasně zadržena v případech uvedených v článku 3 nebo 4, nebo |
b) |
osobě, jejíž peněžní hotovost byla dočasně zadržena v případech uvedených v čl. 6 odst. 1 nebo odst. 2. |
Článek 8
Informační kampaně
Členské státy zajistí, aby osoby, které vstupují do Unie nebo ji opouštějí, jež zasílají peněžní hotovost bez doprovodu z Unie nebo které přijímají peněžní hotovost bez doprovodu v Unii, byly informovány o svých právech a povinnostech podle tohoto nařízení, a ve spolupráci s Komisí vypracovávají vhodné materiály zaměřené na tyto osoby.
Členské státy zajistí, aby byly na tyto informační kampaně poskytnuty dostatečné finanční prostředky.
Článek 9
Poskytování informací finanční zpravodajské jednotce
1. Příslušné orgány zaznamenají informace získané podle článků 3 nebo 4, čl. 5 odst. 3 nebo článku 6 a v souladu s technickými pravidly stanovenými podle čl. 16 odst. 1 písm. c) je předají finanční zpravodajské jednotce členského státu, ve kterém byly získány.
2. Členské státy zajistí, aby si finanční zpravodajská jednotka daného členského státu vyměňovala tyto informace s příslušnými finančními zpravodajskými jednotkami ostatních členských států v souladu s čl. 53 odst. 1 směrnice (EU) 2015/849.
3. Příslušné orgány předají informace uvedené v odstavci 1 co nejdříve, nejpozději však do 15 pracovních dnů poté, co byly obdrženy.
Článek 10
Výměna informací mezi příslušnými orgány a s Komisí
1. Příslušný orgán každého členského státu předá příslušným orgánům všech ostatních členských států elektronickými prostředky tyto informace:
a) |
ohlášení z moci úřední vyhotovená podle čl. 5 odst. 3; |
b) |
informace obdržené podle článku 6; |
c) |
ohlášení získaná podle článků 3 nebo 4, existují-li náznaky, že peněžní hotovost souvisí s trestnou činností; |
d) |
anonymizované informace o rizicích a výsledky analýzy rizik. |
2. Existují-li náznaky, že peněžní hotovost souvisí s trestnou činností, která by mohla poškodit finanční zájmy Unie, jsou informace uvedené v odstavci 1 předány rovněž Komisi, Úřadu evropského veřejného žalobce členskými státy, které se účastní posílené spolupráce podle nařízení (EU) 2017/1939, a to v souladu s jeho pravomocí podle článku 22 uvedeného nařízení, a Europolu v souladu s jeho pravomocí podle článku 3 nařízení (EU) 2016/794.
3. Příslušný orgán předá informace uvedené v odstavcích 1 a 2 v souladu s technickými pravidly uvedenými v čl. 16 odst. 1 písm. c) a za použití formuláře uvedeného v čl. 16 odst. 1 písm. d).
4. Informace uvedené v odst. 1 písm. a), b) a c) a v odstavci 2 jsou předány co nejdříve, nejpozději však do 15 pracovních dnů poté, co byly obdrženy.
5. Informace a výsledky uvedené v odst. 1 písm. d) se předávají každých šest měsíců.
Článek 11
Výměna informací se třetími zeměmi
1. Pro účely tohoto nařízení mohou členské státy nebo Komise v rámci vzájemné správní pomoci níže uvedené informace předat třetí zemi, s výhradou písemného schválení příslušným orgánem, který údaje původně získal za předpokladu, že toto předání je v souladu s příslušným vnitrostátním a unijním právem týkajícím se předávání osobních údajů do třetích zemí:
a) |
ohlášení z moci úřední vyhotovená podle čl. 5 odst. 3; |
b) |
informace obdržené podle článku 6; |
c) |
ohlášení získaná podle článků 3 nebo 4, existují-li náznaky, že peněžní hotovost souvisí s praním peněz nebo financováním terorismu. |
2. Členské státy oznámí Komisi veškerá předání informací podle odstavce 1.
Článek 12
Služební tajemství a důvěrnost a bezpečnost údajů
1. Příslušné orgány zajistí bezpečnost údajů, které získaly v souladu s články 3 a 4, čl. 5 odst. 3 a článkem 6.
2. Na veškeré informace získané příslušnými orgány se vztahuje služební tajemství.
Článek 13
Ochrana osobních údajů a doby uchovávání
1. Příslušné orgány jednají jako správci osobních údajů, které získávají použitím článků 3 a 4, čl. 5 odst. 3 a článku 6.
2. Zpracovávání osobních údajů na základě tohoto nařízení se uskutečňuje pouze pro účely předcházení trestné činnosti a jejího potírání.
3. K osobním údajům získaným použitím článků 3 a 4, čl. 5 odst. 3 a článku 6 mají přístup pouze řádně zmocnění pracovníci příslušných orgánů a tyto údaje jsou náležitě chráněny před neoprávněným přístupem nebo přenosem. Není-li stanoveno v článcích 9, 10 a 11 jinak, nesmějí být údaje oznámeny nebo předány bez výslovného souhlasu příslušného orgánu, který je původně získal. Takovýto souhlas se však nevyžaduje, musejí-li příslušné orgány tyto údaje oznámit nebo předat podle vnitrostátního práva daného členského státu, zejména v souvislosti se soudním řízením.
4. Osobní údaje získané použitím článků 3 a 4, čl. 5 odst. 3 a článku 6 uchovávají příslušné orgány a finanční zpravodajská jednotka po dobu pěti let ode dne, kdy byly údaje získány. Po uplynutí této lhůty jsou tyto osobní údaje vymazány.
5. Doba uchovávání může být jednou prodloužena o další období, které není delší než tři dodatečné roky, jestliže:
a) |
finanční zpravodajská jednotka po důkladném posouzení nutnosti a přiměřenosti dalšího uchovávání je shledá odůvodněným pro plnění svých úkolů, pokud jde o boj proti praní peněz nebo financování terorismu, a rozhodne, že je další uchovávání nutné, nebo |
b) |
příslušné orgány po důkladném posouzení nezbytnosti a přiměřenosti dalšího uchovávání je shledají odůvodněným pro plnění svých úkolů, pokud jde o zajišťování účinných kontrol s ohledem na ohlašovací povinnost peněžní hotovosti s doprovodem nebo oznamovací povinnost peněžní hotovosti bez doprovodu, a rozhodnou, že je další uchovávání nutné. |
Článek 14
Sankce
Členské státy stanoví sankce, které se použijí v případě nesplnění ohlašovací povinnosti peněžní hotovosti s doprovodem stanovené v článku 3 či oznamovací povinnosti peněžní hotovosti bez doprovodu stanovené v článku 4. Tyto sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 15
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje 2. prosincem 2018.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Před přijetím aktu v přenesené pravomoci Komise vede konzultace s odborníky jmenovanými jednotlivými členskými státy v souladu se zásadami stanovenými v interinstitucionální dohodě ze dne 13. dubna 2016 o zdokonalení tvorby právních předpisů.
5. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
6. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 16
Prováděcí akty
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijme následující opatření, která zajistí jednotné uplatňování kontrol ze strany příslušných orgánů:
a) |
šablony formulářů pro ohlášení podle čl. 3 odst. 3 a pro oznámení podle čl. 4 odst. 3; |
b) |
kritéria společného rámce pro řízení rizik podle čl. 5 odst. 4, konkrétně kritéria rizik, normy a prioritní oblasti kontroly na základě informací vyměněných podle čl. 10 odst. 1 písm. d) a unijní a mezinárodní politiky a osvědčených postupů; |
c) |
technická pravidla pro účinnou výměnu informací podle čl. 9 odst. 1 a 3 a článku 10 tohoto nařízení prostřednictvím CIS zřízeného článkem 23 nařízení (ES) č. 515/97; |
d) |
šablonu formuláře pro předání informací podle čl. 10 odst. 3 a |
e) |
pravidla a formát, jenž členské státy používají podle článku 18 při poskytování anonymizovaných statistických údajů o ohlášeních a porušeních předpisů Komisi. |
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 17 odst. 2.
Článek 17
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro kontroly peněžní hotovosti. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 18
Předávání informací týkajících se provádění tohoto nařízení
1. Do 4. prosince 2021 předají členské státy Komisi následující:
a) |
seznam příslušných orgánů; |
b) |
údaje o sankcích zavedených podle článku 14; |
c) |
anonymizované statistické údaje týkající se ohlášení, kontrol a porušení předpisů, a to ve formátu uvedeném v čl. 16 odst. 1 písm. e). |
2. Členské státy sdělí Komisi veškeré následné změny informací uvedených v odst. 1 písm. a) a b) nejpozději do jednoho měsíce poté, co tyto změny nabydou účinnosti.
Informace uvedené v odst. 1 písm. c) se předloží Komisi nejméně každých šest měsíců.
3. Komise zpřístupní informace uvedené v odst. 1 písm. a) a jejich veškeré následné změny podle odstavce 2 všem ostatním členským státům.
4. Komise na svých internetových stránkách každoročně zveřejní údaje uvedené v odst. 1 písm. a) a c) a veškeré následné změny těchto údajů podle odstavce 2 a jasným způsobem informuje uživatele o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Unie nebo ji opouštějící.
Článek 19
Hodnocení
1. Do 3. prosince 2021 a poté každých pět let Komise na základě informací pravidelně získávaných od členských států podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
Zpráva uvedená v prvním pododstavci posoudí zejména, zda:
a) |
by se do působnosti tohoto nařízení neměla začlenit také další aktiva; |
b) |
postup při oznamování peněžní hotovosti bez doprovodu je účinný; |
c) |
je třeba přezkoumat prahovou hodnotu pro peněžní hotovost bez doprovodu; |
d) |
informační toky v souladu s články 9 a 10 a zejména využívání CIS jsou účinné, nebo zda existují překážky, které brání včasné a přímé výměně kompatibilních a srovnatelných informací mezi příslušnými orgány a finančními zpravodajskými jednotkami; a |
e) |
sankce zavedené členskými státy jsou účinné, přiměřené a odrazující a v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie, a zda v celé Unii odrazují od porušování tohoto nařízení rovnocenným způsobem. |
2. Zpráva uvedená v odst. 1 prvním pododstavci zahrnuje, pokud jsou dostupné, tyto údaje:
a) |
soubor informací obdržených od členských států ohledně peněžní hotovosti související s trestnou činností, která poškozuje finanční zájmy Unie a |
b) |
údaje o výměně informací se třetími zeměmi. |
Článek 20
Zrušení nařízení (ES) č. 1889/2005
Nařízení (ES) č. 1889/2005 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze II.
Článek 21
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 3. června 2021. Článek 16 se však použije od 2. prosince 2018.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 23. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
K. EDTSTADLER
(1) Úř. věst. C 246, 28.7.2017, s. 22.
(2) Postoj Evropského parlamentu ze dne 12. září 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 9. října 2018.
(3) Směrnice Rady 91/308/EHS ze dne 10. června 1991 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz (Úř. věst. L 166, 28.6.1991, s. 77).
(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).
(5) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící (Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 9).
(6) Nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1).
(7) Nařízení Rady (EU) 2017/1939 ze dne 12. října 2017, kterým se provádí posílená spolupráce za účelem zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (Úř. věst. L 283, 31.10.2017, s. 1).
(8) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/794 ze dne 11. května 2016 o Agentuře Evropské unie pro spolupráci v oblasti prosazování práva (Europol) a o zrušení a nahrazení rozhodnutí 2009/371/SVV, 2009/934/SVV, 2009/935/SVV, 2009/936/SVV a 2009/968/SVV (Úř. věst. L 135, 24.5.2016, s. 53).
(9) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).
(10) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/679 ze dne 27. dubna 2016 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) (Úř. věst. L 119, 4.5.2016, s. 1).
(11) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
PŘÍLOHA I
Komodity používané jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty a předplacené karty, které jsou považovány za peněžní hotovost podle čl. 2 odst. 1 písm. a) bodů iii) a iv)
1. |
Komodity používané jako vysoce likvidní prostředky k uchovávání hodnoty:
|
2. |
Předplacené karty. |
PŘÍLOHA II
SROVNÁVACÍ TABULKA
Nařízení (ES) č. 1889/2005 |
Toto nařízení |
Článek 1 |
Článek 1 |
Článek 2 |
Článek 2 |
Článek 3 |
Článek 3 |
— |
Článek 4 |
Čl. 4 odst. 1 |
Článek 5 |
Čl. 5 odst. 2 |
Článek 6 |
Čl. 4 odst. 2 |
Článek 7 |
— |
Článek 8 |
Čl. 5 odst. 1 |
Článek 9 |
Článek 6 |
Článek 10 |
Článek 7 |
Článek 11 |
Článek 8 |
Článek 12 |
— |
Článek 13 |
Článek 9 |
Článek 14 |
— |
Článek 15 |
— |
Článek 16 |
— |
Článek 17 |
— |
Článek 18 |
Článek 10 |
Článek 19 |
— |
Článek 20 |
Článek 11 |
Článek 21 |
— |
PŘÍLOHA I |
— |
PŘÍLOHA II |
SMĚRNICE
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/22 |
SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1673
ze dne 23. října 2018
o boji vedeném trestněprávní cestou proti praní peněz
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Praní peněz a s tím spojené financování terorismu a organizované trestné činnosti představují nadále závažné problémy na úrovni Unie, a poškozují tak integritu, stabilitu a pověst finančního sektoru a ohrožují vnitřní trh a vnitřní bezpečnost Unie. V zájmu řešení těchto problémů i v zájmu doplnění a důslednějšího uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 (2) je cílem této směrnice bojovat trestněprávní cestou proti praní peněz a umožnit účinnější a rychlejší přeshraniční spolupráci příslušných orgánů. |
(2) |
Opatření přijatá pouze na vnitrostátní úrovni nebo i na úrovni Unie by bez mezinárodní koordinace a spolupráce měla velmi omezené účinky. Opatření přijatá v oblasti boje proti praní peněz Unií by proto měla být slučitelná s dalšími opatřeními přijatými na mezinárodních fórech a přinejmenším stejně přísná. |
(3) |
Opatření Unie by měla i nadále brát v úvahu zejména doporučení Finančního akčního výboru (FATF) a nástroje dalších mezinárodních organizací a orgánů činných v boji proti praní peněz a financování terorismu. Příslušné právní akty Unie by měly být tam, kde je to vhodné, dále sladěny s mezinárodními standardy pro boj proti praní peněz a financování terorismu a šíření zbraní hromadného ničení, které v únoru 2012 přijal FATF (dále jen „revidovaná doporučení FATF“). Jako signatář Úmluvy Rady Evropy o praní, vyhledávání, zadržování a konfiskaci výnosů ze zločinu a o financování terorismu by Unie měla požadavky této úmluvy provést ve svém právním řádu. |
(4) |
Rámcové rozhodnutí Rady 2001/500/SVV (3) stanoví požadavky týkající se kriminalizace praní peněz. Toto rámcové rozhodnutí však není dosti komplexní a stávající kriminalizace praní peněz není dostatečně soudržná, aby bylo možno účinně bojovat proti praní peněz v Unii, a vede k nedostatkům ve vymáhání práva a překážkám ve spolupráci příslušných orgánů v různých členských státech. |
(5) |
Definice trestných činností, jež představují predikativní trestné činy pro praní peněz, by ve všech členských státech měla být dostatečně jednotná. Členské státy by měly zajistit, aby všechny trestné činy, které lze postihnout uložením trestu odnětí svobody podle této směrnice, byly považovány za predikativní trestné činy pro praní peněz. Kromě toho by členské státy měly, pokud toho již není dosaženo uplatňováním uvedených trestních sazeb, zahrnout okruh trestných činů v rámci každé z kategorií trestných činů uvedených v této směrnici. V takovém případě by měly mít členské státy možnost rozhodnout o tom, jakým způsobem bude daný okruh trestných činů v rámci každé z kategorií vymezen. Tam, kde kategorie trestných činů, jako jsou terorismus nebo trestné činy proti životnímu prostředí, zahrnují trestné činy, které jsou již v právních aktech Unie stanoveny, měla by tato směrnice na tyto právní akty odkazovat. Členské státy by nicméně měly považovat každý trestný čin stanovený v těchto právních aktech za predikativní trestný čin pro praní peněz. Jakoukoli trestnou účast na spáchání predikativního trestného činu podle vnitrostátního práva je třeba pro účely této směrnice rovněž považovat za trestnou činnost. V případech, kdy právo Unie umožňuje, aby členské státy stanovily jiné sankce než trestní sankce, by tato směrnice neměla od členských států vyžadovat, aby pro účely této směrnice tyto trestné činy kvalifikovaly jako predikativní trestné činy. |
(6) |
Využívání virtuálních měn představuje nová rizika a výzvy z pohledu boje proti praní peněz. Členské státy by měly zajistit, aby byla tato rizika řádně řešena. |
(7) |
Vzhledem k dopadu trestných činů souvisejících s praním peněz, jež byly spáchány osobou zastávající veřejnou funkci, na veřejnou sféru a na integritu veřejných institucí, by měly mít členské státy možnost v souladu se svými právními zvyklostmi zvážit zavedení přísnějších trestů pro osoby zastávající veřejnou funkci do svých vnitrostátních rámců. |
(8) |
V souladu s revidovanými doporučeními FATF by do definice trestné činnosti měly být zahrnuty i daňové trestné činy související s přímými a nepřímými daněmi. Vzhledem k tomu, že v každém z členských států mohou trestnou činnost, za niž lze ukládat sankce uvedené v této směrnici, představovat různé daňové trestné činy, mohou se definice daňových trestných činů ve vnitrostátním právu lišit. Záměrem této směrnice však není harmonizace definic daňových trestných činů ve vnitrostátním právu. |
(9) |
V trestních řízeních týkajících se praní peněz by si členské státy měly navzájem poskytovat co nejširší pomoc a zajistit, že si budou vyměňovat informace účinným a včasným způsobem v souladu s vnitrostátním právem a se stávajícím právním rámcem Unie. Rozdíly v definicích predikativních trestných činů ve vnitrostátním právu by neměly bránit mezinárodní spolupráci v oblasti trestních řízení týkajících se praní peněz. Je třeba posílit spolupráci se třetími zeměmi, a to zejména podněcováním a podporováním zavádění účinných opatření a mechanismů pro boj proti praní peněz a zajištěním lepší mezinárodní spolupráce v této oblasti. |
(10) |
Tato směrnice se nevztahuje na praní peněz, pokud jde o majetek pocházející z trestných činů poškozujících nebo ohrožujících finanční zájmy Unie, na které se vztahují zvláštní pravidla stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371 (4). Tím není dotčena možnost členských států provést tuto směrnici a směrnici (EU) 2017/1371 na vnitrostátní úrovni prostřednictvím jediného komplexního právního rámce. V souladu s čl. 325 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) mají členské státy k zamezení podvodů poškozujících nebo ohrožujících finanční zájmy Unie přijmout stejná opatření, jaká přijímají k zamezení podvodů poškozujících či ohrožujících jejich vlastní finanční zájmy. |
(11) |
Členské státy by měly zajistit, aby určité druhy činností v oblasti praní peněz bylo možné trestat i tehdy, pokud se jich dopustí pachatel trestné činnosti, z níž tento majetek pochází (tzv. „samopraní“). V takových případech, kdy činnost praní peněz nespočívá pouze v držení nebo užívání majetku, nýbrž zahrnuje také převod, přeměnu, zatajení nebo zastření majetku, a v důsledku toho dojde k další škodě kromě té, která byla již způsobena trestnou činností, například tím, že je majetek pocházející z trestné činnosti uveden do oběhu, čímž dojde k zatajení jeho nezákonného původu, by měla být taková činnost v oblasti praní peněz trestná. |
(12) |
Aby mohla být trestněprávní opatření v oblasti boje proti praní peněz účinná, odsouzení by mělo být možné, aniž by bylo nezbytné přesně určit, ze které trestné činnosti majetek pochází, či zda došlo k dřívějšímu nebo současnému odsouzení za tuto trestnou činnost, přičemž se zohlední veškeré relevantní okolnosti a důkazy. Členské státy by měly mít možnost toto v souladu se svými vnitrostátními právními systémy zajistit pomocí jiných než legislativních prostředků. Trestnímu stíhání praní peněz by rovněž neměla bránit pouhá skutečnost, že trestná činnost byla spáchána v jiném členském státě nebo třetí zemi, pokud jsou dodrženy podmínky této směrnice. |
(13) |
Cílem této směrnice je kriminalizovat praní peněz, je-li spácháno úmyslně a s vědomím, že majetek pochází z trestné činnosti. V této souvislosti by tato směrnice neměla rozlišovat případy, kdy majetek pochází z takové trestné činnosti přímo, nebo nepřímo, v souladu s obecnou definicí „výnosů“ uvedenou ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU (5). V každém případě by se při posuzování toho, zda majetek pochází z trestné činnosti a zda o tom dotčená osoba věděla, měly zohledňovat zvláštní okolnosti případu, například že je hodnota majetku neúměrná zákonnému příjmu obviněného a že k trestné činnosti a k nabytí majetku došlo ve stejném období. Úmysl a vědomí mohou být vyvozeny z objektivních, skutkových okolností. Jelikož tato směrnice stanoví minimální pravidla týkající se vymezení trestných činů a sankcí v oblasti praní peněz, mohou členské státy dle svého uvážení přijímat nebo ponechat v platnosti přísnější trestněprávní předpisy v této oblasti. Členské státy by měly mít možnost například stanovit, že trestný čin představuje i praní peněz spáchané následkem vědomé nedbalosti nebo hrubé nedbalosti. Odkazy na praní peněz spáchané následkem nedbalosti v této směrnici by měly být chápány jako takové v těch členských státech, které toto jednání kriminalizují. |
(14) |
Aby se zamezilo praní peněz v celé Unii, měly by členské státy zajistit, že za něj bude možné uložit trest odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně čtyř let. Touto povinností nejsou dotčeny individualizace a uplatňování trestů, ani výkon trestů podle konkrétních okolností v každém jednotlivém případě. Členské státy by rovněž měly zavést další sankce či opatření, jako jsou například pokuty, dočasný či trvalý zákaz přístupu k veřejnému financování, a to včetně postupů zadávání zakázek, poskytování grantů a udělování koncesí, dočasný zákaz provozování obchodní činnosti nebo dočasný zákaz ucházet se o volenou či veřejnou funkci. Touto povinností není dotčena diskreční pravomoc soudce nebo soudu při rozhodování o tom, zda s ohledem na všechny konkrétní okolnosti daného případu uloží další sankce či opatření, nebo nikoli. |
(15) |
Členské státy by měly zajistit, aby soudce nebo soud měli při vyměřování trestů pro pachatele trestných činů možnost vzít v úvahu přitěžující okolnosti uvedené v této směrnici, třebaže nemají povinnost trest zpřísnit. Zůstává na uvážení soudce nebo soudu, zda s ohledem na všechny skutečnosti daného případu vzhledem ke konkrétní přitěžující okolnosti trest zpřísní. Členské státy by neměly být povinny přitěžující okolnosti stanovit, pokud vnitrostátní právo stanoví, že trestné činy uvedené v rámcovém rozhodnutí Rady 2008/841/SVV (6) nebo trestné činy spáchané fyzickou osobou, která je osobou povinnou a jedná v rámci své profesní činnosti, jsou trestné jako samostatné trestné činy a mohou být za ně uloženy přísnější sankce. |
(16) |
Zajišťování a konfiskace nástrojů a výnosů z trestné činnosti odstraňují finanční motivaci, která je pro trestnou činnost stěžejní. Směrnice 2014/42/EU stanoví v trestních věcech minimální pravidla pro zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti. Tato směrnice rovněž Komisi ukládá povinnost předkládat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o jejím provádění a v případě potřeby také odpovídající návrhy. Členské státy by měly ve všech případech stanovených ve směrnici 2014/42/EU přinejmenším zaručit zajištění a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti. Členské státy by rovněž měly důkladně zvážit, zda by nebylo vhodné zavést konfiskaci ve všech případech, kdy není možné zahájit, či dokončit trestní řízení, včetně případů, kdy pachatel zemřel. Jak požadovaly Evropský parlament a Rada v prohlášení přiloženém ke směrnici 2014/42/EU, Komise předloží zprávu, v níž analyzuje proveditelnost a případné přínosy zavedení dalších společných pravidel pro konfiskaci majetku pocházejícího z trestné činnosti, a to i v případě, že konkrétní osoba či osoby nebyly za tyto činnosti odsouzeny. Tato analýza přihlédne k rozdílům mezi právními tradicemi a systémy členských států. |
(17) |
Vzhledem k mobilitě pachatelů a výnosů pocházejících z trestné činnosti a vzhledem ke složitému přeshraničnímu vyšetřování, jež boj proti praní peněz vyžaduje, by měly všechny členské státy stanovit soudní příslušnost svých soudů tak, aby to příslušným orgánům umožnilo takové činnosti vyšetřovat a trestně stíhat. Členské státy by proto měly zajistit, aby soudní příslušnost jejich soudů zahrnovala situace, kdy je trestný čin spáchán prostřednictvím informační a komunikační technologie z jejich území, ať již se tato technologie nachází na jejich území, či nikoli. |
(18) |
Podle rámcového rozhodnutí Rady 2009/948/SVV (7) a rozhodnutí Rady 2002/187/SVV (8) mají příslušné orgány dvou či více členských států, které vedou souběžná trestní řízení ve věci stejných skutečností týkající se totožné osoby, zahájit mezi sebou navzájem přímé konzultace s pomocí Eurojustu, zejména s cílem zajistit, aby byly všechny trestné činy spadající do oblasti působnosti této směrnice trestně stíhány. |
(19) |
K zajištění úspěšného vyšetřování a stíhání trestných činů praní peněz by orgány příslušné k vyšetřování nebo stíhání těchto trestných činů měly mít možnost využívat účinné vyšetřovací nástroje, jako jsou nástroje používané v boji proti organizované trestné činnosti nebo jiné závažné trestné činnosti. Mělo by tak být zajištěno, že budou k dispozici dostatečný počet pracovníků, cílená odborná příprava, zdroje a nejnovější technologická kapacita. Používání těchto nástrojů v souladu s vnitrostátním právem by mělo být cílené a mělo by zohledňovat zásadu proporcionality a povahu a závažnost vyšetřovaných trestných činů a dodržovat právo na ochranu osobních údajů. |
(20) |
Tato směrnice nahrazuje určitá ustanovení rámcového rozhodnutí 2001/500/SVV ve vztahu k členským státům, které jsou touto směrnicí vázány. |
(21) |
Tato směrnice dodržuje zásady uznané v článku 2 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“), dodržuje základní práva a svobody a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, včetně zásad stanovených v hlavách II, III, V a VI této Listiny, mezi které patří mimo jiné právo na respektování soukromého a rodinného života a právo na ochranu osobních údajů, zásada zákonnosti a přiměřenosti trestných činů a trestů, jež se vztahuje i na požadavek přesnosti, srozumitelnosti a předvídatelnosti v trestním právu, presumpce neviny, jakož i práva podezřelých a obviněných osob na obhajobu, právo neobviňovat sám sebe a právo na spravedlivý proces. Tato směrnice musí být prováděna v souladu s uvedenými právy a zásadami a s přihlédnutím k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod, Mezinárodnímu paktu o občanských a politických právech a dalším závazkům v oblasti lidských práv podle mezinárodního práva. |
(22) |
Jelikož cíle této směrnice, totiž postihovat praní peněz ve všech členských státech účinnými, přiměřenými a odrazujícími trestními sankcemi, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu či účinků této směrnice, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné k dosažení tohoto cíle. |
(23) |
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království a Irsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná. |
(24) |
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice a tato směrnice pro ně není závazná ani použitelná. Rámcové rozhodnutí 2001/500/SVV je pro Dánsko i nadále závazné a použitelné, |
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tato směrnice stanoví minimální pravidla pro vymezení trestných činů a sankcí v oblasti praní peněz.
2. Tato směrnice se nepoužije na praní peněz, pokud jde o majetek pocházející z trestných činů poškozujících nebo ohrožujících finanční zájmy Unie, na které se vztahují zvláštní pravidla stanovená ve směrnici (EU) 2017/1371.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1. |
„trestnou činností“ jakýkoli druh trestné účasti na spáchání jakéhokoli trestného činu, za nějž lze v souladu s vnitrostátním právem uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s horní hranicí trestní sazby přesahující jeden rok, nebo pokud jde o členské státy, jejichž právní systém stanoví pro trestné činy dolní hranici trestní sazby, jakýkoli trestný čin, za nějž lze uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s dolní hranicí trestní sazby přesahující šest měsíců. V každém případě se za trestnou činnost považují trestné činy spadající do těchto kategorií:
|
2. |
„majetkem“ jakýkoli majetek hmotné nebo nehmotné povahy, movitý nebo nemovitý, materiální nebo nemateriální povahy, jakož i právní listiny nebo nástroje v jakékoliv formě včetně elektronické nebo digitální dokládající právní nárok na takový majetek nebo podíl na něm; |
3. |
„právnickou osobou“ každý subjekt, který má podle příslušné právní úpravy právní subjektivitu, s výjimkou států nebo veřejných subjektů při výkonu státní moci a veřejných mezinárodních organizací. |
Článek 3
Trestné činy praní peněz
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily trestnost těchto úmyslných jednání:
a) |
přeměna nebo převod majetku s vědomím, že tento majetek pochází z trestné činnosti, za účelem zatajení nebo zastření nezákonného původu majetku nebo za účelem pomoci jakékoliv osobě, která se účastní páchání takové činnosti, aby se vyhnula právním následkům svého jednání; |
b) |
zatajení nebo zastření skutečné povahy, zdroje, umístění, nakládání, pohybu, práv k majetku nebo jeho vlastnictví s vědomím, že tento majetek pochází z trestné činnosti; |
c) |
nabývání, držení nebo užívání majetku s vědomím, v době jeho obdržení, že tento majetek pochází z trestné činnosti. |
2. Členské státy mohou přijmout nezbytná opatření k zajištění toho, aby jednání uvedená v odstavci 1 byla trestná, pokud měl pachatel podezření nebo si měl být vědom toho, že daný majetek pochází z trestné činnosti.
3. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby:
a) |
dřívější nebo současné odsouzení za trestnou činnost, ze které majetek pochází, nebylo nezbytným předpokladem pro odsouzení za trestné činy uvedené v odstavcích 1 a 2; |
b) |
odsouzení za trestné činy uvedené v odstavcích 1 a 2 bylo možné, pokud je prokázáno, že majetek pochází z trestné činnosti, aniž by bylo nezbytné prokazovat všechny skutečnosti nebo okolnosti související s touto trestnou činností, včetně totožnosti pachatele; |
c) |
trestné činy uvedené v odstavcích 1 a 2 zahrnovaly majetek pocházející z jednání, k němuž došlo na území jiného členského státu nebo třetí země, pokud by toto jednání bylo považováno za trestnou činnost, kdyby k němu došlo v příslušném členském státě. |
4. V případě odst. 3 písm. c) tohoto článku mohou členské státy dále požadovat, aby příslušné jednání bylo považováno za trestný čin podle vnitrostátního práva členského státu nebo třetí země, kde byl tento čin spáchán, s výjimkou případů, kdy toto jednání představuje jeden z trestných činů uvedených v čl. 2 bodu 1 písm. a) až e) a písm. h), jak jsou vymezeny v použitelném právu Unie.
5. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby jednání uvedená v odst. 1 písm. a) a b) byla trestná, pokud se jich dopouštějí pachatelé trestné činnosti, ze které majetek pochází, nebo osoby, které se páchání této trestné činnosti účastnily.
Článek 4
Návod, pomoc a pokus
Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily trestnost návodu k trestnému činu uvedenému v čl. 3 odst. 1 a 5, pomoci při jeho spáchání a pokusu o jeho spáchání.
Článek 5
Tresty ukládané fyzickým osobám
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby za trestné činy uvedené v článku 3 a za jednání uvedená v článku 4 bylo možné uložit účinné, přiměřené a odrazující trestní sankce.
2. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby za trestné činy uvedené v čl. 3 odst. 1 a 5 bylo možné uložit trest odnětí svobody s horní hranicí trestní sazby nejméně čtyř let.
3. Členské státy dále přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby se na fyzické osoby, jež spáchaly trestné činy uvedené v článku 3 nebo se dopustily jednání uvedených v článku 4, v nezbytných případech vztahovaly další sankce nebo opatření.
Článek 6
Přitěžující okolnosti
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby se ve vztahu k trestným činům uvedeným v čl. 3 odst. 1 a 5 a k jednáním uvedeným v článku 4 za přitěžující považovaly tyto okolnosti:
a) |
trestný čin byl spáchán v rámci zločinného spolčení ve smyslu rámcového rozhodnutí 2008/841/SVV; nebo |
b) |
pachatel je povinnou osobou ve smyslu článku 2 směrnice (EU) 2015/849 a spáchal trestný čin při výkonu své profesní činnosti. |
2. Členské státy mohou stanovit, že se ve vztahu k trestným činům uvedeným v čl. 3 odst. 1 a 5 a k jednáním uvedeným v článku 4 za přitěžující považují tyto okolnosti:
a) |
majetek, jež je předmětem praní peněz, dosahuje značné hodnoty, nebo |
b) |
majetek, který je předmětem praní peněz, pochází z jednoho z trestných činů uvedených v čl. 2 bodu 1 písm. a) až e) a písm. h). |
Článek 7
Odpovědnost právnických osob
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, že právnické osoby lze činit odpovědnými za trestné činy uvedené v čl. 3 odst. 1a 5 a za jednání uvedená v článku 4, které v jejich prospěch spáchá jakákoliv osoba jednající samostatně nebo jako člen orgánu dotyčné právnické osoby a působící v této právnické osobě ve vedoucím postavení na základě:
a) |
oprávnění zastupovat tuto právnickou osobu; |
b) |
pravomoci přijímat rozhodnutí jménem této právnické osoby; nebo |
c) |
pravomoci vykonávat kontrolu v rámci této právnické osoby. |
2. Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění odpovědnosti právnických osob v případech, kdy nedostatek dohledu nebo kontroly ze strany osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku umožnil spáchání trestných činů uvedených v čl. 3 odst. 1 a 5 nebo jednání uvedených v článku 4 ve prospěch uvedené právnické osoby osobou jí podřízenou.
3. Odpovědnost právnických osob podle odstavců 1 a 2 tohoto článku nevylučuje trestní stíhání fyzických osob, které jsou pachateli, návodci nebo pomocníky některého z trestných činů uvedených v čl. 3 odst. 1 a 5 a jednání uvedených v článku 4.
Článek 8
Sankce ukládané právnickým osobám
Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby právnickou osobu odpovědnou podle článku 7 bylo možné postihnout účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi, které zahrnují pokuty trestní nebo jiné povahy a mohou zahrnovat i jiné sankce, například:
a) |
zbavení oprávnění pobírat veřejné výhody nebo podpory; |
b) |
dočasný či trvalý zákaz přístupu k veřejnému financování, včetně k postupům zadávání zakázek, poskytování grantů a udělování koncesí; |
c) |
dočasný nebo trvalý zákaz provozování obchodní činnosti; |
d) |
uložení soudního dohledu; |
e) |
zrušení rozhodnutím soudu; |
f) |
dočasné nebo trvalé uzavření provozoven užívaných pro spáchání trestného činu. |
Článek 9
Konfiskace
Členské státy přijmou nezbytná opatření k zajištění toho, aby jejich příslušné orgány v souladu se směrnicí 2014/42/EU zajistily nebo případně konfiskovaly výnosy pocházející ze spáchání nebo z přispění ke spáchání jakéhokoli z trestných činů uvedených v této směrnici a nástroje, které byly použity nebo byly určeny k použití pro spáchání takových trestných činů nebo k přispění k jejich spáchání.
Článek 10
Soudní příslušnost
1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření ke stanovení příslušnosti svých soudů pro trestné činy uvedené v článku 3 a jednání uvedená v článku 4, je-li:
a) |
trestný čin spáchán zcela nebo zčásti na jeho území; |
b) |
pachatel jeho státním příslušníkem. |
2. Členský stát informuje Komisi, rozhodne-li se rozšířit příslušnost svých soudů na trestné činy uvedené v článku 3 nebo na jednání uvedená v článku 4, které byly spáchány, nebo k nimž došlo na území jiného členského státu, pokud:
a) |
má pachatel na jeho území obvyklé bydliště; |
b) |
je trestný čin spáchán ve prospěch právnické osoby usazené na jeho území. |
3. Spadá-li některý z trestných činů uvedených v článku 3 nebo jednání uvedené v článku 4 do příslušnosti soudu více členských států a může-li kterýkoli z dotčených členských států vést účinné trestní stíhání na základě stejných skutečností, spolupracují tyto členské státy při rozhodování, který z nich bude pachatele trestně stíhat, aby se soudní řízení soustředilo v jednom členském státě.
Zohledňují se tyto faktory:
a) |
území členského státu, na němž byl spáchán trestný čin; |
b) |
státní příslušnost nebo bydliště pachatele; |
c) |
země původu oběti či obětí; a |
d) |
území, na němž byl pachatel dopaden. |
Je-li to vhodné a v souladu s článkem 12 rámcového rozhodnutí 2009/948/SVV, předá se věc Eurojustu.
Článek 11
Vyšetřovací nástroje
Členské státy přijmou opatření nezbytná k zajištění toho, aby osoby, útvary nebo služby příslušné k vyšetřování nebo stíhání trestných činů uvedených v čl. 3 odst. 1 a 5 a jednání uvedených v článku 4 měly k dispozici účinné vyšetřovací nástroje, jako jsou prostředky používané v boji proti organizované trestné činnosti nebo jiným závažným trestným činům.
Článek 12
Nahrazení určitých ustanovení rámcového rozhodnutí 2001/500/SVV
Ustanovení čl. 1 písm. b) a článku 2 rámcového rozhodnutí 2001/500/SVV se ve vztahu k členským státům vázaným touto směrnicí nahrazují, aniž jsou dotčeny povinnosti těchto členských států týkající se lhůt pro provedení uvedeného rámcového rozhodnutí ve vnitrostátním právu.
Ve vztahu k členským státům vázaným touto směrnicí se odkazy na ustanovení rámcového rozhodnutí 2001/500/SVV uvedeného v prvním pododstavci považují za odkazy na tuto směrnici.
Článek 13
Provedení ve vnitrostátním právu
1. Členské státy uvedou v platnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 3. prosince 2020. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 14
Podávání zpráv
Komise do 3. prosince 2022 předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě, v níž posoudí, do jaké míry členské státy přijaly opatření nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí.
Komise do 3. prosince 2023 předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě, v níž posoudí přidanou hodnotu této směrnice v oblasti boje proti praní peněz a rovněž její dopad na základní práva a svobody. Komise na základě této zprávy případně předloží legislativní návrh na změnu této směrnice. Komise zohlední informace poskytnuté členskými státy.
Článek 15
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 16
Určení
Tato směrnice je určena členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 23. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
K. EDTSTADLER
(1) Postoj Evropského parlamentu ze dne 12. září 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 11. října 2018.
(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/849 ze dne 20. května 2015 o předcházení využívání finančního systému k praní peněz nebo financování terorismu, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a o zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES a směrnice Komise 2006/70/ES (Úř. věst. L 141, 5.6.2015, s. 73).
(3) Rámcové rozhodnutí Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní (Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1).
(4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1371 ze dne 5. července 2017 o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím nebo ohrožujícím finanční zájmy Unie (Úř. věst. L 198, 28.7.2017, s. 29).
(5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/42/EU ze dne 3. dubna 2014 o zajišťování a konfiskaci nástrojů a výnosů z trestné činnosti v Evropské unii (Úř. věst. L 127, 29.4.2014, s. 39).
(6) Rámcové rozhodnutí Rady 2008/841/SVV ze dne 24. října 2008 o boji proti organizované trestné činnosti (Úř. věst. L 300, 11.11.2008, s. 42).
(7) Rámcové rozhodnutí Rady 2009/948/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o předcházení kompetenčním sporům při výkonu pravomoci v trestním řízení a jejich řešení (Úř. věst. L 328, 15.12.2009, s. 42).
(8) Rozhodnutí Rady 2002/187/SVV ze dne 28. února 2002 o zřízení Evropské jednotky pro soudní spolupráci (Eurojust) za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti (Úř. věst. L 63, 6.3.2002, s. 1).
(9) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/541 ze dne 15. března 2017 o boji proti terorismu, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/475/SVV a mění rozhodnutí Rady 2005/671/SVV (Úř. věst. L 88, 31.3.2017, s. 6).
(10) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/36/EU ze dne 5. dubna 2011 o prevenci obchodování s lidmi, boji proti němu a o ochraně obětí, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV (Úř. věst. L 101, 15.4.2011, s. 1).
(11) Rámcové rozhodnutí Rady 2002/946/SVV ze dne 28. listopadu 2002 o posílení trestního rámce s cílem zabránit napomáhání k nepovolenému vstupu, tranzitu a pobytu (Úř. věst. L 328, 5.12.2002, s. 1).
(12) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/93/EU ze dne 13. prosince 2011 o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2004/68/SVV (Úř. věst. L 335, 17.12.2011, s. 1).
(13) Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).
(14) Akt Rady ze dne 26. května 1997, kterým se na základě článku K.3 odst. 2 písm. c) Smlouvy o Evropské unii vypracovává Úmluva o boji proti korupci úředníků Evropských společenství nebo členských států Evropské unie (Úř. věst. C 195, 25.6.1997, s. 1).
(15) Rámcové rozhodnutí Rady 2003/568/SVV ze dne 22. července 2003 o boji proti korupci v soukromém sektoru (Úř. věst. L 192, 31.7.2004, s. 54).
(16) Rámcové rozhodnutí Rady 2001/413/SVV ze dne 28. května 2001 o potírání podvodů a padělání bezhotovostních platebních prostředků (Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 1).
(17) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/62/EU ze dne 15. května 2014 o trestněprávní ochraně eura a jiných měn proti padělání, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV (Úř. věst. L 151, 21.5.2014, s. 1).
(18) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES ze dne 19. listopadu 2008 o trestněprávní ochraně životního prostředí (Úř. věst. L 328, 6.12.2008, s. 28).
(19) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/123/ES ze dne 21. října 2009, kterou se mění směrnice 2005/35/ES o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (Úř. věst. L 280, 27.10.2009, s. 52).
(20) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU ze dne 16. dubna 2014 o trestních sankcích za zneužívání trhu (směrnice o zneužívání trhu) (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 179).
(21) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/40/EU ze dne 12. srpna 2013 o útocích na informační systémy a nahrazení rámcového rozhodnutí Rady 2005/222/SVV (Úř. věst. L 218, 14.8.2013, s. 8).
ROZHODNUTÍ
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/31 |
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1674
ze dne 23. října 2018,
kterým se mění rozhodnutí Rady 2003/17/ES, pokud jde o rovnocennost přehlídek porostu prováděných v Brazilské federativní republice u množitelského porostu pro produkci osiva pícnin a množitelského porostu pro produkci osiva obilovin a rovnocennost osiva pícnin a osiva obilovin vyprodukovaných v Brazilské federativní republice a pokud jde o rovnocennost přehlídek porostu prováděných v Moldavské republice u množitelského porostu pro produkci osiva obilovin, množitelského porostu pro produkci osiva zeleniny a množitelského porostu pro produkci osiva olejnin a přadných rostlin a rovnocennost osiva obilovin, osiva zeleniny a osiva olejnin a přadných rostlin vyprodukovaných v Moldavské republice
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Rozhodnutí Rady 2003/17/ES (3) stanoví, že za určitých podmínek se mají přehlídky porostu prováděné ve třetích zemích uvedených na seznamu u určitého množitelského porostu pro produkci osiva považovat za rovnocenné přehlídkám porostu prováděným podle práva Unie a že za určitých podmínek se má osivo určitých druhů pícnin, obilovin, řepy a olejnin a přadných rostlin vyprodukované v uvedených zemích považovat za rovnocenné osivu vyprodukovanému podle práva Unie. |
(2) |
Brazilská federativní republika (dále jen „Brazílie“) předložila Komisi žádost o uznání rovnocennosti svého systému přehlídek množitelského porostu pro produkci osiva pícnin a množitelského porostu pro produkci osiva obilovin a o uznání rovnocennosti osiva pícnin a osiva obilovin vyprodukovaného a certifikovaného v Brazílii. |
(3) |
Komise přezkoumala příslušné právní předpisy Brazílie a na základě auditu provedeného v roce 2016, který se týkal systému úředních kontrol a certifikace osiva pícnin a obilovin v Brazílii a jeho rovnocennosti s požadavky Unie, zveřejnila svá zjištění ve zprávě nazvané „Závěrečná zpráva o auditu provedeném v Brazílii v období od 11. dubna 2016 do 19. dubna 2016 za účelem zhodnocení systému úředních kontrol a certifikace osiva a jeho rovnocennosti s požadavky Evropské unie“. |
(4) |
Na základě uvedeného auditu byl vyvozen závěr, že přehlídky porostu týkající se množitelského porostu pro produkci osiva, vzorkování, zkoušky a úřední následné kontroly osiva pícnin a obilovin jsou prováděny náležitě a splňují podmínky stanovené v příloze II rozhodnutí 2003/17/ES a příslušné požadavky stanovené ve směrnicích Rady 66/401/EHS (4) a 66/402/EHS (5). Dále byl vyvozen závěr, že vnitrostátní orgány odpovědné za provádění certifikace osiva v Brazílii jsou kompetentní a fungují náležitě. |
(5) |
Moldavská republika předložila Komisi žádost o uznání rovnocennosti svého systému přehlídek množitelského porostu pro produkci osiva obilovin, množitelského porostu pro produkci osiva zeleniny a množitelského porostu pro produkci osiva olejnin a přadných rostlin o uznání rovnocennosti osiva obilovin, osiva zeleniny a osiva olejnin a přadných rostlin vyprodukovaného a certifikovaného v Moldavské republice. |
(6) |
Komise přezkoumala příslušné právní předpisy Moldavské republiky a na základě auditu provedeného v roce 2016, který se týkal systému úředních kontrol a certifikace osiva obilovin, zeleniny a olejnin a přadných rostlin v Moldavské republice a jeho rovnocennosti s požadavky Unie, zveřejnila svá zjištění ve zprávě nazvané „Závěrečná zpráva o auditu provedeném v Moldavské republice v období od 14. do 21. června 2016 za účelem zhodnocení systému úředních kontrol a certifikace osiva a jeho rovnocennosti s požadavky Unie“. |
(7) |
Na základě uvedeného auditu byl vyvozen závěr, že přehlídky porostu týkající se množitelského porostu pro produkci osiva, vzorkování, zkoušky a úřední následné kontroly osiva obilovin, zeleniny a olejnin a přadných rostlin jsou prováděny náležitě a splňují podmínky stanovené v příloze II rozhodnutí 2003/17/ES a příslušné požadavky stanovené ve směrnicích Rady 66/402/EHS, 2002/55/ES (6) a 2002/57/ES (7). Dále byl vyvozen závěr, že vnitrostátní orgány odpovědné za provádění certifikace osiva v Moldavské republice jsou kompetentní a fungují náležitě. |
(8) |
Proto je vhodné uznat rovnocennost, pokud jde o přehlídky porostu prováděné u množitelského porostu pro produkci pícnin a množitelského porostu pro produkci obilovin v Brazílii a pokud jde o osivo pícnin a obilovin vyprodukované v Brazílii a úředně certifikované orgány této země. |
(9) |
Rovněž je vhodné uznat rovnocennost, pokud jde o přehlídky porostu prováděné u množitelského porostu pro produkci obilovin, množitelského porostu pro produkci zeleniny a množitelského porostu pro produkci olejnin a přadných rostlin v Moldavské republice a pokud jde o osivo obilovin, zeleniny a olejnin a přadných rostlin vyprodukované v Moldavské republice a úředně certifikované orgány této země. |
(10) |
V Unii je poptávka po dovozu osiva zeleniny ze třetích zemí včetně Moldavské republiky. Rozhodnutí 2003/17/ES by se proto mělo vztahovat na úředně certifikované osivo zeleniny uvedené ve směrnici 2002/55/ES, aby byla zohledněna poptávka po uvedeném osivu pocházejícím z Moldavské republiky, jakož i v budoucnu z jiných třetích zemí. |
(11) |
S ohledem na platná pravidla Mezinárodní asociace pro zkoušení osiva (ISTA) je vhodné, aby dotčená třetí země vydala úřední prohlášení o tom, že osivo bylo vzorkováno a zkoušeno v souladu s ustanoveními obsaženými v mezinárodních pravidlech pro zkoušení osiva ISTA (dále jen „pravidla ISTA“), pokud jde o oranžové mezinárodní certifikáty partií osiva, a tento certifikát by měl partie osiva provázet. |
(12) |
Vzhledem k tomu, že končí platnost „pokusu na zjištění odchylky při odběru vzorků a analýze osiva“ stanoveného v bodě A přílohy V rozhodnutí přijatého radou Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) dne 28. září 2000 o schématech OECD pro odrůdovou certifikaci osiv určených pro mezinárodní obchod, měly by být všechny odkazy na tento pokus vypuštěny. |
(13) |
Veškeré odkazy na Chorvatsko jako na třetí zemi by s ohledem na přistoupení země k Unii v roce 2013 měly být vypuštěny. |
(14) |
Rozhodnutí 2003/17/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno, |
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí 2003/17/ES
Rozhodnutí 2003/17/ES se mění takto:
1) |
V článku 1 se návětí nahrazuje tímto: „Přehlídky porostu prováděné ve třetích zemích uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí u množitelského porostu pro produkci osiva druhů uvedených v téže příloze se považují za rovnocenné přehlídkám porostu prováděným v souladu se směrnicemi 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/54/ES, 2002/57/ES a směrnice Rady 2002/55/ES (*1) za předpokladu, že: (*1) Směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33).“" |
2) |
Článek 2 se nahrazuje tímto: „Článek 2 Osivo druhů uvedených v příloze I tohoto rozhodnutí, které bylo vyprodukováno ve třetích zemích uvedených v téže příloze a úředně certifikováno orgány uvedenými v téže příloze, se považuje za rovnocenné osivu, které je v souladu se směrnicemi 66/401/EHS, 66/402/EHS, 2002/54/ES, 2002/55/ES a 2002/57/ES, pokud splňuje podmínky stanovené v bodě B přílohy II tohoto rozhodnutí.“ |
3) |
Článek 3 se mění takto:
|
4) |
Přílohy rozhodnutí 2003/17/ES se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí. |
Článek 2
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 23. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
K. EDTSTADLER
(1) Úř. věst. C 227, 28.6.2018, s. 76.
(2) Postoj Evropského parlamentu ze dne 11. září 2018 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 9. října 2018.
(3) Rozhodnutí Rady 2003/17/ES ze dne 16. prosince 2002 o rovnocennosti inspekcí v terénu prováděných ve třetích zemích u množitelského porostu pro produkci osiva a o rovnocennosti osiva vyprodukovaného ve třetích zemích (Úř. věst. L 8, 14.1.2003, s. 10).
(4) Směrnice Rady 66/401/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva pícnin na trh (Úř. věst. L 125, 11.7.1966, s. 2298/66).
(5) Směrnice Rady 66/402/EHS ze dne 14. června 1966 o uvádění osiva obilovin na trh (Úř. věst. 125, 11.7.1966, s. 2309/66).
(6) Směrnice Rady 2002/55/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva zeleniny na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 33).
(7) Směrnice Rady 2002/57/ES ze dne 13. června 2002 o uvádění osiva olejnin a přadných rostlin na trh (Úř. věst. L 193, 20.7.2002, s. 74).
PŘÍLOHA
Přílohy I a II rozhodnutí 2003/17/ES se mění takto:
1) |
Příloha I se mění takto:
|
2) |
Příloha II se mění takto:
|
II Nelegislativní akty
ROZHODNUTÍ
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/36 |
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2018/1675
ze dne 2. října 2018
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci na základě žádosti Nizozemska – EGF/2018/001 NL/Finanční služby
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1), a zejména na čl. 15 odst. 4 tohoto nařízení,
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení (2), a zejména na bod 13 uvedené dohody,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni, a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací, v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začleňování na trh práce. |
(2) |
EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (3). |
(3) |
Dne 23. února 2018 podalo Nizozemsko žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním ve 20 podnicích působících v odvětví finančních služeb v těchto provinciích: Frísko, Drenthe a Overijssel v Nizozemsku. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013. |
(4) |
V souvislosti s uvedenou žádostí Nizozemska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 1 192 500 EUR. |
(5) |
Aby byly příspěvky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné ode dne jeho přijetí, |
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2018 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 1 192 500 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 2. října 2018.
Ve Štrasburku dne 2. října 2018.
Za Evropský parlament
předseda
A. TAJANI
Za Radu
předsedkyně
J. BOGNER-STRAUSS
(1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
(2) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(3) Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).
Opravy
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/38 |
Oprava nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex)
( Úřední věstník Evropské unie L 243 ze dne 15. září 2009 )
Strana 8, čl. 13 odst. 4 první pododstavec:
místo:
„4. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení o VIS je do VIS vložena fotografie připojená ke každé žádosti. Žadatel se za tímto účelem nemusí dostavit osobně.“,
má být:
„4. V souladu s čl. 9 bodem 5 nařízení o VIS je do VIS vložena fotografie připojená ke každé žádosti. Žadatel se za tímto účelem nemusí dostavit osobně.“
Strana 11, čl. 19 odst. 2 druhý pododstavec:
místo:
„Údaje do VIS vkládá pouze řádně pověřený konzulární pracovník v souladu s čl. 6 odst. 1, článkem 7 a čl. 9 odst. 5 a 6 nařízení o VIS.“,
má být:
„Údaje do VIS vkládá pouze řádně pověřený konzulární pracovník v souladu s čl. 6 odst. 1, článkem 7 a čl. 9 body 5 a 6 nařízení o VIS.“
Strana 23, čl. 54 bod 3 písm. b) návětí:
místo:
„b) |
odstavec 4 se mění takto:“, |
má být:
„b) |
bod 4 se mění takto:“. |
12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
L 284/39 |
Oprava nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS)
( Úřední věstník Evropské unie L 218 ze dne 13. srpna 2008 )
Strana 64 a 65, čl. 5 odst. 1:
místo:
„1. Do VIS lze zaznamenávat pouze tyto kategorie údajů:
a) |
alfanumerické údaje o žadateli a o žádostech o víza a o vízech udělených, neudělených, prohlášených za neplatné od počátku, zrušených nebo s prodlouženou platností podle čl. 9 odst. 1 až 4 a článků 10 až 14; |
b) |
fotografie podle čl. 9 odst. 5; |
c) |
daktyloskopické údaje podle čl. 9 odst. 6; |
d) |
odkazy na jiné žádosti podle čl. 8 odst. 3 a 4.“, |
má být:
„1. Do VIS lze zaznamenávat pouze tyto kategorie údajů:
a) |
alfanumerické údaje o žadateli a o žádostech o víza a o vízech udělených, neudělených, prohlášených za neplatné od počátku, zrušených nebo s prodlouženou platností podle čl. 9 bodů 1 až 4 a článků 10 až 14; |
b) |
fotografie podle čl. 9 bodu 5; |
c) |
daktyloskopické údaje podle čl. 9 bodu 6; |
d) |
odkazy na jiné žádosti podle čl. 8 odst. 3 a 4.“ |
Strana 68, čl. 15 odst. 2 písm. b), c) a d):
místo:
„b) |
údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a); |
c) |
údaje na cestovním dokladu podle čl. 9 odst. 4 písm. c); |
d) |
příjmení, jméno a adresa fyzické osoby nebo název a adresa společnosti nebo jiné organizace podle čl. 9 odst. 4 písm. f);“, |
má být:
„b) |
údaje uvedené v čl. 9 bodě 4 písm. a); |
c) |
údaje na cestovním dokladu podle čl. 9 bodu 4 písm. c); |
d) |
příjmení, jméno a adresa fyzické osoby nebo název a adresa společnosti nebo jiné organizace podle čl. 9 bodu 4 písm. f);“. |
Strana 69, čl. 17 body 12, 13 a 14:
místo:
„12) |
případy, kdy údaje podle čl. 9 odst. 6 nemohou být prakticky poskytnuty, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou; |
13) |
případy, kdy poskytnutí údajů podle čl. 9 odst. 6 není vyžadováno z právních důvodů, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou; |
14) |
případy, kdy osobě, která prakticky nemohla poskytnout údaje podle čl. 9 odst. 6, nebylo vízum uděleno, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou.“, |
má být:
„12) |
případy, kdy údaje podle čl. 9 bodu 6 nemohou být prakticky poskytnuty, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou; |
13) |
případy, kdy poskytnutí údajů podle čl. 9 bodu 6 není vyžadováno z právních důvodů, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou; |
14) |
případy, kdy osobě, která prakticky nemohla poskytnout údaje podle čl. 9 bodu 6, nebylo vízum uděleno, v souladu s čl. 8 odst. 5 druhou větou.“ |
Strana 69, čl. 18 odst. 4 písm. a):
místo:
„a) |
informace o statusu a údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 odst. 2 a 4;“, |
má být:
„a) |
informace o statusu a údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 bodů 2 a 4;“. |
Strana 70, čl. 19 odst. 2 písm. a):
místo:
„a) |
informací o statusu a údajů převzatých z formuláře žádosti uvedené v čl. 9 odst. 2 a 4;“, |
má být:
„a) |
informací o statusu a údajů převzatých z formuláře žádosti podle čl. 9 bodů 2 a 4;“. |
Strana 70, čl. 20 odst. 1 druhý pododstavec:
místo:
„Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. a) nebo c); toto vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. b).“,
má být:
„Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. a) nebo c); toto vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. b).“
Strana 70, čl. 20 odst. 2 písm. b):
místo:
„b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 odst. 4;“, |
má být:
„b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 bodu 4;“. |
Strana 70 a 71, článek 21:
místo:
„Článek 21
Přístup k údajům pro určení příslušnosti pro posuzování žádostí o azyl
1. Příslušné azylové orgány mají přístup k vyhledávání pomocí otisků prstů žadatelů o azyl pouze za účelem určení členského státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podle článku 9 a 21 nařízení (ES) č. 343/2003.
Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. a) nebo c). Vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. b).
2. Pokud vyhledávání pomocí údajů uvedených v odstavci 1 ukáže, že ve VIS je zaznamenáno udělené vízum s dobou platnosti, která uplynula nejvýše šest měsíců před datem podání žádosti o azyl, nebo vízum, jehož platnost byla prodloužena na dobu platnosti, která uplynula nejvýše šest měsíců před datem podání žádosti o azyl, má příslušný azylový orgán přístup k nahlížení do následujících údajů uvedených v souboru žádosti, a pokud jde o údaje uvedené v písmenu g) týkající se manžela či manželky a dětí, podle čl. 8 odst. 4, a to pouze za účelem uvedeným v odstavci 1:
a) |
číslo žádosti a orgán, který udělil vízum nebo prodloužil jeho platnost, a zda tento orgán vízum udělil jménem jiného členského státu; |
b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a) a b); |
c) |
druh víza; |
d) |
doba platnosti víza; |
e) |
doba zamýšleného pobytu; |
f) |
fotografie; |
g) |
údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a) a b) v propojených souborech manžela či manželky a dětí. |
3. Nahlížet do VIS podle odstavců 1 a 2 tohoto článku smějí pouze určené vnitrostátní orgány uvedené v čl. 21 odst. 6 nařízení (ES) č. 343/2003.“,
má být:
„Článek 21
Přístup k údajům pro určení příslušnosti pro posuzování žádostí o azyl
1. Příslušné azylové orgány mají přístup k vyhledávání pomocí otisků prstů žadatelů o azyl pouze za účelem určení členského státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podle článku 9 a 21 nařízení (ES) č. 343/2003.
Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. a) nebo c). Vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. b).
2. Pokud vyhledávání pomocí údajů uvedených v odstavci 1 ukáže, že ve VIS je zaznamenáno udělené vízum s dobou platnosti, která uplynula nejvýše šest měsíců před datem podání žádosti o azyl, nebo vízum, jehož platnost byla prodloužena na dobu platnosti, která uplynula nejvýše šest měsíců před datem podání žádosti o azyl, má příslušný azylový orgán přístup k nahlížení do následujících údajů uvedených v souboru žádosti, a pokud jde o údaje uvedené v písmenu g) týkající se manžela či manželky a dětí, podle čl. 8 odst. 4, a to pouze za účelem uvedeným v odstavci 1:
a) |
číslo žádosti a orgán, který udělil vízum nebo prodloužil jeho platnost, a zda tento orgán vízum udělil jménem jiného členského státu; |
b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 bodu 4 písm. a) a b); |
c) |
druh víza; |
d) |
doba platnosti víza; |
e) |
doba zamýšleného pobytu; |
f) |
fotografie; |
g) |
údaje podle čl. 9 bodu 4 písm. a) a b) v propojených souborech manžela či manželky a dětí. |
3. Nahlížet do VIS podle odstavců 1 a 2 tohoto článku smějí pouze určené vnitrostátní orgány uvedené v čl. 21 odst. 6 nařízení (ES) č. 343/2003.“
Strana 71, čl. 22 odst. 1 druhý pododstavec:
místo:
„Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. a) nebo c); toto vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 odst. 4 písm. b).“,
má být:
„Nelze-li otisky prstů těchto osob použít nebo vyhledávání pomocí otisků prstů nevede k výsledku, provede se vyhledávání s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. a) nebo c); toto vyhledávání může být provedeno v kombinaci s údaji podle čl. 9 bodu 4 písm. b).“
Strana 71, čl. 22 odst. 2 písm. b):
místo:
„b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 odst. 4 písm. a), b) a c);“, |
má být:
„b) |
údaje převzaté z formuláře žádosti podle čl. 9 bodu 4 písm. a), b) a c);“. |
Strana 71, čl. 22 odst. 2 bod e):
místo:
„e) |
údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a) a b) v propojených souborech manžela či manželky a dětí.“, |
má být:
„e) |
údaje podle čl. 9 bodu 4 písm. a) a b) v propojených souborech manžela či manželky a dětí.“ |
Strana 74, čl. 31 odst. 2:
místo:
„2. Odchylně od odstavce 1 mohou být údaje uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. a), b), c), k) a m) předány […]“,
má být:
„2. Odchylně od odstavce 1 mohou být údaje uvedené v čl. 9 bodě 4 písm. a), b), c), k) a m) předány […]“.
Strana 76, článek 37:
místo:
„Článek 37
Právo na informace
1. Příslušný členský stát vyrozumí žadatele a osoby uvedené v čl. 9 odst. 4 písm. f) o
a) |
totožnosti správce uvedeného v čl. 41 odst. 4, včetně kontaktních údajů; |
b) |
účelech zpracování údajů ve VIS; |
c) |
kategoriích příjemců údajů, včetně orgánů podle článku 3; |
d) |
době uchovávání údajů; |
e) |
povinném shromažďování údajů pro účely posouzení žádosti; |
f) |
existenci práva na přístup k údajům, které se jich týkají, a práva žádat opravu nesprávných údajů, které se jich týkají, nebo vymazání údajů, které byly zpracovány v rozporu se zákonem, včetně práva na informace o postupech při uplatnění těchto práv a o kontaktních údajích o vnitrostátních orgánech dozoru podle čl. 41 odst. 1, u kterých lze podat stížnost ohledně ochrany svých osobních údajů. |
2. Informace uvedené v odstavci 1 se žadateli poskytnou písemně při shromáždění údajů z formuláře žádosti, fotografie a otisků prstů podle čl. 9 odst. 4, 5 a 6.
3. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují osobám uvedeným v čl. 9 odst. 4 písm. f) na formulářích, které tyto osoby podepisují při prokazování pozvání, závazku poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování.
Neexistuje-li takový formulář podepsaný těmito osobami, poskytují se tyto informace podle článku 11 směrnice 95/46/ES.“,
má být:
„Článek 37
Právo na informace
1. Příslušný členský stát vyrozumí žadatele a osoby uvedené v čl. 9 bodě 4 písm. f) o
a) |
totožnosti správce uvedeného v čl. 41 odst. 4, včetně kontaktních údajů; |
b) |
účelech zpracování údajů ve VIS; |
c) |
kategoriích příjemců údajů, včetně orgánů podle článku 3; |
d) |
době uchovávání údajů; |
e) |
povinném shromažďování údajů pro účely posouzení žádosti; |
f) |
existenci práva na přístup k údajům, které se jich týkají, a práva žádat opravu nesprávných údajů, které se jich týkají, nebo vymazání údajů, které byly zpracovány v rozporu se zákonem, včetně práva na informace o postupech při uplatnění těchto práv a o kontaktních údajích o vnitrostátních orgánech dozoru podle čl. 41 odst. 1, u kterých lze podat stížnost ohledně ochrany svých osobních údajů. |
2. Informace uvedené v odstavci 1 se žadateli poskytnou písemně při shromáždění údajů z formuláře žádosti, fotografie a otisků prstů podle čl. 9 bodů 4, 5 a 6.
3. Informace uvedené v odstavci 1 se poskytují osobám uvedeným v čl. 9 bodě 4 písm. f) na formulářích, které tyto osoby podepisují při prokazování pozvání, závazku poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování.
Neexistuje-li takový formulář podepsaný těmito osobami, poskytují se tyto informace podle článku 11 směrnice 95/46/ES.“