ISSN 1977-0863 |
||
Úřední věstník Evropské unie |
C 316 |
|
![]() |
||
České vydání |
Informace a oznámení |
Svazek 59 |
Oznámeníč. |
Obsah |
Strana |
|
||
|
|
I Usnesení, doporučení a stanoviska |
|
|
USNESENÍ |
|
|
Evropský parlament |
|
|
Úterý, 10. března 2015 |
|
2016/C 316/01 |
||
2016/C 316/02 |
||
2016/C 316/03 |
||
|
Středa, 11. března 2015 |
|
2016/C 316/04 |
||
2016/C 316/05 |
||
2016/C 316/06 |
||
2016/C 316/07 |
||
2016/C 316/08 |
||
2016/C 316/09 |
||
2016/C 316/10 |
||
2016/C 316/11 |
||
2016/C 316/12 |
||
|
Čtvrtek, 12. března 2015 |
|
2016/C 316/13 |
||
2016/C 316/14 |
||
2016/C 316/15 |
||
2016/C 316/16 |
||
2016/C 316/17 |
||
2016/C 316/18 |
||
2016/C 316/19 |
||
2016/C 316/20 |
||
2016/C 316/21 |
||
2016/C 316/22 |
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o situaci ve Venezuele (2015/2582(RSP)) |
|
II Sdělení |
|
|
SDĚLENÍ ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
|
|
Evropský parlament |
|
|
Středa, 11. března 2015 |
|
2016/C 316/23 |
||
2016/C 316/24 |
|
III Přípravné akty |
|
|
EVROPSKÝ PARLAMENT |
|
|
Úterý, 10. března 2015 |
|
2016/C 316/25 |
||
2016/C 316/26 |
||
2016/C 316/27 |
||
2016/C 316/28 |
||
2016/C 316/29 |
||
2016/C 316/30 |
||
2016/C 316/31 |
||
2016/C 316/32 |
||
2016/C 316/33 |
||
|
Středa, 11. března 2015 |
|
2016/C 316/34 |
||
2016/C 316/35 |
||
2016/C 316/36 |
||
2016/C 316/37 |
||
2016/C 316/38 |
||
2016/C 316/39 |
||
2016/C 316/40 |
Vysvětlivky k použitým symbolům
(Druh postupu závisí na právním základu navrženém v návrhu aktu) Pozměňovací návrhy Parlamentu: Nové části textu jsou označeny tučně kurzivou . Vypuštěné části textu jsou označeny buď symbolem ▌nebo přeškrtnuty. Nahrazení se vyznačují tak, že nový text se označí tučně kurzivou a nahrazený text se vymaže nebo přeškrtne. |
CS |
|
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/1 |
EVROPSKÝ PARLAMENT
ZASEDÁNÍ 2014–2015
Dílčí zasedání z 9. března 2015
Zápis z tohoto zasedání byl zveřejněn Úř. věst. C 132, 14.4.2016
ZASEDÁNÍ 2015–2016
Dílčí zasedání od 10. do 12. března 2015
Zápis z tohoto zasedání byl zveřejněn Úř. věst. C 132, 14.4.2016
PŘIJATÉ TEXTY
I Usnesení, doporučení a stanoviska
USNESENÍ
Evropský parlament
Úterý, 10. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/2 |
P8_TA(2015)0050
Pokrok v oblasti rovnosti žen a mužů v EU v roce 2013
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 Pokrok v oblasti rovnosti žen a mužů v Evropské unii v roce 2013 (2014/2217(INI))
(2016/C 316/01)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 2 a čl. 3 odst. 3 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii (SEU) a na článek 8 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), |
— |
s ohledem na článek 23 Listiny základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP), |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen ze dne 18. prosince 1979, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o potlačování obchodu s lidmi a využívání prostituce druhých osob z roku 1949, |
— |
s ohledem na Pekingskou deklaraci a akční platformu ze dne 15. září 1995, které byly přijaty na Čtvrté světové konferenci o ženách, a na závěrečné dokumenty přijaté na zvláštních zasedáních OSN Peking + 5 (2000), Peking + 10 (2005) a Peking + 15 (2010), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 606/2013 ze dne 12. června 2013 o vzájemném uznávání ochranných opatření v občanských věcech (1), |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/29/EU ze dne 25. října 2012, kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu a kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2001/220/SVV (2), |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením ze dne 13. prosince 2006, zejména na její článek 6 týkající se žen se zdravotním postižením, |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/99/EU ze dne 13. prosince 2011 o evropském ochranném příkazu (3), |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/36/EU ze dne 5. dubna 2011 o prevenci obchodování s lidmi, boji proti němu a o ochraně obětí, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2002/629/SVV (4), |
— |
s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o zlepšení genderové vyváženosti mezi členy dozorčí rady/nevýkonnými členy správní rady společností kotovaných na burzách a o souvisejících opatřeních (směrnice o zastoupení žen v radách společností (COM(2012)0614)). |
— |
s ohledem na Úmluvu Rady Evropy o předcházení násilí páchanému na ženách a domácímu násilí a boji proti němu (Istanbulská úmluva), |
— |
s ohledem na Evropský pakt pro rovnost žen a mužů (2011–2020) ze dne 7. března 2011 (5), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. března 2010 s názvem „Posílený závazek pro dosažení rovnosti žen a mužů: Charta žen“ (COM(2010)0078), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 21. září 2010 nazvané „Strategie pro rovnost žen a mužů 2010–2015“ (COM(2010)0491), |
— |
s ohledem na sdělení Komise pod názvem „EVROPA 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 16. září 2013 s názvem „Přezkum strategie pro rovnost žen a mužů v polovině období (2010–2015)“ (SWD(2013)0339), |
— |
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 8. května 2013 s názvem „Zpráva o pokroku v oblasti rovnosti žen a mužů za rok 2012“ (SWD(2013)0171), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 25. listopadu 2013 pod názvem „Konec praktiky mrzačení ženských pohlavních orgánů“(COM(2013)0833), |
— |
s ohledem na zprávu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů z roku 2012 pod názvem „Přezkum provádění pekingské akční platformy v členských státech EU: Násilí páchané na ženách – podpora obětím“, |
— |
s ohledem na závěry Rady přijaté ve dnech 5. a 6. června 2014 o předcházení všem formám násilí páchaného na ženách a dívkách, včetně mrzačení ženských pohlavních orgánů, a boji proti tomuto násilí, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 6. února 2014 o konci praktiky mrzačení ženských pohlavních orgánů (6), |
— |
s ohledem na směrnice EU existující od roku 1975 a týkající se různých aspektů rovného zacházení pro ženy a muže (směrnice 2010/41/EU (7), směrnice 2010/18/EU (8), směrnice 2006/54/ES (9), směrnice 2004/113/ES (10), směrnice 92/85/EHS (11), směrnice 86/613/EHS (12) a směrnice 79/7/EHS (13)), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. září 2013 o uplatňování zásady stejné odměny mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci (14), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. března 2013 o dopadech hospodářské krize na rovnost mužů a žen a na práva žen (15), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. června 2013 o mobilitě žen ve vzdělávání a profesní mobilitě žen v EU (16), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. března 2013 o odstranění genderových stereotypů v EU (17), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 6. února 2013 o 57. zasedání Rady OSN pro lidská práva: Odstraňování a prevence všech forem násilí páchaného na ženách a dívkách (18), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. září 2012 o pracovních podmínkách žen v odvětví služeb (19), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 24. května 2012 obsahující doporučení Komisi k uplatňování zásady stejného odměňování žen a mužů za stejnou či rovnocennou práci (20), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 10. února 2010 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2009 (21), ze dne 8. března 2011 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2010 (22) a ze dne 13. března 2012 o rovnoprávnosti žen a mužů v Evropské unii – 2011 (23), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 6. července 2011 o ženách a řízení podniků (24), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 5. dubna 2011 o prioritách a základních rysech nového rámce politiky EU pro boj proti násilí páchanému na ženách (25), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 8. března 2011 o podobě ženské chudoby v Evropské unii (26), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o genderových aspektech poklesu hospodářství a finanční krize (27), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 3. února 2009 o nediskriminaci na základě pohlaví a mezigenerační solidaritě (28), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 26. února 2014 o pohlavním vykořisťování a prostituci a jejich dopadu na rovnost žen a mužů (29), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. října 2005 o ženách a chudobě v Evropské unii (30), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. února 2014 o boji proti násilí páchanému na ženách (31), |
— |
s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 92/85/EHS o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu nebo kojících zaměstnankyň (směrnice o mateřské dovolené (COM(2008)0637)), |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 20. května 2014 o rovnosti žen a mužů v oblasti sportu, |
— |
s ohledem na směrnici 2006/54/ES o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (32), |
— |
s ohledem na průběžnou zprávu Komise ze dne 3. června 2013 týkající se barcelonských cílů pod názvem „Rozvoj zařízení péče o děti předškolního věku v Evropě v zájmu trvalého růstu podporujícího začlenění“, |
— |
s ohledem na zprávu Komise ze září 2014 pod názvem „Statistické údaje o podnikání žen v Evropě“, |
— |
s ohledem na průzkum Agentury Evropské unie pro základní práva (FRA) z března 2014 pod názvem „Násilí páchané na ženách: průzkum v celé EU“, který poprvé poskytl údaje o rozsahu, povaze a důsledcích různých forem násilí páchaného na ženách a také o reakcích obětí na násilné incidenty a o povědomí o jejich právech, |
— |
s ohledem na čl. 168 Smlouvy o fungování Evropské unie o veřejném zdraví a zejména na odstavec 7 tohoto článku, který stanoví, že při činnosti Unie je uznávána odpovědnost členských států za stanovení jejich zdravotní politiky a za organizaci zdravotnictví a poskytování zdravotní péče, |
— |
s ohledem na článek 52 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A8-0015/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že rovnost žen a mužů je jedním ze základních práv, která uznávají Smlouvy počínaje Římskou smlouvou z roku 1957 a Listina základních práv Evropské unie; vzhledem k tomu, že ačkoli Evropská unie přijala množství dokumentů s cílem zajistit rovné příležitosti a rovné zacházení pro muže a ženy a s cílem potírat veškeré formy diskriminace na základě pohlaví, a že si Unie sama stanovila konkrétní úkoly pro začleňování hlediska rovnosti žen a mužů do všech svých činností, je dosažený pokrok nadále nedostatečný a stále přetrvávají četné nerovnosti mezi muži a ženami; |
B. |
vzhledem k tomu, že zásada rovnosti odměňování mezi ženami a muži předpokládá, že nesmí docházet k žádné formě přímé či nepřímé diskriminace, a to i s ohledem na mateřství, otcovství a sdílení rodinných povinnosti; |
C. |
vzhledem k tomu, že je zásadní zohledňovat četné a propojené formy diskriminace, jimž je v Evropě vystaveno mnoho žen a dívek (na základě zdravotního postižení, přistěhovalectví, etnického původu, věku, sexuální orientace, genderové identity, těhotenství, bydlení, nízké úrovně vzdělání, jako oběti násilí apod.), a vzhledem k tomu, že se jejich podmínky v posledních letech zhoršily; |
D. |
vzhledem k tomu, že strategie Evropa 2020, jejímž cílem je, aby se Evropa stala inteligentní a udržitelnou ekonomikou podporující začlenění, včetně úrovně zaměstnanosti ve výši 75 % a snížení počtu osob trpících či ohrožených chudobou a sociálním vyloučením alespoň o 20 miliónů v období do roku 2020, přičemž těchto cílů není možné dosáhnout, pokud členské státy nebudou provádět inovativní politiku ve prospěch skutečné rovnosti mezi ženami a muži; |
E. |
vzhledem k tomu, že politiky ozdravení rozpočtu prováděné členskými státy se dotýkají především veřejného sektoru, v němž jsou ženy více zastoupené a jehož více využívají, takže ženy jsou tak postiženy nadvakrát, a vzhledem k tomu, že tyto politiky vedou k čím dál větší nejistotě zaměstnání, zejména zvyšováním podílu práce na částečný úvazek (32 % žen ve srovnání s 8,2 % mužů) a smluv na dobu určitou, a také snižováním mezd; |
F. |
vzhledem k tomu, že ženy žijí v chudobě a sociálním vyloučení častěji než muži, a to zejména starší ženy, jejichž důchod je v průměru o 39 % nižší než důchod mužů, a svobodné matky; vzhledem k tomu, že z důvodů souvisejících s rodinným životem pracují ženy častěji než muži na částečný úvazek, s dočasnou pracovní smlouvou nebo se smlouvou na dobu určitou a že chudobu žen do značné míry zapříčiňuje nejistota jejich zaměstnání; |
G. |
vzhledem k tomu, že boj proti chudobě je jedním z pěti měřitelných cílů navržených Komisí v rámci strategie Evropa 2020; vzhledem k tomu, že integrovaný hlavní směr 10 strategie Evropa 2020 (podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě) by mohl urychlit přijetí vnitrostátních politik na ochranu žen, zejména před rizikem chudoby, které zajistí neúplným rodinám a starším ženám jistotu příjmu, |
H. |
vzhledem k tomu, že porodnost v Evropské unii klesá a tento trend je umocněn krizí, neboť nezaměstnanost, nejistá práce a nejistota ohledně budoucnosti a hospodářské situace vedou páry, a zejména mladší ženy, k odkládání rodičovství, a tím dále přispívají k trendu stárnutí obyvatelstva v celé EU; |
I. |
vzhledem k tomu, že současné daňové systémy některých členských států odrážejí omezující pojetí rodiny do té míry, že zvýhodňují rodiny, v nichž pracuje pouze jeden z obou rodičů, a tak často odrazují ženy od práce a nepodporují dostatečně rodiny s jedním rodičem, početné rodiny a rodiny pečující o závislé příbuzné; |
J. |
vzhledem k tomu, že ačkoli přibližně 60 % absolventů vysokých škol v EU jsou ženy, jejich zastoupení ve vyšších a rozhodovacích funkcích je nepoměrně nízké a podíl vědkyň a inženýrek v EU je nižší než 33 %, přičemž ženy tvoří přibližně 80 % zaměstnanců v oblasti zdravotnictví, vzdělávání a sociální péče; |
K. |
vzhledem k tomu, že existuje značná horizontální segregace nebo rozdělování práce podle pohlaví, přičemž přibližně polovina zaměstnaných žen je soustředěna v 10 ze 130 zaměstnání uvedených v mezinárodní standardní klasifikaci zaměstnání Mezinárodní organizace práce (MPO) a pouze 16 % pracujících zastává místa v odvětvích, v nichž je podíl žen a mužů rovnocenný; |
L. |
vzhledem k tomu, že úloha malých a středních podniků (MSP), k nimž patří 99 % evropských společnosti a které poskytují dvě ze tří pracovních míst v soukromém sektoru, je klíčová pro plnění strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění; vzhledem k tomu, že ženy představují pouze 31 % podnikatelů v EU; vzhledem k tomu, že podíl žen, které podnikají v EU, je 10 % ve srovnání s 19 % mužů; vzhledem k tomu, že je zapotřebí prosazovat a podporovat růst podnikání mezi ženami; |
M. |
vzhledem k tomu, že přibližně 42 % těch, kdo jsou běžně zapojeni do zemědělství v EU, jsou ženy a že ženy řídí 3 z 10 evropských zemědělských hospodářství; vzhledem k tomu, že prosazování rovných příležitostí mužů a žen za současného úsilí o větší zapojení žen do podnikání a do společenského života obzvláště v zemědělství musí být v Evropě stále v centru pozornosti; |
N. |
vzhledem k tomu, že míra zaměstnanosti žen činí 63 %; vzhledem k tomu, že nerovnost v odměňování zůstává na 16,4 %; vzhledem k tomu, že 73 % poslanců působících ve vnitrostátních parlamentech jsou muži a že ženy představují 17,8 % členů správních rad velkých společností a že každý týden stráví třikrát více času než muži prací v domácnosti (např. péčí o děti, starší osoby a osoby se zdravotním postižením a vykonáváním domácích prací); |
O. |
vzhledem k tomu, že ženy představují 37 % poslanců nově zvoleného Evropského parlamentu, 9 z 28 nových komisařů a 7 z 28 soudců Soudního dvora Evropské unie; |
P. |
vzhledem k tomu, že míra nezaměstnanosti žen se podceňuje vzhledem k tomu, že mnohé ženy nejsou zaregistrovány jako nezaměstnané, zejména ženy, které žijí ve venkovských nebo odlehlých oblastech, a mnoho žen, které se věnují pouze domácím pracím a péči o děti; vzhledem k tomu, že tato situace vede také k rozdílné dostupnosti veřejných služeb (příspěvky, důchody, mateřská dovolená, pracovní neschopnost, dostupnost sociálního zabezpečení apod.); |
Q. |
vhledem k tomu, že bude-li současný trend pokračovat, nebude cíle zaměstnanosti žen na úrovni 75 % dosaženo dříve než v roce 2038 a rovnost mezd nastane v roce 2084; vzhledem k tomu, že rovné zastoupení ve vnitrostátních parlamentech, v orgánech a institucích EU a ve správních radách evropských podniků by bylo možné v roce 2034, ale že by trvalo až do roku 2054, než budou rovnou měrou sdíleny domácí práce; |
R. |
vzhledem k tomu, že nedostatečné prosazování politik zaměřených na vyváženost pracovního a soukromého života obecně a nedostatek cenově dostupných a kvalitních zařízení péče o děti a asistenčních služeb pro starší občany a osoby vyžadující zvláštní péči zvláště představuje závažnou překážku ekonomické nezávislosti žen a jejich přístupu k odpovědným pozicím a překážku stejného podílu žen a mužů na trhu práce, včetně předcházení chudobě a jejího snižování; |
S. |
vzhledem k tomu, že sdílení povinností v rodině a v domácnosti mezi muži a ženami, které lze zajistit zejména díky zvýšenému využívání rodičovské a otcovské dovolené, je nezbytnou podmínkou pro dosažení rovnosti žen a mužů; vzhledem k tomu, že čtvrtina členských států neumožňuje žádnou otcovskou dovolenou; |
T. |
vzhledem k tomu, že tradiční úlohy a stereotypy spojené s muži a ženami mají nadále výrazný vliv na rozdělení rolí v domácnosti, na pracovišti a ve společnosti obecně, a tudíž omezují škálu možností zaměstnání a osobního a profesního rozvoje žen, což jim brání v tom, aby plně využívaly svého potenciálu jakožto osoby a hospodářské subjekty; |
U. |
vzhledem k úloze, již mohou hrát sdělovací prostředky na jedné straně v souvislosti s šířením stereotypů, znevažováním obrazu ženy a hypersexualizací dívek, a na druhé straně s překonáváním genderových stereotypů, podporou účasti žen na rozhodování a s prosazováním rovnosti žen a mužů; |
V. |
vzhledem k tomu, že Rada ještě nezaujala oficiální stanovisko poté, co Parlament přijal dvě legislativní usnesení týkající se zásadních aspektů rovnosti žen a mužů, totiž usnesení ze dne 20. října 2010 o návrhu směrnice o mateřské dovolené a ze dne 20. listopadu 2013 o návrhu směrnice o zlepšení genderové vyváženosti mezi nevýkonnými členy správní rady společností kotovaných na burzách a o souvisejících opatřeních; |
W. |
vzhledem k tomu, že Komise ve své zprávě ze dne 6. prosince 2013 o uplatňování směrnice 2006/54/ES vznesla otázky týkající se souladu vnitrostátní legislativy 26 členských států s novými ustanoveními této směrnice (33); |
X. |
vzhledem k tomu, že podle průzkumu Agentury Evropské unie pro základní práva (FRA) z března 2014 byla jedna ze tří žen v EU fyzicky a/nebo sexuálně napadena, přičemž jedna z pěti žen utrpěla fyzické násilí po dosažení věku 15 let a téměř jedna ze dvou zažila psychologické násilí; vzhledem k tomu, že násilí páchané na ženách představuje porušení základních práv, což s sebou nese potenciálně závažné psychologické následky, dotýká se všech úrovní společnosti, bez ohledu na věk, vzdělání, příjem, sociální postavení a zemi původu nebo bydliště, a že je to jeden z nejméně oznamovaných trestných činů; vzhledem k tomu, že násilí páchané na ženách je jednou z hlavních překážek skutečné rovnosti mezi ženami a muži; |
Y. |
vzhledem k tomu, že na internetu je násilí páchané na ženách a dívkách na vzestupu a chování nezletilých na sociálních sítích se v tomto ohledu ukazuje jako mimořádně znepokojující; |
Z. |
vzhledem k tomu, že strategie EU pro vymýcení obchodu s lidmi skonči v roce 2016; vzhledem k tomu, že podle zprávy Eurostatu o obchodování s lidmi za rok 2014 převážná většina (80 %) zjištěných obětí obchodu s lidmi v EU jsou ženy a dívky; |
AA. |
vzhledem k tomu, že šest členských států dosud nepodepsalo Úmluvu Rady Evropy o předcházení násilí páchanému na ženách a domácímu násilí a boji proti němu (Istanbulská úmluva) a že ji pouze osm států ratifikovalo; |
AB. |
vzhledem k tomu, že pro vypracování veřejných politik na vnitrostátní úrovni a úrovni EU, zejména těch, které se týkají násilí páchaného na ženách, je obzvláště důležitý sběr dat, která budou věrohodná, srovnatelná a členěná podle pohlaví; |
AC. |
vzhledem k tomu, že ženy mají specifické zdravotní problémy, že jsou na nich prováděny klinické testy méně často než na mužích a že tyto rozdíly mají důležitý dopad na zdraví žen; |
AD. |
vzhledem k tomu, že dívky a ženy se obzvláště mezi 15 a 24 lety účastní tělesných aktivit méně než chlapci a muži, a vzhledem k tomu, že sport je prostředkem sebevyjádření a naplnění, nástrojem pro občanství a solidaritu a pravidelná sportovní aktivita zlepšuje tělesné i duševní zdraví; vzhledem k tomu, že násilí na ženách, stereotypy, rozdíly v odměňování a překážky v přístupu žen k vedoucím pozicím jsou rovněž přítomny v oblasti sportu; |
AE. |
vzhledem k tomu, že sexuální a reprodukční práva patří mezi základní lidská práva a je vhodné je vzít v úvahu v akčním programu EU pro zdraví; |
AF. |
vzhledem k tomu, že formulování a provádění politik v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a souvisejících práv je pravomocí členských států; |
AG. |
vzhledem k tomu, že výroční zpráva Komise o rovnosti žen a mužů je vysoce důležitý nástroj sloužící ke zhodnocení vývoje postavení žen v Evropě; |
Rovnost žen a mužů v rámci strategie Evropa 2020
1. |
vyzývá orgány EU a členské státy, aby otázky rovnosti pohlaví, práv žen a rovných příležitostí zohledňovaly při vypracovávání svých politik, ve svých rozpočtových postupech a při provádění programů a činností EU, prostřednictvím proaktivních opatření, zejména v souvislosti se stimulačními balíčky, a to prováděním analýz dopadu podle pohlaví případ od případu; |
2. |
vyjadřuje politování nad tím, že „Strategie pro rovnost žen a mužů 2010–2015“ již brzy nenaplní své cíle, zejména pokud jde o ekonomickou nezávislost, zčásti z důvodu stažení návrhu směrnice o mateřské dovolené; zdůrazňuje zároveň, že se hospodářské rozdíly mezi ženami a muži postupně zvětšují; |
3. |
vyzývá Radu, Komisi a členské státy k začlenění pilíře rovnosti žen a mužů do strategie Evropa 2020, aby bylo možné měřit pokrok při snižování rozdílů v zaměstnanosti žen a mužů a tím převést politická opatření obsažená v roční analýze růstu do doporučení pro jednotlivé země; |
4. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby připravily všeobecný plán investic do sociální infrastruktury, neboť se odhaduje, že s investičním plánem zohledňujícím rovnost žen a mužů by evropský HDP postupně rostl a do roku 2018 dosáhl úrovně o 2,4 % vyšší než bez takovéhoto investičního plánu; |
5. |
konstatuje, že rovná účast žen a mužů na trhu práce by mohla významně zvýšit potenciál hospodářství EU a současně zajistit jeho spravedlivé fungování podporující začlenění; upozorňuje na to, že podle odhadů Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) by shodná míra účasti na trhu práce zvýšila HDP na obyvatele do roku 2030 o 12,4 %; |
6. |
trvá na tom, že je zapotřebí naléhavě řešit chudobu mezi ženami, zvláště staršími ženami a osamělými matkami, ale také chudobu žen, které jsou oběťmi násilí založeného na pohlaví, u žen se zdravotním postižením, přistěhovalkyň a žen pocházejících z menšin; žádá tudíž členské státy, aby zavedly výkonnější strategie začleňování a účinněji využívaly prostředky určené na sociální politiku, zejména Evropský sociální fond a strukturální fondy; |
7. |
považuje za politováníhodné, že účinnost sociálních politik při snižování chudoby se v roce 2012 snížila o 50 % ve srovnání s rokem 2005 u domácností s jedním dospělým, což je situace, která se většinou týká ovdovělých žen a osamělých matek; vyjadřuje své znepokojení také nad tím, že účinnost sociálních politik uplatňovaných v některých členských státech dosahuje pouze třetinových hodnot oproti evropskému průměru; vyzývá proto členské státy, aby posílily sociální politiku zaměřenou zejména na nezaměstnané jako prostředek pro řešení nárůstu chudoby, zejména mezi ženami; |
8. |
vyzývá Radu a Komisi, aby se zabývaly genderovou dimenzí chudoby a sociálního vyloučení; považuje za politováníhodné, že doporučení pro jednotlivé země dosud přijatá jako součást ročních cyklů evropských semestrů nebyla dostatečně sladěna s cíli strategie Evropa 2020 v oblasti zaměstnanosti a v sociální oblasti; vyzývá k tomu, aby se doporučení pro jednotlivé země systematicky zaměřovala na strukturální příčiny ženské chudoby; |
9. |
žádá Komisi a členské státy, aby při přípravě svých daňových a kompenzačních politik zohledňovaly vývoj rodinných struktur a aby zejména podporovaly neúplné rodiny s jedním rodičem a starší osoby prostřednictvím daňových dobropisů nebo podpory v oblasti zdravotní péče; |
10. |
vyzývá členské státy a Komisi, aby zajistily, že rovnost mužů a žen a začleňování hlediska rovnosti pohlaví budou zohledněny ve fondech politiky soudržnosti a že budou prosazovány při přípravě a provádění této politiky i v jejích programech, včetně monitorování, podávání zpráv a hodnocení; |
11. |
považuje za nešťastné, že výroční zpráva nyní již představuje pouze pracovní dokument přiložený ke zprávě o uplatňování Listiny základních práv Evropské unie, a naléhavě žádá Komisi, aby této zprávě opět udělila veškerou politickou legitimitu a oficiálně ji přijala jako samostatný dokument; |
Rovnost žen a mužů v zaměstnání a rozhodovacích procesech
12. |
upozorňuje, že je naléhavě zapotřebí snížit rozdíly v odměňování a ve výši důchodů také tím, že bude řešena přetrvávající koncentrace žen na pracovních místech na částečný úvazek, na špatně placených a nejistých pracovních místech a že budou zajištěna dostatečně kvalitní zařízení pro péči o děti a další závislé osoby; vyjadřuje nejhlubší politování nad tím, že více než třetina starších žen žijících v EU nepobírá žádný důchod; naléhavě vyzývá členské státy, aby zajistily plné uplatňování práv stanovených ve směrnici 2006/54/ES, včetně zásady rovnosti v odměňování a transparentnosti mezd, a aby přezkoumaly své vnitrostátní právní předpisy týkající se rovného zacházení s cílem je zjednodušit a modernizovat; vyzývá Komisi, aby pokračovala v transpozici směrnic týkajících se rovnosti žen a mužů, které podléhají pravidelnému přezkumu, a vyzývá Komisi, aby co nejdříve navrhla přepracované znění směrnice 2006/54/ES v souladu s jejím článkem 32 a na základě článku 157 SFEU, v návaznosti na podrobná doporučení stanovená v příloze usnesení Evropského parlamentu ze dne 24. května 2012; |
13. |
vyjadřuje nejhlubší politování nad tím, že ženy nedostávají stejnou mzdu v případech, kdy zastávají stejná pracovní místa jako muži nebo rovnocenná pracovní místa, a odsuzuje také jak horizontální tak vertikální segregaci; zdůrazňuje dále, že převážná většina pracovníků s nízkými platy a téměř všichni pracovníci s velmi nízkými platy jsou zaměstnáni na částečný úvazek, a připomíná, že mezi těmito pracovníky s nízkými platy ženy představují 80 %; zdůrazňuje, že podle závěrů přezkumu evropské přidané hodnoty by snížení rozdílu platů mezi ženami a muži ve výši jednoho procentního bodu vedlo ke zvýšení hospodářského růstu o 0,1 %, z čehož pramení zásadní potřeba odstranit stávající rozdíl v platech za současné hospodářské recese; vyzývá proto členské státy, zaměstnavatele a odborová hnutí, aby navrhli a uplatňovali konkrétní vhodné nástroje pro hodnocení pracovních pozic s cílem stanovit rovnocennou práci, a zajistit tak rovné odměňování mužů a žen; |
14. |
žádá Komisi a členské státy, aby prováděly proaktivní politiky ve prospěch kvalitních pracovních míst žen s cílem dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 v boji proti stereotypům a vertikální a horizontální profesní segregaci, a aby podporovaly přechod z částečného na plný úvazek, přičemž by se zvláště zaměřily na kategorii osob, které nejsou zaměstnané ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (NEET); žádá členské státy, aby v rámci svých národních programů reforem stanovily specifické cíle ohledně zaměstnanosti, a zajistily tak, aby ženy měly stejné možnosti jako muži vstoupit na trh práce a setrvat na něm; |
15. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby prováděly proaktivní politiku s cílem podnítit ženy k vědecké kariéře a aby prostřednictvím kampaní na zvyšování informovanosti a povědomí prosazovaly zvláště účast žen v oborech, které jsou stereotypně chápány jako „mužské“, zejména v oblasti vědy a nových technologií, s cílem plně využít lidský kapitál, který představují evropské ženy; zdůrazňuje zejména, že informační a komunikační technologie (IKT) nabízejí nové možnosti, a vyzývá Komisi, aby zajistila, že rovnost žen a mužů bude plně zohledněna v prioritně pojaté digitální agendě v příštích pěti letech; |
16. |
zdůrazňuje, že finanční nezávislost je klíčovým prostředkem pro zajištění rovnoprávnosti a že podnikání mezi ženami představuje nedoceněný a nedostatečně využitý potenciál pro růst a konkurenceschopnost v EU; vyzývá proto Evropský institut pro rovnost žen a mužů (EIGE), aby shromáždil více kvalitnějších údajů o podnikání žen; vyzývá členské státy, Komisi, další příslušné orgány, jako jsou obchodní komory, a průmyslové podniky, aby podněcovaly, prosazovaly a podporovaly podnikání žen tím, že usnadní jejich přístup k úvěru, sníží administrativní zátěž a další překážky, které ženám brání v zahájení podnikání, a aby zohlednily hledisko rovnosti žen a mužů v příslušných oblastech politiky a zároveň podpořily vytvoření jednotné vícejazyčné elektronické platformy s informacemi a výměnou informací pro ženy v oblasti sociálního podnikání a aby podpořily regionální a celoevropské sítě zaměřené na poradenství a vzájemnou podporu; |
17. |
je přesvědčen, že pomoc ženám při návratu na trh práce vyžaduje mnohorozměrnou politiku (včetně odborné přípravy, celoživotního vzdělávání a prosazování stabilnějšího zaměstnání a zaměstnaneckých schémat „na míru“), a upozorňuje na stále větší rozšíření pohyblivé pracovní doby; zdůrazňuje, že požadavek na flexibilitu je nejvyšší u pracovníků na částečný úvazek, z nichž většinu tvoří ženy; trvá tudíž na tom, že kolektivní vyjednávání je právo, které musí být chráněno, neboť pomáhá potírat diskriminaci a chrání a zlepšuje práva; |
18. |
zdůrazňuje, že zvýšená flexibilita pracovních úvazků může zlepšit možnosti žen aktivně se podílet na trhu práce, ale zároveň konstatuje, že tato flexibilita může mít negativní dopad na mzdy a důchody žen; upozorňuje proto, že jsou zapotřebí konkrétní návrhy zajišťující vyváženost pracovního a soukromého života, a vybízí muže a ženy, aby rovnoměrněji sdíleli své pracovní, rodinné a sociální povinnosti, zejména v případech, kdy se jedná o pomoc závislým osobám a o péči o děti; |
19. |
žádá členské státy, aby do rámce programů rozvoje venkova začlenily strategie na podporu tvorby pracovních míst pro ženy ve venkovských oblastech, jež by jim zaručily důstojné důchody, politiky na podporu zastoupení žen v politických, hospodářských a sociálních fórech tohoto odvětví, jež dále podpoří rovné příležitosti ve venkovských oblastech v souvislosti s multifunkčním zemědělstvím; |
20. |
zdůrazňuje zvyšující se konsensus uvnitř EU, pokud jde o potřebu prosazovat rovnost žen a mužů mimo jiné prostřednictvím zastoupení žen při přijímání ekonomických a politických rozhodnutí a, což je otázka základních práv a demokracie, vzhledem k tomu, že se zde v současnosti projevuje demokratický deficit; vítá proto zákonem stanovené systémy parity a kvóty pro rovnost žen a mužů zavedené v některých členských státech a žádá Radu, aby zaujala postoj ke směrnici o zlepšení genderové vyváženosti mezi nevýkonnými členy správní rady společností kotovaných na burzách, tak aby legislativní proces pokračoval co nejrychleji; žádá Radu a Komisi, aby přijaly nezbytná opatření s cílem povzbudit členské státy, aby umožnily vyvážené zastoupení žen a mužů v jednotlivých oblastech rozhodování; žádá také orgány EU, aby učinily, co je v jejich silách, v zájmu zajištění rovnosti žen a mužů v rámci sboru komisařů a ve vysokých funkcích ve všech orgánech, institucích, agenturách, institutech a subjektech EU; |
21. |
vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby zvážily možnost začlenit do výzev k podávání nabídek v rámci veřejných zakázek ustanovení týkající se genderu, a vybídly tak podniky k dodržování rovnosti žen a mužů v jejich řadách; uznává, že tuto myšlenku lze rozvíjet jen v rámci dodržování právních předpisů EU v oblasti hospodářské soutěže; |
Sladění pracovního a osobního života
22. |
blahopřeje Švédsku, Belgii, Francii, Slovinsku, Dánsku a Spojenému království k dosažení barcelonských cílů a vyzývá ostatní členské státy, aby pokračovaly ve svém úsilí; vyzývá členské státy, aby postoupily za rámec barcelonských cílů a přijaly systematičtější a integrovanější přístup, který by společně uplatnily vnitrostátní a místní orgány v oblasti vzdělávání a služeb zajišťujících předškolní výchovu, a to zejména u velmi malých dětí ve věku do tří let; žádá Komisi, aby členským státům nadále poskytovala finanční podporu s cílem poskytnout rodičům finančně dostupné systémy péče o dítě, tj. zejména jesle, a rovněž k vytváření těchto struktur na pracovištích; je přesvědčen, že souladu mezi rodinným plánováním, soukromým životem a profesními ambicemi lze dosáhnout, pouze pokud dotyčné osoby mají v ekonomické a sociální oblasti skutečně svobodnou volbu a mohou se opřít o politická a ekonomická rozhodnutí na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU, aniž by z jejich rozhodnutí vyplývaly nějaké nevýhody, a pokud je k dispozici nezbytná infrastruktura, vyzývá členské státy, aby navýšily rozpočet určený na podporu dětí za účelem rozšíření veřejné sítě jeslí, školek a veřejných služeb poskytujících mimoškolní aktivity pro děti; žádá také Komisi, aby se v doporučeních pro jednotlivé země věnovala otázce nedostatku cenově dostupných zařízení péče o dítě; |
23. |
vyjadřuje nejhlubší politování nad tím, že bez ohledu na výši dostupných finančních prostředků EU (3,2 miliardy EUR ze strukturálních fondů na období 2007–2013 bylo určeno na pomoc členským státům při rozvoji zařízení péče o děti a prosazování zaměstnanosti žen), některé členské státy provedly rozpočtové škrty, které ovlivňují dostupnost (např. v důsledku uzavření mateřských škol) a kvalitu (např. v důsledku personálních nedostatků) služeb péče o děti a které zvyšují jejich cenu; |
24. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zavedly placenou otcovskou dovolenou v délce nejméně deseti pracovních dnů a aby podpořily legislativní a nelegislativní opatření, která mužům, a zejména otcům, umožní, aby využívali svého práva na slaďování soukromého a pracovního života, a to mimo jiné podporou rodičovské dovolené, již si bude moci do určitého věku dítěte vzít otec či matka bez rozdílu, aniž by byla přenositelná; |
25. |
lituje, že v Radě nastala patová situace, pokud jde o směrnici o mateřské dovolené; naléhavě vyzývá členské státy, aby obnovily jednání o této věci, a znovu opakuje, že je ochoten spolupracovat; |
26. |
žádá, aby členské státy poskytovaly cenově přijatelné, flexibilní, kvalitní a snadno dostupné služby péče pro osoby, které si z důvodu funkční nesoběstačnosti nemohou zajistit každodenní činnosti, které potřebují k dosažení souladu svého osobního, rodinného a pracovního života; |
Boj proti násilí páchanému na ženách
27. |
vyzývá Komisi, aby podpořila ratifikaci Istanbulské úmluvy jednotlivými státy a co možná nejrychleji zahájila postup přistoupení EU k této úmluvě; konstatuje, že neprodlené přistoupení všech členských států k Istanbulské úmluvě by vedlo k rozvoji integrované politiky a k posílení mezinárodní spolupráce v oblasti boje proti všem formám násilí páchaného na ženách; |
28. |
opakuje svou výzvu vůči Komisi, aby na základě článku 84 SFEU předložila návrh legislativního aktu, který stanoví opatření na prosazování a podporu opatření členských států v oblasti prevence násilí páchaného na ženách a dívkách, a to podporou souhrnného a účinného politického rámce týkajícího se násilí na základě pohlaví zaměřeného na prevenci, stíhání pachatelů, ochranu obětí a poskytování vhodných a přiměřených služeb a výuky o rovnoprávnosti a zavedením sankcí za diskriminační nebo násilné chování vůči ženám; vyzývá dále členské státy, aby systematicky umožňovaly ženám ohlašovat násilí příslušným orgánům a aby se zaměřovaly na vzdělávání a odborný výcvik expertů, kteří se s těmito oběťmi setkávají; |
29. |
vyzývá Komisi, aby zajistila účinné provádění svého sdělení o konci praktiky mrzačení ženských pohlavních orgánů, a poskytla na ně přiměřené zdroje; |
30. |
vyzývá Radu, aby využila překlenovacího ustanovení a přijala jednomyslně rozhodnutí, které by stanovilo, že násilí na základě pohlaví je jedním z druhů trestných činů uvedených v čl. 83 odst. 1 SFEU, který již obsahuje ustanovení o obchodu s lidmi a sexuálním vykořisťování žen a dětí; |
31. |
vyzývá Komisi, aby lépe regulovala digitální trh s cílem chránit ženy a dívky před násilím na internetu; |
32. |
doporučuje členským státům, aby ve svých vnitrostátních akčních plánech zaměřených na vymýcení domácího násilí, stanovily povinnost poskytovat přistěhovalkyním bez dokladů stejnou pomoc jako ženám s legálním pobytem, a to aniž by byly instituce povinny hlásit takové případy příslušným orgánům; |
33. |
doporučuje, aby členské státy posílily své bezplatné služby veřejné zdravotní péče na podporu všech žen, které jsou vystaveny násilí, včetně uprchlíků, mimo jiné tím, že navýší jejich kapacitu a že budou ženám různých národností a ženám se zdravotním postižením poskytovat specializovanou pomoc; |
34. |
opakuje svou žádost vůči Komisi a členským státům, aby rok 2016 stanovily jako Evropský rok boje proti násilí páchanému na ženách a zároveň poskytly dostatečné zdroje na provádění akcí pro zvyšování povědomí o tomto problému; zdůrazňuje, že je k tomu nezbytné zajistit odpovídající odborné vzdělávání příslušných orgánů a složek, jakož i profesionálů z řad policistů, lékařů, soudců, právníků, učitelů a všech, kteří by mohli z titulu své profese poskytovat pomoc ženám, které se staly oběťmi násilí; |
35. |
žádá Komisi, aby vytvořila rejstřík evropského ochranného příkazu vzhledem k tomu, že lhůta poskytnutá členským státům pro transpozici směrnice 2011/99/EU o evropském ochranném příkazu vypršela dne 11. ledna 2015; |
36. |
uznává, že v oblastech stižených válečnými konflikty je násilí páchané na ženách nutno považovat za zjevné porušení jejich základních práv a že představuje ponižující a pokořující zacházení se ženami; zdůrazňuje, že rovnost žen a mužů je základním prvkem budování míru, neboť je vyjádřením nutnosti předcházet takovýmto jevům, jež postihují ženy, a bojovat s nimi; |
37. |
vyzývá Evropský institut pro rovnost žen a mužů, FRA a Eurostat, aby nadále shromažďovaly srovnatelné údaje, zejména harmonizované údaje týkající se násilí, aby tak členským státům a Komisi poskytly nástroje nezbytné k vypracování účinných politik; vyzývá rovněž Komisi a členské státy, aby se zaměřily na situaci v členských státech, pokud jde o zavedené institucionální mechanismy na podporu rovnosti žen a mužů s cílem zabránit tomu, aby tyto mechanismy byly v budoucnu oslabeny účinky hospodářské krize a reformami přijatými v reakci na ni, neboť bez těchto institucionálních mechanismů, bez horizontálního prosazování rovnosti pohlaví ve všech oblastech politiky a bez konkrétních prostředků k řešení této otázky nebude dosaženo výsledků; |
38. |
žádá Komisi, aby program Daphne i nadále ponechala v programu Práva a občanství, a to jak kvůli jeho financování, tak kvůli jeho viditelnosti, aby tak sdružením bojujícím proti násilí páchanému na ženách umožnila pokračovat v jejich činnosti; |
39. |
opětovně žádá Komisi, aby zřídila evropské středisko pro sledování násilí na základě pohlaví (podle stávajícího Evropského institutu pro rovnost žen a mužů), které by vedl evropský koordinátor pro předcházení násilí páchanému na ženách a dívkách; |
40. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby rozhodně odsoudila kampaně ve sdělovacích prostředcích a jiná sdělení naznačující, že oběti sexuálního násilí jsou za tyto akty odpovědné, protože tyto domněnky popírají všechny základní zásady rovnosti pohlaví; |
Boj proti genderovým stereotypům
41. |
zdůrazňuje rozhodující úlohu vzdělávání v boji proti genderovým stereotypům a při odstraňování diskriminace na základě pohlaví; zdůrazňuje, že je zapotřebí zapojit chlapce i muže do podpory ženských práv a rovnosti pohlaví; vyzývá proto Komisi, aby přijala rozhodné politické opatření k boji proti genderovým stereotypům, a navrhuje členským státům, aby ve svých vzdělávacích systémech zvyšovaly povědomí o rovných právech a rovných příležitostech pro muže a ženy; |
42. |
žádá Radu a Komisi, aby přijaly opatření, jimiž se zajistí, aby se sociální média nevyjadřovala sexisticky, aby zajistily aktivní účast žen i jejich vyvážené zastoupení a poskytovaly rozmanitý obraz obou pohlaví, který přesáhne obecné typy pojetí krásy a sexistické stereotypy rolí plněných v různých oblastech života, především pak tam, kde je obsah zaměřen na děti a mladé lidi; |
43. |
vyzývá členské státy a jejich regulační orgány pro sdělovací prostředky, aby věnovaly pozornost postavení žen ve sdělovacích prostředcích, zejména v televizi, a to jak z kvantitativního, tak z kvalitativního hlediska, a aby zejména dbaly na respektování důstojnosti žen, na nešíření genderových stereotypů a na to, aby nedocházelo k hypersexualizaci dívek; |
44. |
žádá členské státy, aby na základě přijetí závěrů Rady o rovnosti žen a mužů v oblasti sportu plně využívaly možností, které sport nabízí pro prosazování rovnosti pohlaví, a to zejména stanovením konkrétních akčních plánů pro boj proti stereotypům a násilí, s cílem podpořit rovnost mezi profesionálními sportovci a sportovkyněmi a propagovat ženský sport; |
Společenské výzvy
45. |
poukazuje na to, že podle různých studií je počet potratů v zemích, v nichž jsou povoleny, stejný nebo často dokonce nižší než v zemích, jež je zakazují (Světová zdravotnická organizace, 2014); |
46. |
poznamenává, že formulování a provádění politik v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a souvisejících práv je pravomocí členských států; zdůrazňuje však, že EU může přispět k prosazování osvědčených postupů v rámci členských států; |
47. |
trvá na tom, že ženy musí samy rozhodovat o svém sexuálním a reprodukčním zdraví a o svých právech, a to zejména prostřednictvím snadného přístupu k antikoncepci a umělému přerušení těhotenství; podporuje tudíž opatření a kroky, jejichž cílem je zlepšit přístup žen ke službám v oblasti sexuálního a reprodukčního zdraví a podrobněji je informovat o jejich právech a o dostupných službách; vyzývá členské státy a Komisi, aby prováděly opatření a kroky s cílem zvyšovat povědomí mužů o jejich odpovědnosti v otázkách sexuality a reprodukce; |
48. |
zdůrazňuje význam aktivní politiky v oblasti prevence, vzdělávání a informovanosti zaměřené na dospívající, mládež a dospělé pro zajištění toho, aby občané mohli požívat dobrého sexuálního a reprodukčního zdraví a tudíž předcházeli pohlavně přenosným chorobám a nechtěnému těhotenství; |
49. |
vyzývá členské státy, aby při uplatňování nařízení (EU) č. 536/2014 o klinických hodnoceních humánních léčivých přípravků zajistily rovnocenné zastoupení mužů a žen při klinických hodnoceních a aby se zejména zaměřily na transparentní složení účastníků z hlediska rovnosti pohlaví; vyzývá Komisi, aby při posuzování řádného provádění tohoto nařízení konkrétně sledovala aspekty rovného postavení žen a mužů; |
50. |
připomíná, že EU dne 22. ledna 2011 ratifikovala Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením, na jejímž základě se její signatáři zavazují k tomu, že budou zajišťovat a prosazovat důsledné uplatňování všech lidských práv a základních svobod v případě všech osob se zdravotním postižením bez jakékoli diskriminace na základě zdravotního postižení a že se zdrží jakékoli činnosti či praktik, které jsou v rozporu s touto úmluvou; |
Rovnost žen a mužů v oblasti vnějších vztahů EU
51. |
vyzývá Komisi, aby rovnost žen a mužů důrazně prosazovala v rámci vnějších vztahů EU s třetími zeměmi, čímž bude posílen komplexní strategický přístup v otázce rovnosti pohlaví; zdůrazňuje v této souvislosti význam posilování spolupráce s mezinárodními a regionálními organizacemi s cílem podporovat rovnost pohlaví a zvyšovat povědomí o právech žen; |
52. |
žádá EU, aby skoncovala s politikami, jejichž prostřednictvím vzniká v rámci sloučení rodin závislost mezi rodinnými příslušníky, a žádá EU a její členské státy, aby přistěhovalkyním přiznávaly samostatné postavení rezidenta, především v případech domácího násilí; |
53. |
vyzývá Komisi, aby zajistila, že rovnost žen a mužů a práva žen budou součástí veškerých dohod o partnerství a veškerých jednání EU se třetími zeměmi; |
o
o o
54. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám členských států. |
(1) Úř. věst. L 181, 29.6.2013, s. 4.
(2) Úř. věst. L 315, 14.11.2012, s. 57.
(3) Úř. věst. L 338, 21.12.2011, s. 2.
(4) Úř. věst. L 101, 15.4.2011, s. 1.
(5) Závěry Rady ze dne 7. března 2011.
(6) Přijaté texty, P7_TA(2014)0105.
(7) Úř. věst. L 180, 15.7.2010, s. 1.
(8) Úř. věst. L 68, 18.3.2010, s. 13.
(9) Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23.
(10) Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 37.
(11) Úř. věst. L 348, 28.11.1992, s. 1.
(12) Úř. věst. L 359, 19.12.1986, s. 56.
(13) Úř. věst. L 6, 10.1.1979, s. 24.
(14) Přijaté texty, P7_TA(2013)0375.
(15) Přijaté texty, P7_TA(2013)0073.
(16) Přijaté texty, P7_TA(2013)0247.
(17) Přijaté texty, P7_TA(2013)0074.
(18) Přijaté texty, P7_TA(2013)0045.
(19) Úř. věst. C 353 E, 3.12.2013, s. 47.
(20) Úř. věst. C 264 E, 13.9.2013, s. 75.
(21) Úř. věst. C 341 E, 16.12.2010, s. 35.
(22) Úř. věst. C 199 E, 7.7.2012, s. 65.
(23) Úř. věst. C 251 E, 31.8.2013, s. 1.
(24) Úř. věst. C 33 E, 5.2.2013, s. 134.
(25) Úř. věst. C 296 E, 2.10.2012, s. 26.
(26) Úř. věst. C 199 E, 7.7.2012, s. 77.
(27) Úř. věst. C 236 E, 12.8.2011, s. 79.
(28) Úř. věst. C 67 E, 18.3.2010, s. 31.
(29) Přijaté texty, P7_TA(2014)0162.
(30) Úř. věst. C 233 E, 28.9.2006, s. 130.
(31) Přijaté texty, P7_TA(2014)0126.
(32) Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23.
(33) Zpráva o uplatňování směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (COM(2013)0861).
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/15 |
P8_TA(2015)0051
Výroční zpráva o politice hospodářské soutěže EU
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o výroční zprávě o politice hospodářské soutěže EU (2014/2158(INI))
(2016/C 316/02)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na zprávu Komise o politice hospodářské soutěže za rok 2013 ze dne 6. května 2014 (COM(2014)0249) a na související pracovní dokument útvarů Komise (SWD(2014)0148), |
— |
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na články 101 až 109 této smlouvy, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (1), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 169/2009 ze dne 26. února 2009 o uplatňování pravidel hospodářské soutěže v dopravě po železnici, silnici a vnitrozemských vodních cestách (2), |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/104/EU ze dne 26. listopadu 2014 o určitých pravidlech upravujících žaloby o náhradu škody podle vnitrostátního práva v případě porušení právních předpisů členských států a Evropské unie v oblasti hospodářské soutěže (3), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. června 2013 o určení výše škody v žalobách o náhradu škody při porušení článku 101 nebo 102 Smlouvy o fungování Evropské unie (4), |
— |
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 4. února 2011 nazvaný „Veřejné konzultace: směrem k soudržnému evropskému přístupu ke kolektivnímu odškodnění“ (SEC(2011)0173), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. června 2013 s názvem „Směrem k evropskému horizontálnímu rámci pro kolektivní právní ochranu“ (COM(2013)0401), |
— |
s ohledem na doporučení Komise 2013/396/EU ze dne 11. června 2013 o společných zásadách mechanismů členských států pro kolektivní odškodnění v případě zdržovacích žalob a žalob o náhradu škody, které se týkají porušení práv vyplývajících z práva Unie (5), |
— |
s ohledem na studii z června 2012 nazvanou „Kolektivní odškodnění v oblasti antimonopolního režimu“, kterou zveřejnila tematická sekce generálního ředitelství pro vnitřní politiky, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 11. června 2013 zveřejněné podle čl. 27 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ve věci AT.39740 – Google (6), |
— |
s ohledem na závazky nabízené Komisi podle článku 9 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ve věci COMP/39.398 – Visa MIF, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování podniků) (7), |
— |
s ohledem na konzultaci, kterou dne 27. března 2013 vedla Komise na téma kontroly spojování podniků v EU – návrh přezkumu zjednodušeného postupu a prováděcí nařízení o spojování podniků, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. října 2008 o použití pravidel pro poskytování státní podpory na opatření přijatá ve vztahu k finančním institucím v souvislosti se současnou globální finanční krizí (8) (sdělení o bankovnictví), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 5. prosince 2008 s názvem „Rekapitalizace finančních institucí během současné finanční krize: omezení podpory na nezbytné minimum a záruky proti neoprávněnému narušení hospodářské soutěže“ (9) (sdělení o rekapitalizaci), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 25. února 2009 o nakládání se znehodnocenými aktivy v bankovním sektoru Společenství (10) (sdělení o znehodnocených aktivech), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 23. července 2009 o návratu k životaschopnosti a hodnocení restrukturalizačních opatření ve finančním sektoru v současné krizi podle pravidel pro státní podporu (11) (sdělení o restrukturalizaci), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 17. prosince 2008 o dočasném rámci Společenství pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize (12) (původní sdělení o dočasném rámci), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 1. prosince 2010 nazvané „Dočasný rámec Unie pro opatření státní podpory zlepšující přístup k financování za současné finanční a hospodářské krize“ (13) (nové sdělení o dočasném rámci, které nahrazuje sdělení, jehož platnost skončila dne 31. prosince 2010), |
— |
s ohledem na sdělení Komise o použití pravidel pro poskytování státní podpory ve prospěch bank v souvislosti s finanční krizí od 1. srpna 2013 (sdělení o bankovnictví) (14), |
— |
s ohledem na dokument obsahující seznam témat, který Komise předložila Hospodářskému a finančnímu výboru pro přezkum pokynů ke státní podpoře na restrukturalizaci bank, |
— |
s ohledem na studii z června 2011 nazvanou „Státní podpora – pravidla pro finanční služby a reálnou ekonomiku v době krize“, kterou nechala vypracovat tematická sekce generálního ředitelství pro vnitřní politiky, |
— |
s ohledem na sdělení Komise o použití pravidel Evropské unie v oblasti státní podpory na vyrovnávací platbu udělenou za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (15), |
— |
s ohledem na rozhodnutí Komise 2012/21/EU ze dne 20. prosince 2011 o použití čl. 106 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie na státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby udělené určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu (16), |
— |
s ohledem na sdělení Komise s názvem „Rámec Evropské unie pro státní podporu ve formě vyrovnávací platby za závazek veřejné služby (2011)“ (17), |
— |
s ohledem na nařízení Komise (EU) č. 360/2012 ze dne 25. dubna 2012 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na podporu de minimis udílenou podnikům poskytujícím služby obecného hospodářského zájmu (18), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 15. listopadu 2011 o reformě pravidel státní podpory EU pro služby obecného hospodářského zájmu (19), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 9. února 2012 nazvané „Modernizace státní podpory v EU“ (COM(2012)0209), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. ledna 2013 o modernizaci státní podpory (20), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici, který Komise předložila dne 30. července 2012 (COM(2012)0730), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Rady ze dne 5. července 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanovují prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES, předložený Komisí (COM(2012)0725), |
— |
s ohledem na pokyny Komise ke státním podporám železničním podnikům (21), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. června 2013 o regionální politice jako součásti širších systémů státní podpory (22), |
— |
s ohledem na rámcovou dohodu ze dne 20. října 2010 o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí (23) (dále jen „rámcová dohoda“), a zejména na články 9, 12, 15 a 16 této dohody, |
— |
s ohledem na svá usnesení ze dne 22. února 2005 o 23. zprávě Komise o hospodářské soutěži – 2003 (24), ze dne 4. dubna 2006 o zprávě Komise o politice v oblasti hospodářské soutěže 2004 (25), ze dne 19. června 2007 o zprávě o politice hospodářské soutěže za rok 2005 (26), ze dne 10. března 2009 o zprávách o politice hospodářské soutěže za roky 2006 a 2007 (27), ze dne 9. března 2010 o zprávě o politice hospodářské soutěže za rok 2008 (28), ze dne 20. ledna 2011 o zprávě o politice hospodářské soutěže za rok 2009 (29), ze dne 2. února 2012 o výroční zprávě o politice hospodářské soutěže EU (30), ze dne 12. června 2013 o výroční zprávě o politice EU v oblasti hospodářské soutěže (31) a ze dne 11. prosince 2013 o výroční zprávě o politice EU v oblasti hospodářské soutěže (32), |
— |
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 20. června 2013 s názvem „Směrem k účinnější kontrole spojování podniků“, |
— |
s ohledem na pracovní dokument útvarů Komise ze dne 9. července 2014 s názvem „Směrem k účinnější kontrole spojování podniků“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 5. února 2014 o dohodách o spolupráci EU za účelem prosazování politiky hospodářské soutěže – další postup (33), |
— |
s ohledem na prohlášení komisařky pro hospodářskou soutěž Margrethe Vestagerové ze dne 6. listopadu 2014 týkající se vyšetřování státní daňové podpory, |
— |
s ohledem na srovnávací přehled Komise týkající se pokroku v oblasti Digitální agendy za rok 2014, |
— |
s ohledem na článek 52 a čl. 132 odst. 2 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů (A8-0019/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že některá odvětví v rámci jednotného trhu zůstávají rozdělena podle hranic jednotlivých států a umělých bariér a zároveň znepokojivé praktiky jako sociální dumping nebo zneužívání strukturálních fondů budí obavy, jež by se rovněž měly řešit v rámci politiky EU v oblasti hospodářské soutěže; vzhledem k tomu, že hospodářská soutěž neprobíhá ve všech členských státech stejně uspokojivě; |
B. |
vzhledem k tomu, že politika hospodářské soutěže je sama o sobě prostředkem k zachování evropské demokracie, neboť brání přílišné koncentraci ekonomické a finanční moci v rukách několika jedinců, což by ohrožovalo schopnost politických představitelů v Evropě jednat nezávisle na velkých průmyslových a bankovních skupinách; |
C. |
vzhledem k tomu, že politika hospodářské soutěže vycházející z rovných podmínek ve všech odvětvích je klíčovým pilířem evropské sociálně tržní ekonomiky a je zásadním nástrojem pro zajištění řádného fungování dynamického, efektivního, udržitelného a inovativního vnitřního trhu, pro hospodářský růst a vytváření pracovních míst a pro zajištění konkurenceschopnosti v celosvětovém měřítku; vzhledem k tomu, že hospodářská a finanční krize by neměla být záminkou k mírnějšímu prosazování pravidel hospodářské soutěže; |
D. |
vzhledem k tomu, že existence kartelů každoročně způsobuje ztráty ve výši 181 až 320 miliard EUR, což jsou přibližně 3 % HDP EU; |
E. |
vzhledem k tomu, že v období od roku 2008 až do konce roku 2011 byla v rámci státní podpory bankám v EU přidělena státní podpora ve výši 1,6 bilionu EUR; |
F. |
vzhledem k tomu, že daňové úniky, daňové podvody a daňové ráje stojí podle odhadů každoročně daňové poplatníky EU 1 bilion EUR na ztracených příjmech a narušují hospodářskou soutěž na jednotném trhu mezi společnostmi, které platí daně, a těmi, které je neplatí; |
G. |
vzhledem k tomu, evropští občané si žádají poskytování kvalitních a finančně dostupných veřejných služeb; |
H. |
vzhledem k tomu, že striktní uplatňování zásad právních předpisů hospodářské soutěže představuje přínos primárně pro spotřebitele, neboť nedostatečná úroveň hospodářské soutěže se projevuje v nedokonalé distribuci zdrojů a v nižší produktivitě; |
I. |
vzhledem k tomu, že z hlediska energetických nákladů je na tom jednotný evropský trh hůře než trh v USA, neboť jeho rozptyl cen činí 31 % ve srovnání s 22 % v USA; |
J. |
vzhledem k tomu, že vytvoření administrativního pasu pro jednotný trh by omezilo narušování v rámci hospodářské soutěže a roztříštění jednotného trhu a zvýšilo by růstový potenciál evropského hospodářství; |
K. |
vzhledem k tomu, že jedním ze zásadních předpokladů vytváření pracovních míst, udržitelného růstu, inovací a investic je úspěšný rozvoj malých a středních podniků za podmínek volné hospodářské soutěže; vzhledem k tomu, že v mnoha členských státech těžce dopadá na malé a střední podniky, které představují 98 % podniků v EU, závažná úvěrová krize; |
L. |
vzhledem k tomu, že základem evropského růstu je volný pohyb zboží, služeb, osob a kapitálu; vzhledem k tomu, že protekcionismus může omezovat dlouhodobé perspektivy růstu domácího průmyslu; |
M. |
vzhledem k tomu, že doba existence odkrytých kartelů se pohybuje od 6 do 14 let od jejich vzniku, což ekonomiku postihuje větší zátěží na zákazníky a v konečném důsledku na spotřebitele; |
N. |
vzhledem k tomu, že jednotný patent EU je krokem k dokončení jednotného trhu a všechny členské státy by se k této iniciativě měly připojit; |
O. |
vzhledem k tomu, že zveřejnění tzv. dokumentů „LuxLeaks“ ze strany Mezinárodního konsorcia investigativních novinářů ukazuje, že je zapotřebí řádně a nezávisle prošetřit postupy členských států v oblasti daňových výměrů a dodržování pravidel EU pro kontrolu státních podpor z jejich strany; vzhledem k tomu, že pro úspěšné dosažení tohoto a jiných cílů má zásadní význam nezávislost GŘ pro hospodářskou soutěž; |
Obecné připomínky
1. |
vítá skutečnost, že hospodářský rozměr EU má základ ve Smlouvách jako „otevřené tržní hospodářství s volnou soutěží“; zdůrazňuje, že je třeba se znovu zaměřit na podporu hospodářské soutěže, aby bylo možno dosáhnout ambiciózních cílů v oblasti pracovních míst, růstu, investic a celosvětové konkurenceschopnosti evropské ekonomiky, neboť právě udržitelná a účinná hospodářská soutěž přináší investice a přínosy pro konečné uživatele a pohání ekonomiku; poukazuje na to, že posílení politiky hospodářské soutěže hraje zásadní úlohu, neboť vytvářením rovných podmínek podporuje inovace, produktivitu, vytváření pracovních míst a investice ze strany všech zúčastněných subjektů v rámci jednotného trhu a napříč všemi podnikatelskými modely, včetně malých a středních podniků, přičemž přihlíží k veškerým odlišnostem jednotlivých členských států; žádá Komisi, aby prosazovala antimonopolní pravidla a pravidla pro státní podporu a kontrolu spojování podniků s cílem dosáhnout dobře fungujícího vnitřního trhu a sociálního pokroku; |
2. |
domnívá se, že pro zajištění rovných podmínek pro podniky na vnitřním trhu je rovněž zapotřebí bojovat proti sociálnímu dumpingu a usilovat o provádění unijních právních předpisů v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí; vyzývá Komisi, aby zvažovala sociální a pracovní dopady svých zásahů v oblasti státní podpory, zejména v regionech s vysokou mírou nezaměstnanosti, a tuto analýzu zahrnovala do svých rozhodnutí; |
3. |
zdůrazňuje, že je třeba pomocí odpovídajících opatření v oblasti hospodářské soutěže a zdanění podpořit evropské průmyslové skupiny a malé a střední podniky, aby se vyrovnaly s globalizací; |
4. |
vyzývá Komisi, aby zjistila možné rozdíly mezi členskými státy, které by mohly narušovat hospodářskou soutěž, a rovněž jejich příčiny a hospodářské dopady; |
5. |
zdůrazňuje skutečnost, že politika hospodářské soutěže hraje klíčovou roli při upevňování holistického přístupu k jednotnému trhu s cílem řešit evropské ekonomické, sociální a environmentální otázky; vyzývá Komisi, aby účinně respektovala potřeby občanů, spotřebitelů a MSP tím, že jejich zájmy postaví do středu rozhodovacího procesu, takže navrhované politiky hospodářské soutěže budou moci evropským občanům poskytnout přidanou hodnotu; |
6. |
znovu opakuje, že Komise by měla zvážit přeřazení zdrojů ze zastaralých nebo nedostatečně využívaných rozpočtových položek do Generálního ředitelství pro konkurenceschopnost; zdůrazňuje, že Komise musí mít k dispozici odpovídající personální zdroje, má-li podstatně rozšířit a prohloubit svá šetření v oblasti státní daňové podpory, jako jsou daňové výměry a vyhýbání se daňovým povinnostem, aby byla hospodářská soutěž dostatečně proaktivní; je přesvědčen o tom, že Komise musí mít k dispozici kvalifikované lidské zdroje v právní oblasti, které budou schopny zjistit mezery v pravidlech, o nichž jsme se dozvěděli díky odhalení zvláštních daňových režimů používaných různými členskými státy; doporučuje, aby bylo s ohledem na odhalení LuxLeaks zejména posíleno oddělení pro státní daňovou podporu v GŘ pro hospodářskou soutěž; |
7. |
se zájmem očekává zveřejnění inventury po desetiletém používání nařízení (ES) č. 1/2003 o uplatňování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže, kterou provádí Komise, a vyzývá Komisi, aby Parlament zahrnula do všech iniciativ, jež vyplynou z tohoto postupu; vyzývá Komisi, aby podnikla náležitá opatření s cílem přizpůsobit nařízení novým právním podmínkám, zejména v důsledku přijetí směrnice o žalobách týkajících se náhrady škody; |
8. |
připomíná Komisi, že mimořádnou pozornost je třeba věnovat otázce nezávislosti vnitrostátních orgánů pro ochranu hospodářské soutěže; |
9. |
trvá na tom, že nástroje politiky hospodářské soutěže nelze využívat k fiskálním zásahům; vyzývá Komisi, aby jasně formulovala své obavy v daňové oblasti; |
10. |
je toho názoru, že základy a hlavní směry politiky v oblasti hospodářské soutěže by v budoucnu měly být vypracovávány a přijímány v užší spolupráci s Parlamentem, aby se tak posílila demokratická legitimita úřadů pro ochranu hospodářské soutěže; |
11. |
sdílí společný přístup uplatňovaný v procesu modernizace státních podpor, který usiluje o podporu větší efektivity veřejných výdajů vzhledem k omezenému manévrovacímu prostoru ve fiskální oblasti, především v členských státech, které jsou nejvíce postiženy krizí; |
12. |
uznává, že účinné provádění politiky hospodářské soutěže vyžaduje jasný a konzistentní výklad ze strany soudů; |
13. |
bere na vědomí, že se Komise stále více spoléhá na rozhodnutí o přijetí závazků; domnívá se však, že je zapotřebí zvýšit transparentnost materiálního základu údajných zjištění a vytvořit více právních precedentů; má za to, že to platí zejména pro případy řešící antimonopolní otázky v nových oblastech, jako jsou trhy s digitálním zbožím, v nichž může být pro podniky těžké posoudit, zda určité chování zakládá porušení pravidel hospodářské soutěže; |
14. |
domnívá se, že by se měl zveřejňovat úplný obsah námitek, které Komise adresuje žalované straně, aby byla zajištěna větší transparentnost a byly zmírněny některé nedostatky rozhodnutí o přijetí závazků, ale zároveň se zachovaly jejich hlavní výhody; |
Státní pomoc a služby obecného hospodářského zájmu
15. |
konstatuje, že služby obecného hospodářského zájmu představují podstatnou část celkových služeb poskytovaných v členských státech, a zastává názor, že jejich efektivnějším poskytováním (ve srovnání s jinými službami) lze dosáhnout významných zisků; potvrzuje význam služeb obecného hospodářského zájmu jakožto všeobecně přístupných služeb, které mají zásadní význam pro evropské občany, od zdravotní péče po sociální zabezpečení a bydlení, a zároveň zdůrazňuje odpovědnost Komise při zajišťování toho, aby bylo vyplácení náhrad za poskytování služeb obecného hospodářského zájmu v souladu s pravidly EU pro poskytování státní podpory; |
16. |
znovu opakuje, že strukturální fondy EU nelze využívat takovým způsobem, který by přímo či nepřímo podporoval přesunutí služeb či výroby do jiných členských států; |
17. |
domnívá se, že sportovní kluby (zejména fotbalové) by měly být podrobeny dalšímu šetření, neboť dluží orgánům sociálního zabezpečení částky v řádu milionů, aniž by je splácely nebo je vláda požadovala, což může představovat státní podporu de facto; |
18. |
zdůrazňuje, že by bylo vhodné posoudit kumulativní účinky daňové zátěže pro podniky a státních podpor; |
Antimonopolní režim a kartely
19. |
vyzývá Komisi, aby pečlivě dohlížela na provádění této směrnice ze strany členských států a aby zajistila stejné uplatňování těchto předpisů v celé Unii; |
20. |
znovu opakuje, že je znepokojen tím, že by využívání pokut jako jediného dostupného sankčního opatření nemuselo být dostatečně účinné; znovu vyzývá k vytvoření propracovanějších nástrojů pro zvýšení účinnosti systému sankcí; opakovaně vyzývá Komisi, aby uvažovala o celkovém přezkumu svých pokynů z roku 2006 týkajících se pokut, a vyzývá k zařazení těchto pokynů do nařízení (ES) č. 1/2003; vybízí Komisi, aby posoudila možnost, že pokuty za kartelové dohody doplní individuálními sankcemi, jako jsou například pokuty určené jednotlivým osobám nebo omezení výkonu činnosti osob v řídicích funkcích; vyzývá Komisi, aby zajistila, že bude zabráněno negativním dopadům na porušovatele, které by přesahovaly přiměřenou nápravu v případě porušení předpisů; |
21. |
vyzývá Komisi k vytvoření zvláštních pracovních skupin napříč jednotlivými GŘ, které by sledovaly odvětví, v nichž je díky jejich strukturálním rysům (jako jsou velké překážky pro vstup do odvětví nebo vysoké náklady při přechodu zákazníků k jinému poskytovateli) pravděpodobnější, že dojde k porušení antimonopolních pravidel; |
22. |
vyzývá Komisi, aby pomohla zavést institucionální mechanismus, který by zajistil, že pokud některý vnitrostátní orgán přijme rozhodnutí ve věci kartelové dohody, bude vykonána automatická následná kontrola, při níž by Komise posoudila, zda k podobné situaci dochází i na jiných zeměpisných trzích v Evropě, na nichž jsou dotčené společnosti také aktivní; |
23. |
podporuje stávající spolupráci v rámci evropské sítě pro konkurenceschopnost, která umožňuje konzistentní vymáhání předpisů o hospodářské soutěži v celé EU, a vyzývá k jejímu dalšímu rozvoji; |
24. |
vyzývá Komisi, aby stanovila jasné postupy pro časové harmonogramy a lhůty s cílem zrychlit postup vyšetřování a zabránit neodůvodněným průtahům; vyzývá k vytvoření formálních pravidel pro všechny poškozené subjekty a strany, které jsou účastníky řízení ve věci porušování antimonopolních a protikartelových pravidel, s náležitým zohledněním zásady presumpce neviny; |
25. |
vyzývá Komisi, aby vypracovala komplexní právní a ekonomické posouzení případů porušování antimonopolních pravidel a vytváření kartelů, zejména na rychle se vyvíjejících trzích, abychom dobře pochopili tržní strukturu a trendy, a mohli tak přijmout příslušná opatření na ochranu spotřebitelů; |
26. |
poznamenává, že politika hospodářské soutěže by se měla zaměřovat především na ochranu spotřebitelů, zlepšování podmínek spotřebitelů, podporu inovací a stimulaci hospodářského růstu; |
27. |
v této souvislosti požaduje, aby byly stanoveny podmínky, za kterých budou mateřské společnosti, jež mají rozhodující vliv na dceřinou společnost, i když se přímo nepodílejí na porušování právních předpisů, nerozdílně odpovídat za porušení antimonopolních předpisů ze strany dceřiné společnosti; |
28. |
opakuje svou výzvu, co se týče recidivy, aby vyšetřované porušení právních předpisů bylo dáno do souvislosti s dřívějšími porušeními předpisů ze strany dotčeného podniku; |
29. |
konstatuje, že vzrostl počet žádostí o snížení pokuty na základě platební neschopnosti, zejména ze strany podniků zaměřujících se na výrobu jediného produktu a MSP; opět zdůrazňuje, že je nutné upravit pokyny týkající se pokut v případě podniků zaměřujících se na výrobu jediného produktu a MSP; |
30. |
domnívá se, že dominantní postavení na trhu získané na základě růstu, inovace a úspěchu samo o sobě nepředstavuje problém z hlediska hospodářské soutěže; za vážný problém z hlediska hospodářské soutěže však bezesporu považuje zneužívání takového postavení; vyzývá tudíž Komisi, aby si v jednotlivých řízeních nadále zachovala nezávislost a objektivitu; |
31. |
vyzývá Komisi, aby se ose vší rozhodností zabývala všemi zjištěnými naléhavými záležitostmi v rámci probíhajících vyšetřování souvisejících s porušením antimonopolních pravidel a aby přijala všechna opatření nezbytná k tomu, aby s těmito škodlivými praktikami bylo skoncováno a byla obnovena spravedlivá hospodářská soutěž; |
Kontrola slučování podniků
32. |
souhlasí s tím, že účinná kontrola slučování podniků je důležitým nástrojem při prosazování hospodářské soutěže, protože přispívá k zachování konkurenčního tlaku na subjekty na trhu; |
33. |
vyzývá Komisi, aby pozorně sledovala případy, kdy okamžitě poté, co schválila sloučení podniků, vzrostly ceny pro spotřebitele nebo došlo k relevantnímu poklesu kvality produktu; |
34. |
vítá návrh Komise na „zjednodušení slučování podniků“ ze dne 5. prosince 2013 a návrhy aktuální bílé knihy (34), požaduje však jasnější vymezení definic tržního podílu, tržní síly a vymezení trhu; |
35. |
zdůrazňuje, že je nutné přezkoumat, zda stávající praxe kontroly slučování podniků zohledňuje internacionalizaci trhů, především pokud jde o zeměpisné vymezení trhů; je toho názoru, že by Komise měla výsledky takového přezkumu zohlednit v rámci revize kontroly slučování podniků; |
36. |
vyzývá Komisi, aby pečlivě prošetřila, zda skutečně existují mezery v předpisech, pokud jde o její příslušnost k přezkumu nekontrolních menšinových podílů; |
Vývoj v jednotlivých odvětvích
Energetika a životní prostředí
37. |
zdůrazňuje význam finanční dostupnosti, udržitelnosti a bezpečnosti dodávek energie pro evropské hospodářství a jeho konkurenceschopnost; domnívá se, že politika hospodářské soutěže musí tento trojí cíl zohlednit při řešení stávající roztříštěnosti trhu, přičemž musí zároveň usilovat o řádné a včasné provedení třetího liberalizačního balíčku pro plyn a elektřinu a prosazovat oddělování velkoobchodních služeb od maloobchodního prodeje, aby se předešlo praktikám narušujícím hospodářskou soutěž, což by mělo přispět k zabezpečení cenově dostupné energie pro domácnosti a podniky; bere na vědomí, že nové pokyny Komise pro státní podporu v oblasti životního prostředí a energetiky by mohly omezit snahy některých členských států o podporu obnovitelné energie; zdůrazňuje, že regulace státní podpory u udržitelných zdrojů energie musí v co nejvyšší možné míře probíhat ve stejné m duchu jako v jakékoli jiné oblasti, přičemž je třeba zohlednit cíle EU pro rok 2030 v oblasti klimatu a energetiky a rozdíly jednotlivých členských států; |
38. |
zdůrazňuje, že je důležité vyhnout se monopolistickým praktikám, aby byl vytvořen opravdu spravedlivý a konkurenceschopný evropský energetický trh; v této souvislosti vyzývá k odstranění monopolních dodavatelů a diskriminačních praktik dopadajících na uživatele; domnívá se, že evropský trh se zemním plynem by měl směřovat k energetické unii se spravedlivými a stabilními cenami tím, že zlepší diverzifikaci svých zdrojů energie a přístup ke strategické infrastruktuře; |
39. |
vyzývá Komisi, aby prováděla šetření a přijala nezbytná opatření k zajištění toho, aby provozovatelé přenosové soustavy trhu s energií plně zpřístupnili stávající propojovací vedení elektřiny, aby se zlepšilo fungování vnitřního trhu s elektřinou a aby se podpořilo plnění cílů EU pro rok 2030 v oblasti klimatu a energetiky za co nejnižších možných socioekonomických nákladů na úrovni Unie; |
40. |
naléhavě žádá Komisi, aby poskytovala zprávy o zásobách fosilních paliv a potenciálních emisích CO2 kotovaných společností a společností, které žádají o kotaci na jednotném trhu, a aby zabezpečila podávání správných a spolehlivých souhrnných zpráv o životním prostředí a zveřejňování informací o úrovni zásob a emisí za použití příslušných účetních pokynů, což je zásadní pro zajištění rovných podmínek na trhu udržitelných investic; |
41. |
vyzývá Komisi, aby zjistila, do jaké míry může koncentrace dodavatelů kritických surovin vytvořit nerovné podmínky a poškozovat činnost odběratelských odvětví a znevýhodňovat ekologicky účinnější hospodářství; je přesvědčen o tom, že některé z těchto surovin mají zásadní význam pro zavádění ekologicky účinných technologií a inovací potřebných k dosažení cílů v oblasti životního prostředí; |
42. |
znovu opakuje, že politika hospodářské soutěže by měla přispívat k podpoře transparentnosti, otevřených norem a interoperability, a předcházet tak technologickému omezování spotřebitelů a klientů ze strany jakýchkoliv tržních subjektů v odvětví energetiky; naléhavě žádá Komisi, aby pečlivě sledovala úroveň hospodářské soutěže, neboť tři největší hráči stále mají přibližně 75 % podíl na trhu elektrické energie a více než 60 % podíl na trhu s plynem, navzdory postupnému otevírání trhů od poloviny 90. let; žádá Komisi, aby zajistila skutečnou hospodářskou soutěž na energetickém trhu, a zlepšila tak státní podporu inovacím a přístup k obnovitelným zdrojům energie; |
43. |
žádá Komisi, aby zajistila, že nařízení a směrnice v oblasti energetiky budou ve všech členských státech řádně provedeny a uplatňovány; vyzývá Komisi, aby s mimořádnou obezřetností sledovala situace, kdy ceny přesáhnou průměr EU, jelikož vysoké ceny narušují hospodářskou soutěž a poškozují spotřebitele; |
Informační a komunikační technologie (IKT) a sdělovací prostředky
44. |
domnívá se, že digitální jednotný trh musí být i nadále v samotném jádru snah EU dosáhnout výsledků v oblasti vytváření pracovních míst, růstu a investic; uznává úlohu politiky hospodářské soutěže při snaze o vybudování jednotného digitálního trhu; domnívá se, že rámec právních předpisů EU je zapotřebí rychle přizpůsobovat vývoji trhu; vyzývá Komisi, aby přezkoumala, zda stávající právní nástroje v oblasti hospodářské soutěže naplňují požadavky digitálního věku; domnívá se, že dosažení priorit stanovených ve zprávě „Priority při vytváření jednotného digitálního trhu v oblasti Baltského moře“ by mohlo být cílovou ambicí pro celou EU; |
45. |
vítá, že komisařka odpovědná za hospodářskou soutěž oznámila, že Komise bude dále prošetřovat praktiky Googlu v odvětví mobilní komunikace a na digitálním trhu obecně; s politováním konstatuje, že i přes čtyři roky trvající šetření a tři soubory návrhů závazků Komise nedosáhla žádných hmatatelných výsledků při řešení základního prvku antimonopolního řízení vedeného proti společnosti Google, tj. přednostního zacházení s vlastními službami při zobrazování odpovědí na dotazy zadané do vyhledávače této společnosti; zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby Komise bezodkladně vyřešila antimonopolní řízení ve věci Google s cílem zajistit rovné podmínky, nemá-li její strategie Digitální agendy pozbýt důvěryhodnosti; naléhavě vyzývá Komisi, aby s rozhodností reagovala na veškeré zjištěné problémy, a aby v případě veškerých zjištěných případů porušení přijala ve všech případech porušení hospodářské soutěže v oblasti rychle se vyvíjejících a dynamických digitálních trhů, jako je například trh vyhledávání on-line či reklamní trhy, důrazná opatření, jež se opírají o zásadu zákazu diskriminace, a aby nalezla dlouhodobé řešení pro vyváženou, spravedlivou a otevřenou strukturu vyhledávání na internetu; |
46. |
žádá Komisi, aby se zaměřila na využití nástrojů politiky hospodářské soutěže a znalosti trhu, aby mohly dle potřeby napomáhat programu v oblasti zaměstnanosti a růstu, a to i v rámci digitálního jednotného trhu; v této souvislosti považuje za důležité, aby pokračoval vývoj ekonomického i právního přístupu k posuzování otázek hospodářské soutěže a aby bylo dále rozvíjeno monitorování trhu na podporu širších činností Komise; |
47. |
zdůrazňuje, že v oblasti odvětví širokopásmového internetu příští generace mají bývalé monopoly závratný tržní podíl přesahující 80 %; připomíná, že účinná hospodářská soutěž je nejlepším motorem pro efektivní investice a že spotřebitelům poskytuje maximální možné výhody z hlediska výběru, ceny a kvality; vyzývá proto Komisi, aby řádně prosazovala předpisy EU v oblasti hospodářské soutěže, a to ex ante i ex post, a předcházela tak nadměrné koncentraci trhu a zneužívání dominantního postavení, neboť konkurenční tlak má zásadní význam pro to, aby mohli spotřebitelé co nejvíce těžit z vysoce kvalitních služeb za přijatelné ceny; |
48. |
zdůrazňuje, že omezení hospodářské soutěže pravděpodobně nepřinese více investic v oblasti širokopásmového internetu, ani v odlehlých oblastech, vzhledem k tomu, že plného pokrytí základními širokopásmovými službami bylo v Evropě dosaženo prostřednictvím regulačního rámce zajišťujícího přístup k sítím provozovatelů s dominantním postavením; |
49. |
je zřejmé, že klíčovým faktorem dosažení digitální ekonomiky a společnosti jsou investice do širokopásmové infrastruktury příští generace, avšak v zájmu maximalizace investic by politiky v oblasti telekomunikací měly všem aktérům umožnit efektivně investovat tím, že jim poskytnou účinný přístup k neduplikovatelným síťovým zařízením a účelným velkoobchodním produktům přístupu; |
50. |
vyzývá Komisi, aby svá rozhodnutí a návrhy politik zakládala na důkladné a nestranné analýze bezchybných, relevantních a nezávislých datových souborů; obzvláště zdůrazňuje, že má pochybnosti o správnosti údajů uváděných v souvislosti s nedostatečným výkonem EU v oblasti vysokorychlostního širokopásmového internetu včetně údajů o rychlostech přijímaných koncovými uživateli, a pokud jde o investice do infrastruktury a finanční stav odvětví v celosvětovém srovnání; |
51. |
připomíná, že neutralita sítí je nesmírně důležitá, neboť zajišťuje, aby nedocházelo k diskriminaci internetových služeb a aby byla plně zaručena hospodářská soutěž; |
52. |
zdůrazňuje, že řešení roztříštěnosti jednotného digitálního trhu, včetně šetření příčin stávajících překážek v klíčových odvětvích trhu, a zajištění otevřeného internetu a zakotvení síťové neutrality v právních předpisech EU s cílem zajistit, aby veškerá internetová komunikace probíhala za rovných podmínek, zejména prostřednictvím zákazu veškeré diskriminace a zákazu omezování internetového provozu, je zásadní pro povzbuzení hospodářské soutěže a posílení růstu, konkurenceschopnosti a zvýšení důvěry spotřebitelů v digitálním odvětví; domnívá se, že otevřené normy a interoperabilita přispívají ke spravedlivé hospodářské soutěži; zdůrazňuje, že politika hospodářské soutěže si musí zachovat platnost i v budoucnosti a musí počítat s novými způsoby internetového prodeje; |
53. |
zdůrazňuje, že snahy o rozvíjení svobodné a spravedlivé hospodářské soutěže, včetně prostřednictvím rozvoje jednotného digitálního trhu, by měly vždy, stejně jako je tomu u dalších aspektů odvětví služeb, probíhat v zájmu spotřebitelů a malých a středních podniků; opakovaně zdůrazňuje, že toto úsilí rozšíří výběr pro spotřebitele a rozvine prostředí, v němž mohou malé a střední podniky a mikropodniky prokázat větší míru inovace a kreativity; je přesvědčen, že pro provádění politik v oblasti hospodářské soutěže je nezbytné, aby regulační a donucovací orgány rychle zasahovaly proti klamavým a nekalým praktikám; |
Ekonomika zaměřená na sdílení
54. |
vyzývá Komisi, aby provedla analýzu způsobu, jak zohlednit v právních přístupech rostoucí podíl ekonomiky zaměřené na sdílení; je přesvědčen, že tato úprava je zapotřebí k tomu, aby bylo možné zajistit rovné podmínky, které zajistí spravedlivou soutěž všech zúčastněných stran; |
55. |
domnívá se, že společnosti spojené s tzv. ekonomikou zaměřenou na sdílení musí platit daně a dodržovat právní předpisy stejně jako tradiční podniky, protože jiný přístup by vedl nejen k narušení hospodářské soutěže, ale rovněž by měl negativní fiskální důsledky pro finance členských států; |
56. |
zdůrazňuje, že je obzvláště důležité účinně kontrolovat chování firem s dominantním postavením a rychle reagovat v případě zneužití, neboť nezákonné praktiky mohou způsobit, že z trhu předčasně zmizí malé a inovativní konkurenční podniky; |
57. |
konstatuje, že nedostatečnou regulací ekonomiky zaměřené na sdílení získávají některé firmy nepatřičnou výhodu a současně se tím omezují pobídky pro investice do dotčených odvětví; |
Zadávání veřejných zakázek
58. |
vyzývá členské státy, aby provedly nová pravidla EU týkající se veřejných zakázek včas, včetně ustanovení, která se týkají kritérií souvisejících s předmětem zakázky, včetně sociálních, environmentálních a inovativních hledisek, a ustanovení o elektronické správě, elektronickém zadávání veřejných zakázek a rozdělování na části s cílem posílit spravedlivou hospodářskou soutěž a zajistit, aby veřejné orgány obdržely za své prostředky co nejlepší hodnotu; naléhavě vyzývá Komisi, aby zajistila co nejširší provádění těchto pravidel s cílem bojovat s narušeními hospodářské soutěže zapříčiněnými kartelovými dohodami mezi uchazeči o veřejnou zakázku, zneužíváním dominantního postavení, diskriminací a nedostatečným přístupem pro malé a střední podniky; vyzývá Komisi, aby svá opatření vymezila v souvislosti s komplexním rámcem a provázala politiku EU v oblasti hospodářské soutěže s úsilím Evropy směřujícím k otevírání trhů veřejných zakázek mimo EU; |
59. |
zdůrazňuje význam zevrubných a jasných pokynů Komise pro podniky, zejména pro MSP, a pro veřejné orgány kvůli lepšímu pochopení nedávno přijatých právních předpisů pro veřejné zakázky, zejména pak nové míry flexibility, kterou přinášejí; |
60. |
vyzývá Komisi, aby pečlivě sledovala centralizaci nákupů na trzích veřejných zakázek s cílem vyhnout se přílišné koncentraci kupní síly a tajným dohodám a zachovat přístup malých a středních podniků na trh v souladu s evropskou iniciativou Small Business Act; |
61. |
vyzývá Komisi, aby při provádění postupů zadávání veřejných zakázek prostřednictvím svých generálních ředitelství a agentur udělovala více zakázek nízké hodnoty a zakázek s hodnotou přesahující EUR 193 000, namísto téměř bezvýhradného využívání rámcových smluv, které představují překážku v otevírání trhu veřejných zakázek evropským MSP, neboť z nich mají prospěch pouze velké společnosti a konsorcia nacházející se v blízkosti center, kde se přijímají rozhodnutí; |
Finanční služby
62. |
již po čtvrté po sobě žádá o urychlené ukončení krizového režimu vyplácení státních podpor určených pro bankovní sektor; je si vědom toho, že sdělení Komise o bankovnictví ze srpna 2013 nedostačuje k ochraně evropských daňových poplatníků a ke snížení pomoci, kterou mohou banky získat; zdůrazňuje, že státní podpora určená bankovnímu systému nezvýšila objem úroků ani nevedla k obnovení důvěry; naléhavě vyzývá Komisi, aby i nadále pozorně sledovala bankovní sektor s cílem zlepšit hospodářskou soutěž na evropských bankovních trzích, a tak maximalizovat přínos pro občany Unie; zdůrazňuje, že je nutné vrátit se k tradičnímu uplatňování kontroly státních podpor, hned jak to bude v bankovním sektoru možné; |
63. |
poukazuje na to, že kontrola kartelů přispívá k transparentnějšímu odvětví finančních služeb; |
64. |
vyjadřuje politování nad tím, že Komise nepodnikla žádné kroky proti případům zneužití, k nimž došlo v rámci restrukturalizace soukromých bank, včetně případů, které měly dopad na drobné vkladatele a drobné vlastníky finančních nástrojů, jako např. preferenčních akcií, které byly v mnoha případech uvedeny na trh, aniž by přitom byly plně dodrženy právní předpisy EU; |
65. |
vyzývá Komisi, aby pečlivě sledovala finanční sektor s cílem zvýšit ochranu hospodářské soutěže, investorů a spotřebitelů na evropském bankovním a investičním trhu; konstatuje, že konsolidace v odvětví bankovnictví zvýšila tržní podíly několika finančních institucí, které jsou nyní větší než před začátkem krize, a současně vzrostlo odvětví finančních investic, aniž by z toho jakkoli těžila reálná ekonomika v rámci Unie; má za to, že k zachování plně fungujícího jednotného trhu musí být nastaveny rovné podmínky pro všechny aktéry finančního odvětví a musí být přijata opatření s cílem zabránit snížení transparentnosti a tvorbě systémů, které se podobají kartelům; |
66. |
uznává významnou úlohu, kterou od začátku krize hraje kontrola státní podpory jakožto mechanismus pro restrukturalizaci a řešení problémů bank, jež se potýkají s problémy; |
67. |
domnívá se, že kontrola státní podpory v průběhu krize by se měla zaměřit na stabilizaci bankovního systému a na boj proti nespravedlivému rozdělení úvěrových podmínek a proti diskriminaci malých a středních podniků na jednotném trhu; |
68. |
domnívá se, že Komise by měla zvážit možnost navázání státní podpory pro banky na podmínky poskytování úvěrů malým a středním podnikům; |
69. |
je přesvědčen o tom, že by bankovní předpisy měly zohlednit, že malé instituce mají méně zdrojů na zajištění jejich plnění, a proto by měly být co nejjednodušší, aby nedocházelo k narušení ve prospěch velkých bank; |
70. |
naléhavě žádá Komisi, aby v bankovním odvětví bedlivě sledovala takové trhy, na nichž je vysoká či stoupající hospodářská koncentrace, a to zejména v důsledku restrukturalizace kvůli krizi; připomíná, že oligopolní trhy jsou k protisoutěžním praktikám zvláště náchylné; obává se, že tato koncentrace může být v konečném důsledku na úkor spotřebitelů; |
71. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby zajistila, že banky předtím, než se jim dostane jakékoli státní podpory, prodají své podíly v jiných společnostech, čímž se sníží zátěž pro daňové poplatníky; |
72. |
domnívá se, že je třeba věnovat zvláštní pozornost roztříštěnosti trhu elektronických plateb za pomocí karet, včetně situací, kdy spotřebitel přijde o danou službu v okamžiku, kdy se přestěhuje do jiného členského státu; |
73. |
vítá rozsudek Soudního dvora Evropské unie ze dne 11. září 2014 ve věci protisoutěžních poplatků za kreditní karty i úspěšné kroky, jež podnikla Komise k zajištění toho, aby její standardizační kroky v odvětví platebních služeb neměly negativní dopad na přístup k trhu a na inovace; znovu připomíná stanovisko Parlamentu, že by měly být zavedeny maximální ceny poplatků za platební karty s cílem omezit zbytečné náklady spotřebitelů; v této souvislosti vyzývá Komisi, aby urychlila proces mapování činností vedoucích ke standardizaci mobilních plateb a zároveň přitom zajistila, aby jakékoli podnikané kroky nevedly k vyloučení vstupu nových subjektů na trh nebo nezvýhodňovaly dominantní hráče a aby regulační rámec byl z technologického hlediska neutrální a podporoval budoucí technologický rozvoj; |
74. |
domnívá se, že je nutné pozorně sledovat vnější vlivy rozvoje tohoto odvětví; vyjadřuje obavy z toho, že v důsledku normalizace finančních právních předpisů dojde ke vzniku různých norem mezi podobnými konkurenty; |
75. |
bere na vědomí značný pokrok, kterého bylo dosaženo od roku 2008 v oblasti regulace finančního odvětví; zdůrazňuje, že je zapotřebí dále řešit problém finančních institucí, které jsou příliš velké na to, aby mohly zbankrotovat, a proto nadále těží z nepřímých dotací; je přesvědčen o tom, že v nadcházející zprávě Hospodářského a měnového výboru o posouzení dopadu a rozboru právních předpisů z oblasti finančních služeb by měla být zahrnuta i komplexní analýza hledisek nového finančního nařízení EU týkajících se hospodářské soutěže s cílem zajistit konkurenceschopnost bank v EU oproti mezinárodním finančním institucím za všech okolností; |
Státní daňová podpora
76. |
vyjadřuje své znepokojení nad možnými nezákonnými praktikami v oblasti daní z příjmu právnických osob v členských státech a vyzývá Komisi, aby vyvodila závěry na základě probíhajících šetření, která se týkají rozhodnutí o daňových výměrech, co nejdříve a využila veškeré dostupné důkazy; požaduje, aby byla přednostně prošetřena snížení daní, která mohou představovat prostředek nedovolené státní podpory; zdůrazňuje, že spravedlivější daňová soutěž je nezbytná pro integritu vnitřního trhu, udržitelnost veřejných financí a rovné podmínky v rámci hospodářské soutěže; |
77. |
poukazuje na zveřejnění tzv. dokumentů „LuxLeaks“ Mezinárodním konsorciem investigativních novinářů; vítá, že se komisařka pro hospodářskou soutěž zavázala důkladně a nezávisle prošetřit praktiky daňových výměrů uplatňované členskými státy i to, zda jsou v souladu s právními předpisy EU v oblasti hospodářské soutěže; konstatuje, že vyhýbání se daňovým povinnostem na straně některých podniků narušuje hospodářskou soutěž na jednotném trhu; vybízí Komisi, aby s patřičnou ostražitostí prosazovala pravidla EU pro kontrolu státní podpory; |
78. |
vyzývá předsedu Komise, aby zajistil nezávislost probíhajícího a budoucího šetření praktik daňových výměrů členských států, které má vést komisařka pro hospodářskou soutěž; trvá na tom, aby byl Parlament průběžně informován o důrazném pokroku v těchto šetřeních s cílem zajistit, že jsou vedena transparentně a nezávisle; vyzývá Komisi, aby co nejdříve vydala zprávu o svých zjištěních; opětovně připomíná závazek komisařky pro hospodářskou soutěž, která se zavázala posoudit širší dopady agresivních praktik vyhýbání se daním, které uplatňují určité společnosti a usnadňují některé státy, na hospodářskou soutěž, a dále rozšířit šetření, bude-li to považováno na základě shromážděných skutečností za nezbytné; |
Zemědělsko-potravinářský průmysl
79. |
vyzývá Komisi, aby se v rámci svého nadcházejícího přepracování reformy SZP zabývala otázkou spolufinancování u převedených finančních prostředků, dále vyzývá ke zjednodušení opatření, která se zaměřují na plochy využívané v ekologickém zájmu a na konkurenceschopnost, a na přezkum faktorů opatření, která se zaměřují na plochy využívané v ekologickém zájmu v případě pokryvných meziplodin i plodin, které vážou dusík, jenž bude neutrální z hlediska hospodářské soutěže; |
80. |
vyzývá Komisi, aby poté, co nedávno přezkoumala hospodářský dopad moderního maloobchodního prodeje na výběr a inovace v odvětví potravin EU, zvážila potenciální dopad velkých supermarketů, které mají na trhu natolik dominantní postavení, že jejich společná nákupní síla narušuje hospodářskou soutěž v rámci dodavatelských řetězců v Evropě i rozvojovém světě; |
Farmaceutické odvětví a sektor zdravotnických služeb
81. |
podotýká, že toto odvětví je v důsledku nejednotných předpisů v různých členských státech roztříštěné; vítá příspěvek hospodářské politiky EU při odstraňování umělých překážek vstupu na trh; |
82. |
požaduje zvláštní zohlednění inovativních léků a postupů při posuzování přechodné tvorby cen; |
83. |
připomíná, že politika v oblasti hospodářské soutěže může mít vliv na zlepšení přístupu ke generickým léčivým přípravkům; |
Doprava a poštovní služby
84. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily rovné podmínky, které by umožnily svobodnou, zároveň však spravedlivou hospodářskou soutěž ve všech druzích dopravy; v této souvislosti však uznává, že musí být náležitě zohledněna různorodost zvláštních vnitrostátních právních předpisů z oblasti dopravy; zdůrazňuje, že dopravní infrastruktura je základem přežití a příznivých podmínek rozvoje fyzických a právnických osob, zejména v řídce osídlených oblastech a na odlehlých ostrovech; |
85. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby vystupňovaly své úsilí s cílem zajistit rovnou hospodářskou soutěž a zvýšení kvality služeb v odvětví železnic a také v oblasti řízení sítě přístavů a letišť, zejména je-li tímto řízením pověřen státní monopol; zdůrazňuje, že hospodářská soutěž nezbytně nevyžaduje privatizaci stávajících služeb; rovněž vyzývá Komisi, aby zajistila, že přepravci nebudou zneužívat na některých letištích své dominantní postavení; |
86. |
je přesvědčen, že Komise by měla dále posilovat spojení mezi politikou v oblasti hospodářské soutěže a dopravní politikou s cílem zvyšovat konkurenceschopnost evropského dopravního odvětví a že nadále musí postupovat směrem k dokončení jednotného trhu v oblasti dopravy; |
87. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby dokončila provádění jednotného evropského železničního prostoru, zajistila úplnou transparentnost toků peněz mezi provozovateli infrastruktury a železničními podniky a ověřila, zda každý členský stát má silné a nezávislé vnitrostátní regulační orgány; |
88. |
zdůrazňuje, že jednotný trh v odvětví nákladní železniční dopravy je negativně ovlivněn nesprávným nebo neúplným prováděním právních předpisů EU členskými státy a překážkami spojenými s přeshraniční mobilitou, což je na úkor hospodářské soutěže a růstu; vyzývá Komisi, aby ověřila, zda technické či tržní překážky, které se v jednotlivých členských státech liší, například rozchody kolejí, dodávky energie a systémy zabezpečení, lze považovat za porušení pravidel hospodářské soutěže; |
89. |
vyzývá Komisi, aby předložila odůvodněný přehled, na jehož základě lze určit, kteří letečtí dopravci jsou v porovnání s jinými poskytovateli služeb zvýhodněni, neboť požívají zvláštních podmínek nebo údajně zneužívají své dominantní postavení na některých letištích; |
90. |
vyjadřuje své znepokojení nad tím, jak rozdílně členské státy provádějí a vymáhají právní předpisy týkající se mezinárodní silniční přepravy, např. nařízení o kabotáži a o době řízení a odpočinku a rovněž i nad možným uplatňováním sociálního dumpingu v rámci dopravních služeb obecně, a domnívá se, že je to třeba řešit; |
91. |
vítá iniciativu Komise zaměřenou proti mezinárodním půjčovnám vozidel s cílem zastavit praktiky, které spotřebitelům brání v přístupu k nejlepším dostupným cenám na základě země, v níž mají bydliště; zdůrazňuje, že by spotřebitelům nemělo být bráněno v tom, aby při nákupu zboží nebo služeb v rámci jednotného trhu využívali nejvýhodnějšího dostupného tarifu; |
92. |
vyzývá Komisi, aby učinila příslušné kroky s cílem snížit roztříštění odvětví půjčoven vozidel, neboť vnitrostátní právní předpisy v současnosti značně zvyšují náklady na přeshraniční přepravu, čímž poškozují jednotný trh; |
93. |
zdůrazňuje, že snaha podpořit konkurenceschopnost EU musí vždy sloužit veřejnému zájmu; uznává spojitost mezi účinnou politikou EU v oblasti hospodářské soutěže a potřebou rozsáhlých investic do základních veřejných služeb včetně služeb dopravních; |
Kultura a sport
94. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby prošetřila omezující a nekalé praktiky mezinárodních sportovních federací, jako když např. upírají svým členům právo účastnit se alternativních sportovních akcí, které nejsou příslušnými federacemi schváleny, a v případě, že se nepodřídí, uvalují na sportovce, funkcionáře a trenéry doživotní zákaz účasti na kláních, jako jsou olympijské hry či mistrovství světa; |
Mezinárodní rozměr
95. |
vyzývá k začlenění kapitoly o hospodářské soutěži, která obsahuje ustanovení týkající se antimonopolních opatření, slučování podniků, státních podniků, dotací a nerovného přístupu na trh, do Dohody o transatlantickém partnerství v oblasti obchodu a investic; požaduje, aby sdělovací prostředky podávaly vyvážené zpravodajství o opatřeních, problémech a pokroku v souvislosti s takovými dohodami; |
96. |
uznává a podporuje nutnost toho, aby Komise posílila úlohu politiky hospodářské soutěže v mezinárodní hospodářské spolupráci, včetně prostřednictvím celosvětové spolupráce s orgány pro hospodářskou soutěž; připomíná, že taková spolupráce v oblasti regulace a vymáhání pomůže zajistit rovné podmínky pro evropské společnosti působící na globálních trzích; |
97. |
zdůrazňuje, že pro účinné uplatňování zásad právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže ve věku globalizace je bezpodmínečně nutná mezinárodní spolupráce; vyzývá proto Evropskou komisi, aby zintenzivnila mezinárodní spolupráci v otázkách právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže; |
98. |
vyzývá Evropskou komisi, aby přezkoumala možnost uzavírání dohod v oblasti hospodářské soutěže s dalšími třetími státy, což usnadní výměnu údajů mezi vyšetřujícími orgány pro ochranu hospodářské soutěže; zdůrazňuje, že dohoda v oblasti hospodářské soutěže, která byla nedávno uzavřena se Švýcarskem, může v této souvislosti sloužit jako vzor pro další dohody tohoto druhu; |
Úloha Evropského parlamentu
99. |
poukazuje na to, že ustanovení rámcové dohody zajišťují rovné zacházení s Parlamentem a Radou ve věci přístupu na schůze a poskytování informací při vypracovávání závazných právních předpisů nebo nevynutitelných předpisů v oblasti politiky hospodářské soutěže; |
100. |
zdůrazňuje, že Evropskému parlamentu přísluší zásadní úloha, pokud jde o zastupování zájmů evropských spotřebitelů v rámci řádného prosazování pravidel hospodářské soutěže; |
101. |
vítá úlohu Parlamentu jako spolutvůrce směrnice o žalobách o náhradu škody způsobené porušením antimonopolních pravidel a má za to, že by se postup uplatněný v případě této směrnice mohl stát vzorem pro budoucí spolupráci orgánů ve věcech hospodářské soutěže; |
102. |
znovu zdůrazňuje, že Komise musí nést plnou odpovědnost za formování politiky hospodářské soutěže a musí reagovat na usnesení Parlamentu; |
103. |
vyzývá komisařku, aby se zavázala k častým schůzkám s příslušnými výbory Parlamentu a s pracovní skupinou pro hospodářskou soutěž Hospodářského a měnového výboru Parlamentu; |
104. |
domnívá se, že v oblasti politiky hospodářské soutěže by měl mít Evropský parlament spolurozhodovací pravomoci; vyjadřuje politování nad tím, že články 103 a 109 SFEU stanoví pouze konzultaci s Parlamentem; je přesvědčen, že tento demokratický deficit nelze akceptovat; navrhuje, aby byl tento deficit co nejdříve odstraněn formou interinstitucionálních ujednání v oblasti politiky hospodářské soutěže a aby byla při nejbližší změně Smlouvy provedena příslušná oprava; |
Priority Komise v oblasti politiky hospodářské soutěže
105. |
podtrhuje úlohu komisařky pro hospodářskou soutěž při podpoře vytváření pracovních míst a růstu a také při podpoře jednotného digitálního trhu, energetické politiky, finančních služeb, průmyslové politiky a boje proti daňovým únikům; |
106. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby v rámci Evropské sítě pro hospodářskou soutěž (ECN) vypracovala pokyny a postupy pro zajištění účinného dohledu nad tím, zda jsou daňové výměry členských států v souladu s pravidly pro státní podporu; |
107. |
vítá závazek Komise, že bude účinně prosazovat pravidla hospodářské soutěže v oblasti boje proti monopolům a kartelům, slučování podniků a státní pomoci, zajistí, aby nástroje hospodářské soutěže odpovídaly rozvoji na trhu, a zároveň podpoří kulturu inovativní hospodářské soutěže jak v EU, tak i na celém světě; |
108. |
vyzývá Komisi, aby vyhodnotila způsob, jakým jednala v nedávných případech porušení antimonopolních předpisů, a věnovala se formálním námitkám, které byly vzneseny; |
109. |
vyzývá Komisi, aby vypracovala koordinované návrhy v oblasti daňové konkurence a předložila je Radě; |
110. |
vyzývá Komisi, aby i nadále jednou ročně podávala Parlamentu zprávy o vývoji a dopadech uplatňování politiky hospodářské soutěže; |
111. |
vítá závazky, které komisařka učinila v průběhu svého slyšení, především pokud jde o budoucí spolupráci s Evropským parlamentem a posilování svých vztahů s ním; |
112. |
vyzývá Evropskou komisi, aby více usilovala o aktivní politiku hospodářské soutěže, která je základním pilířem sociálně tržního hospodářství; |
113. |
je toho názoru, že spotřebitelům i podnikům by coby ukazatel hospodářské soutěže měla být brzy dána k dispozici publikace v podobě případových studií; |
114. |
upozorňuje na nejasnosti v řadě členských států ohledně toho, zda považovat podporu evropských center pro ochranu spotřebitele za neoprávněnou státní podporu; je znepokojen, že je tím ohrožena podpora evropských spotřebitelských center; vyzývá Komisi, aby co nejdříve členským státům objasnila nutnost oznámení této podpory, aby bylo možné nadále zajistit evropským spotřebitelským centrům podpůrné služby; |
115. |
vyzývá Evropskou komisi a členské státy, aby k striktnímu dodržování předpisů týkajících se státní podpory zavázaly především všechny politické úrovně; |
116. |
požaduje zřízení společného výboru Parlamentu, Rady, Komise a vědecké obce, který by analyzoval dlouhodobé směřování a další vývoj politiky hospodářské soutěže v odvětvích budoucnosti, jako jsou digitální hospodářství nebo energetika; |
117. |
požaduje úplnou analýzu daňové politiky, za kterou jsou odpovědné jednotlivé státy, s ohledem na nespravedlivé daňové politiky a daňové režimy a daňové výjimky narušující hospodářskou soutěž, a to s cílem umožnit do budoucna přijetí účinných protiopatření; |
o
o o
118. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a orgánům členských států pro ochranu hospodářské soutěže. |
(1) Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1.
(2) Úř. věst. L 61, 5.3.2009, s. 1.
(3) Úř. věst. L 349, 5.12.2014, s. 1.
(4) Úř. věst. C 167, 13.6.2013, s. 19.
(5) Úř. věst. L 201, 26.7.2013, s. 60.
(6) Úř. věst. C 120, 26.4.2013, s. 22.
(7) Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1.
(8) Úř. věst. C 270, 25.10.2008, s. 8.
(9) Úř. věst. C 10, 15.1.2009, s. 2.
(10) Úř. věst. C 72, 26.3.2009, s. 1.
(11) Úř. věst. C 195, 19.8.2009, s. 9.
(12) Úř. věst. C 16, 22.1.2009, s. 1.
(13) Úř. věst. C 6, 11.1.2011, s. 5.
(14) Úř. věst. C 216, 30.7.2013, s. 1.
(15) Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 4.
(16) Úř. věst. L 7, 11.1.2012, s. 3.
(17) Úř. věst. C 8, 11.1.2012, s. 15.
(18) Úř. věst. L 114, 26.4.2012, s. 8.
(19) Úř. věst. C 153 E, 31.5.2013, s. 51.
(20) Přijaté texty, P7_TA(2013)0026.
(21) Úř. věst. C 184, 22.7.2008, s. 13.
(22) Přijaté texty, P7_TA(2013)0267.
(23) Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 47.
(24) Úř. věst. C 304 E, 1.12.2005, s. 114.
(25) Úř. věst. C 293 E, 2.12.2006, s. 143.
(26) Úř. věst. C 146 E, 12.6.2008, s. 105.
(27) Úř. věst. C 87 E, 1.4.2010, s. 43.
(28) Úř. věst. C 349 E, 22.12.2010, s. 16.
(29) Úř. věst. C 136 E, 11.5.2012, s. 60.
(30) Úř. věst. C 239 E, 20.8.2013, s. 97.
(31) Přijaté texty, P7_TA(2013)0268.
(32) Přijaté texty, P7_TA(2013)0576.
(33) Přijaté texty, P7_TA(2014)0079.
(34) COM(2014)0449 ze dne 9. července 2014.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/30 |
P8_TA(2015)0052
Výroční zpráva Evropské centrální banky za rok 2013
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 k výroční zprávě Evropské centrální banky za rok 2013 (2014/2157(INI))
(2016/C 316/03)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na výroční zprávu Evropské centrální banky za rok 2013, |
— |
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, zejména na článek 15 tohoto statutu, |
— |
s ohledem na čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 126 a čl. 132 odst. 1 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A8-0011/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že podle prognózy útvarů Komise z jara 2014 klesl HDP eurozóny v roce 2013 o 0,4 % – poté, co v roce 2012 klesl o 0,7 % –, a vzhledem k tomu, že útvary Komise očekávají zotavení a růst HDP o 1,2 % v roce 2014 a o 1,7 % v roce 2015; vzhledem k tomu, že prognóza útvarů Komise z podzimu 2014 předpokládaný růst snížila, neboť HDP má vzrůst pouze o 0,8 % v roce 2014 a o 1,1 % v roce 2015 s převažujícími riziky nepříznivého vývoje; |
B. |
vzhledem k tomu, že podle podzimní prognózy stoupla nezaměstnanost v eurozóně z 11,3 % na konci roku 2012 na 11,9 % na konci roku 2013 a v roce 2014 zůstává na vysoké úrovni; |
C. |
vzhledem k tomu, že mezi jednotlivými členskými státy jsou v míře nezaměstnanosti velké rozdíly a hodnoty kolísají mezi 5 a 26 %; vzhledem k tomu, že míry nezaměstnanosti mladých lidí jsou ještě vyšší a v některých členských státech dosahují až přibližně 50 %; vzhledem k tomu, že rozdíly v míře nezaměstnanosti vedou k dalším hospodářským odchylkám mezi členskými státy; |
D. |
vzhledem k tomu, že by úspěch oznámení programu přímých měnových transakcí, pokud jde o snižování úrokových sazeb, neměl být členskými státy využíván jako příležitost vyhnout se strukturálním reformám usilujícím o posílení růstového potenciálu a dosažení střednědobé fiskální udržitelnosti; vzhledem k tomu, že trendy zaměstnanosti a snižování chudoby ukazují na riziko, že nebude dosaženo vnitrostátních cílů strategie Evropa 2020; |
E. |
vzhledem k tomu, že Evropská centrální banka (ECB) snížila v roce 2013 v květnu a poté znovu v listopadu své klíčové úrokové sazby, přičemž úroková sazba pro hlavní refinanční operace klesla na 0,25 %; vzhledem k tomu, že v návaznosti na další opatření měnové politiky ohlášené od počátku roku 2014 činí úroková sazba pro hlavní refinanční operace v současnosti 0,05 % a úroková sazba vkladové facility -0,20 %; |
F. |
vzhledem k tomu, že snížené reálné úrokové sazby se neprojevují ani zvýšením úvěrů pro domácnosti a podniky, ani růstem HDP a tvorbou pracovních míst; |
G. |
vzhledem k tomu, že konsolidovaný finanční výkaz eurosystému dosáhl na konci roku 2013 2,285 bilionů EUR, což představuje pokles o přibližně 25 % v průběhu roku 2013; |
H. |
vzhledem k tomu, že neobchodovatelná aktiva představovala největší složku aktiv předložených jako zajištění eurosystému v roce 2013 a tvořila přibližně 25 % všech aktiv; vzhledem k tomu, že neobchodovatelné cenné papíry společně s cennými papíry zajištěnými aktivy představují přibližně 40 % celkových aktiv předložených jako zajištění; |
I. |
vzhledem k tomu, že podle prognózy útvarů Komise z podzimu 2014 činila v roce 2013 průměrná míra inflace v eurozóně 1,4 %, což představuje pokles oproti 2,5 % v roce 2012; vzhledem k tomu, že inflace v eurozóně od počátku roku 2014 pokračuje v sestupném trendu, její odhadovaná výše za rok 2014 je 0,5 % a v září dosáhla nejnižší úrovně, 0,3 %; vzhledem k tomu, že celková míra inflace harmonizovaného indexu spotřebitelských cen (HICP) v některých členských státech klesla v září 2014 na 0 % a níže a v roce 2015 zůstane pod cílovou hodnotou; |
J. |
vzhledem k tomu, že k poklesu míry inflace v eurozóně přispěly především nízké ceny energií, zejména ropy; |
K. |
vzhledem k tomu, že veřejné a soukromé investice v eurozóně stagnují na úrovni výrazně nižší, než byla úroveň před vypuknutím krize; vzhledem k tomu, že mezi velkými podniky je nyní běžné využívat prostředí „levných peněz“ k prospěchářským zpětným odkupům, nikoli k novým investicím; vzhledem k tomu, že relativní podíl investic na HDP v eurozóně trvale klesal i před krizí a urychleně potřeboval oživit; |
L. |
vzhledem k tomu, že míra růstu agregátu M3 i nadále zpomaluje, z 3,5 % v prosinci 2012 na 1 % v prosinci 2013; |
M. |
vzhledem k tomu, že úvěry poskytované soukromému sektoru se posunuly dále do záporných hodnot a v prosinci 2013 bylo meziroční tempo změny -2,3 %, oproti -0,7 % v prosinci 2012; vzhledem k tomu, že jedním z hlavních problémů, které oddalují hospodářské oživení, je nedostatek úvěrových prostředků, jenž postihuje malé a střední podniky v některých členských státech; vzhledem k tomu, že v letech 2008 až 2013 poklesly půjčky malým a středním podnikům o přibližně 35 %; vzhledem k tomu, že je nezbytné usnadnit tok úvěrů ve prospěch malých a středních podniků, neboť zaměstnávají 72 % pracovní síly eurozóny a vykazují vyšší hrubou tvorbu pracovních míst než velké podniky; |
N. |
vzhledem k tomu, že předním problémem zůstává finanční roztříštěnost a malé a střední podniky musí nést mnohem vyšší výpůjční náklady, a to zejména v zemích eurozóny, které jsou již postiženy vážnou hospodářskou situací, což narušuje fungování jednotného trhu, zpomaluje oživení a umocňuje rozdíly mezi zeměmi; vzhledem k tomu, že by výsledky komplexního posouzení evropských bank měly mít pozitivní dopad na stávající měnové politiky a na ochotu bank posílit své úvěrové činnosti, zejména ve vztahu k reálné ekonomice; |
O. |
vzhledem k tomu, že velikost rozvahy eurosystému v průběhu roku 2013 soustavně klesala, což odráželo skutečnost, že banky uhrazovaly finanční prostředky pocházející z dlouhodobějších refinančních operací; |
P. |
vzhledem k tomu, že Rada guvernérů ECB rozhodla v červenci 2013, že bude poskytovat signalizaci budoucí měnové politiky, a uvedla, že očekává, že klíčové úrokové sazby zůstanou na stávajících nebo nižších úrovních delší dobu; |
Q. |
vzhledem k tomu, že by účinky případného kvantitativního uvolňování v eurozóně byly pravděpodobně tlumeny nadměrným zprostředkováváním úvěrů v bankovním sektoru; |
R. |
vzhledem k tomu, že článek 282 SFEU stanoví, že prvořadým cílem Evropského systému centrálních bank (ESCB) je udržovat cenovou stabilitu; vzhledem k tomu, že článek 127 SFEU stanoví, že aniž je tento prvořadý cíl dotčen, musí ESCB podporovat obecné hospodářské politiky v Unii; vzhledem k tomu, že článek 123 SFEU a článek 21 statutu Evropského systému centrálních bank a ECB zakazují přímý nákup dluhových nástrojů vydaných orgány, institucemi nebo jinými subjekty EU nebo vnitrostátními veřejnoprávními orgány nebo jinými subjekty ze strany národních centrálních bank nebo ECB; vzhledem k tomu, že, že pro několik členských států byla tato skutečnost nezbytnou podmínkou pro vstup do hospodářské a měnové unie; vzhledem k tomu, že takovéto nákupy jsou na sekundárních trzích povolené; |
Měnová politika
1. |
vítá rychlou reakci ECB tváří v tvář velmi obtížnému prostředí a skutečnost, že měnová politika byla zaměřena na snížení stresu finančních trhů v eurozóně a na obnovení důvěry investorů v jednotnou měnu; vítá připravenost ECB učinit vše pro záchranu eura; konstatuje kladné všeobecné snížení dlouhodobých domácích výnosů, zejména v nejzadluženějších zemích eurozóny, na úroveň nevídanou od začátku krize; konstatuje, že nízké výnosy nevedly k tvorbě pracovních míst a růstu a že nedostatky v obou těchto oblastech ohrožují finanční stabilitu; |
2. |
konstatuje, že využívání hlavních refinančních operací a střednědobých a dlouhodobých refinančních operací s úplným přidělováním za pevné sazby, stejně jako mezní zápůjční facility, nouzové pomoci v oblasti likvidity a vkladové facility zůstalo po celý rok 2013 na značně vysoké úrovni, což dokládá pokračující narušení transmisního mechanismu měnové politiky a mezibankovního úvěrového trhu eurozóny, ačkoli se situace značně zlepšila ve srovnání s předchozími roky, jak dokládá stabilizace rozpětí a postupná normalizace na mezibankovních trzích, stejně jako zmírnění nerovnováh v rámci systému TARGET II; |
3. |
je povzbuzen stabilizací míry nerovnováh v rámci systému TARGET II během roku 2013; zdůrazňuje, že systém zúčtování plateb TARGET II sehrál zásadní úlohu při zajištění integrity finančního systému eurozóny; |
4. |
zůstává hluboce znepokojen tím, že hospodářská aktivita zůstává nízká, že rok 2013 byl pro eurozónu v pořadí již druhým rokem záporného růstu HDP, přičemž v prvních třech čtvrtletích roku 2014 byl růst HDP nízký, a že v mnoha členských státech eurozóny dosáhla míra nezaměstnanosti výše, která ohrožuje stabilitu eurozóny a oslabuje veřejnou a politickou podporu evropského projektu; |
5. |
zdůrazňuje, že je znepokojen tím, že od roku 2011 v eurozóně soustavně klesá míra inflace a že mezi členskými státy existují v míře inflace rozdíly; zdůrazňuje, že existuje značná mezera mezi výslovným cílem ECB udržovat střednědobou míru inflace těsně pod 2 % a stávající mírou inflace, která se blíží nule a v některých členských státech eurozóny má dokonce zápornou hodnotu; je znepokojen skutečností, kterou potvrdil i prezident ECB, že stávající deflační trendy by mohly vést k odkotvení střednědobých až dlouhodobějších inflačních očekávání; |
6. |
uznává, že probíhající proces korekce rozvah ve finančních i nefinančních odvětvích v kombinaci s vysokou mírou nezaměstnanosti tlumil v eurozóně v roce 2013 i nadále hospodářskou činnost; |
7. |
pozorně sleduje možná rizika deflace; připomíná, že míra inflace v eurozóně, jež je blízká nule, narušuje účinnost měnové politiky; chápe, že EC přisuzuje velmi nízkou inflaci krátkodobým efektům a že doufá, že střednědobý cíl bude splněn, aniž by došlo k fázi deflace; přesto konstatuje, že ECB revidovala odhady inflace pro rok 2015 a 2016 a dále je snížila (o 0,1 až 0,2 %); |
8. |
zdůrazňuje, že míra očekávané inflace v příštích letech, která nedosahuje stanovených cílových hodnot, bude mít dopad na programy snižování zadlužení v několika členských státech; |
9. |
zdůrazňuje, že s ohledem na další očekávané akomodativní politiky, jako je kvantitativní uvolňování, a na stávající legislativní otázky týkající se programu přímých měnových transakcí má zásadní význam, aby panovala právní srozumitelnost a jistota, která umožní účinné provedení těchto nástrojů se zřetelem na stanovisko generálního advokáta Soudního dvora Evropské unie Pedra Cruze Villalóna ze dne 14. ledna 2015 ve věci C-62/14; |
10. |
zdůrazňuje, že nižší výpůjční náklady členských států jdou ruku v ruce s rostoucím veřejným zadlužením, v mnoha případech ve výši téměř 100 % HDP a více, a varuje, že nová krize by mohla způsobit přehodnocení rizika ze strany finančních trhů; |
11. |
upozorňuje, že prognózy ECB zveřejněné v roce 2013 nepředjímaly stávající souběh stagnujícího růstu a velmi nízké inflace a dokonce signály deflace; žádá za těchto okolností, aby se k současným prognózám silnějšího hospodářského růstu a znatelně vyšší inflace v letech 2015 a 2016 přistupovalo opatrně; |
12. |
je přesvědčen, že špatné rozvahy nejen poškozují banky, ale negativně ovlivňují i podniky a další subjekty v soukromé sféře, protože nedostatek kapitálu a finančních prostředků ochromuje schopnost podniků udržet si konkurenceschopnost, růst a v konečném důsledku i zachovat a vytvářet pracovní místa; |
13. |
domnívá se, že je zásadně důležité vytvořit podmínky pro opětovný růst investic v eurozóně, a to jak ve veřejné, tak v soukromé sféře a přitom brát v úvahu, že ačkoli ECB pokračuje v provádění opatření s cílem zachovat příznivé podmínky financování, k nárůstu investic zatím nedošlo; vyzývá v této souvislosti členské státy, aby řešily základní příčiny finanční roztříštěnosti, jako jsou odchylující se struktury rizik, které v jednotlivých zemích zvyšují náklady na půjčky; požaduje rovněž, aby členské státy provedly vhodné strukturální reformy, a znovu tak znovu vytvořily příznivé podnikatelské prostředí, zejména na základě provedení doporučení pro jednotlivé země; |
14. |
vybízí ECB, aby v rámci své politiky navyšování rozvahy zvážila nákup projektových dluhopisů EIB, které financují některé z produktivnějších investic v eurozóně, a to zejména dluhopisů z těch projektů, které Komise po provedení analýzy nákladů a přínosů označila za projekty s evropskou přidanou hodnotou, obzvláště projekty TEN-T v oblasti energetiky a dopravy a projety týkající se jednotného digitálního trhu; |
15. |
bere na vědomí, že Mario Draghi v projevu proneseném dne 22. srpna 2014 na každoročním sympoziu centrálních bank v Jackson Hole konstatoval, že je zapotřebí provést kroky na obou stranách ekonomiky, a uvedl následující: že politiky úhrnné poptávky musí doprovázet vnitrostátní strukturální reformy a politiky; že na straně poptávky měnová politika může a měla by hrát ústřední roli – což v současné době znamená provádění akomodativní měnové politiky po dlouhou dobu –; že existuje prostor pro to, aby fiskální politika hrála po boku měnové politiky větší úlohu, ale že je třeba zohlednit udržitelnost veřejného dluhu; a že zatímco je nutné přepracovat veřejné investice za účelem jak spuštění investic soukromých, tak usnadnění provádění vnitrostátních strukturálních reforem, je také nutné zdůraznit klást důraz na opatření fiskální politiky; |
16. |
souhlasí s prezidentem Draghim, že by mohla být flexibilita ve stávajících pravidlech Paktu o stabilitě a růstu lépe využita k řešení problému slabého hospodářského oživení a k akomodaci nákladů na nezbytné strukturální reformy; |
17. |
souhlasí s prezidentem Draghim, že existuje prostor pro dosažení takové podoby fiskálních politik, jež by více podporovala růst, a pro zmírnění daňového zatížení rozpočtově neutrálním způsobem; |
18. |
souhlasí s prezidentem Draghim, že podle všeho budou nutná i doplňující opatření na úrovni EU, aby byla zajištěna jak odpovídající souhrnná pozice, tak program pro velké veřejné investice; |
19. |
konstatuje, že vedle snížení hlavních úrokových sazeb a zvýšení refinančních operací přijala ECB inovační nástroje, jako cílené dlouhodobější refinanční operace (TLTRO) a nové komunikační strategie, jako je signalizace budoucí měnové politiky; |
20. |
domnívá se, že mechanismus přenosu měnové politiky nefunguje dobře a že nástroje měnové politiky, které ECB od začátku krize používá, sice skýtají vítanou úlevu finančním trhům, jež se nacházejí v obtížné situaci, avšak nemohou samy o sobě účinně bojovat proti finanční roztříštěnosti, stimulovat růst nebo zlepšit situaci na trhu práce; vybízí ECB, aby zajistila, aby její politiky lépe reflektovaly reálnou ekonomiku, zejména pokud jde o malé a střední podniky; |
21. |
je toho názoru, že kvůli značnému omezení mechanismu přenosu měnové politiky jsou omezeny i kladné dopady rozhodnutí o snížení hlavních úrokových sazeb ECB; upozorňuje, že v dlouhodobém horizontu mohou velmi nízké úrokové sazby způsobit poruchy v podnikatelském sektoru a poškodit soukromé úspory a penzijní plány; |
22. |
vítá opatření, která ECB ohlásila v červnu 2014, zaměřená na zlepšení fungování mechanismu přenosu měnové politiky; bere na vědomí, že operace TLTRO vytvářejí poprvé vazbu mezi úvěry poskytovanými bankami nefinančnímu soukromému sektoru a výší refinancování, na které si banky mohou činit nárok; doufá, že výsledky přezkumu kvality aktiv zlepší využívání operací TLTRO evropskými bankami, a tím podpoří přenos likvidity do reálné ekonomiky; |
23. |
bere na vědomí oznámení ECB, že bude v zájmu toho, aby operace TLTRO vedly k většímu úvěrovému uvolňování, nakupovat cenné papíry zajištěné aktivy (ABS) a kryté dluhopisy; zdůrazňuje, že takové zásahy na trhu s ABS by měly být dostatečně významné na to, aby měly vliv na úvěrové sazby pro MSP a snížily fragmentaci, a že je nutné provádět je transparentním způsobem, který nezatíží rozvahu ECB nadměrným rizikem; |
24. |
zdůrazňuje, že je znepokojen značnou roztříštěností podmínek poskytování úvěrů malým a středním podnikům v různých zemích eurozóny i současným rozdílem mezi sazbami financování poskytovanými malým a středním podnikům a sazbami poskytovanými větším společnostem; trvá na tom, že nedávná opatření na podporu zvýšení úvěrů poskytovaných bankami, jež ohlásila ECB, tyto již dlouho přetrvávající problémy řádně neřeší a že by ECB měla prozkoumat příčinné faktory bránící přístupu malých a středních podniků k úvěrům; vyzývá ECB, aby prověřila, zda tento nedostatek nějakým způsobem koreluje s koncentrací v bankovním odvětví; |
25. |
zdůrazňuje, že se započtením opatření ohlášených v červnu a v září 2014 se má rozvaha ECB znovu přiblížit velikosti, kterou měla na začátku roku 2012; konstatuje, že toto předpokládané zvýšení volá po velké obezřetnosti ze strany ECB, pokud jde o úvěrová rizika, která v konečném důsledku nese; |
26. |
domnívá se, že poté, co znovu nastanou normální ekonomické podmínky, by měla být celková výše implicitních dotací, které byly dosud poskytnuty, postupně získána zpět ku prospěchu daňových poplatníků; |
27. |
podotýká, že ECB opakovaně deklarovala, že je v případě nadmíru dlouhého období nízké inflace připravena sáhnout v rámci svého mandátu k dalším nekonvenčním nástrojům a změnit velikost a složení svých intervencí; je nadále otevřen dalším nekonvenčním opatřením, ale zdůrazňuje, že tato opatření nebudou dostatečná bez správné kombinace fiskální politiky, investic a strukturálních reforem; |
28. |
zdůrazňuje, že by se dopad momentálně využívaných opatření nekonvenční měnové politiky na reálnou ekonomiku neměl přeceňovat; zdůrazňuje, že tato opatření mají přechodnou povahu a jejich cílem by mělo být poskytnout členským státům čas ke konsolidaci jejich fiskální situace a provedení strukturálních reforem za účelem stimulace hospodářského růstu a dosažení zlepšení na trhu práce; |
29. |
konstatuje, že provádění nekonvenčních měnových politik po dlouhou dobu může zhoršit deformaci kapitálového trhu; žádá ECB, aby nalezla správnou rovnováhu mezi riziky vyplývajícími z předčasného ukončení akomodativní měnové politiky a riziky a náklady, které vyplývají z deformací, jež mohou být výsledkem této politiky; žádá proto ECB, aby přesně nastavila nestandardní přístup tak, aby omezila tyto deformace; |
30. |
připomíná, že měnová politika nemůže sama stimulovat úhrnnou poptávku, pokud ji nedoprovázejí vhodné vnitrostátní fiskální a strukturální reformy a politiky na vnitrostátní úrovni; |
31. |
zdůrazňuje, že – jak prokázaly zkušenosti z let před krizí – stabilní míry inflace, v souladu s cílem střednědobé míry definované ECB, mohou mít souvislost s neudržitelnou dynamikou soukromého dluhu, což podtrhuje význam toho, že je nutné řešily bubliny na trhu s aktivy a růst úvěrů, i když je zaručena cenová stabilita; |
32. |
připomíná, že nezávislost ECB při provádění měnové politiky, zakotvená ve Smlouvách, má nezbytnou úlohu pro plnění cíle zajištění cenové stability, tj. udržení inflace těsně pod 2 %; připomíná, že všechny vlády a vnitrostátní veřejné orgány by rovněž neměly požadovat po ECB, aby činila určité kroky; |
33. |
připomíná, že všichni členové Generální rady ECB jsou vázáni u přijatých rozhodnutí, jež zůstávají důvěrná, pokud nebylo rozhodnuto o jejich zveřejnění; |
34. |
vyzývá ECB, aby učinila krok zpět v souvislosti se svou úlohou v rámci Trojky, a posílila tak svou nezávislost na politických rozhodnutích; |
35. |
připomíná, že článek 127 SFEU stanoví, že aniž je dotčen její prvořadý cíl, podporuje ECB obecné hospodářské politiky v Unii, jak je dále stanoveno v článku 282 SFEU; v tomto ohledu zdůrazňuje význam měnového dialogu; |
36. |
zdůrazňuje, že jasné oddělení měnové a fiskální politiky znamená, že měnový orgán by neměl poskytovat subvence institucím, které profitují z poskytování likvidity, jelikož se takové poskytování subvencí rovná fiskální politice; |
37. |
s politováním konstatuje, že ECB překročila svůj mandát daný Smlouvou, jak lze vidět v dopisech bývalého prezidenta ECB španělské, italské a irské vládě; |
38. |
vítá krok vpřed, jenž ECB učinila s cílem zveřejnit souhrnné zápisy ze svých schůzí, a vítá zahájení této praxe od ledna 2015; vítá skutečnost, že Rada guvernérů ECB takto splnila požadavek, který Parlament činil u všech výročních zpráv ECB; |
39. |
domnívá se, že centrální banky po celém světě by měly aktivně pracovat na tom, aby se vyhnuly každé politice, která by mohla mít negativní dopad na ostatní; konstatuje, že některé centrální banky žádají jiné centrální banky, aby přijaly potenciální negativní dopady měnových politik dlouho poté, co jednostranně uplatnily vlastní politiky; |
40. |
je toho názoru, že informace, které se nedávno dostaly na veřejnost, zdůrazňují význam uvážlivého používání nouzové pomoci v oblasti likvidity (ELA) v budoucnu; zdůrazňuje, že nelze znovu připustit, aby se bankovní odvětví členského státu tímto způsobem zadlužilo v podstatné procentní výši svého HDP; |
41. |
vybízí ECB, aby i nadále zlepšovala svou politiku v oblasti rovnosti žena a mužů při jmenování do funkcí, aby tak vyrovnala stávající nepoměr; vítá jmenování paní Danièle Nouyové do funkce ředitelky dohledu nad evropským bankovním odvětvím, především z důvodu jejích velkých zásluh a zkušeností; |
42. |
je přesvědčen, že větší zaměření na růst a veřejné investice (např. balíček investic ve výši 300 miliard EUR, který navrhl předseda Komise Jean-Claude Juncker) by vhodně doplňovalo úsilí ECB o zvýšení zaměstnanosti a růstu v Evropě; |
Finanční stabilita
43. |
vítá skutečnost, že jednotný mechanismus dohledu (SSM), první pilíř bankovní unie, začal dne 4. listopadu 2014 fungovat v plném rozsahu; konstatuje, že tento významný krok evropské finanční integrace byl uskutečněn díky úspěšnému dokončení přípravné práce, včetně přezkumu kvality aktiv; děkuje ECB za to, že využívá své věrohodnosti na podporu evropského bankovního systému; klade důraz na to, že funkce právního dohledu a měnové politiky ECB nelze směšovat; |
44. |
podotýká, že přezkum kvality aktiv a zátěžový test, které provedl Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) ve spolupráci s jednotným mechanismem dohledu, ukázal, že evropský bankovní systém se i nadále potýká s nestabilitou; doufá, že výsledky přezkumu kvality aktiv přiměřeným způsobem zohledňují veškerá rizika, aby se zabránilo „japonizaci“ evropského bankovnictví a k přetrvávajícímu výskytu půjček, které není možné splatit; |
45. |
domnívá se, že ECB má velkou zodpovědnost, pokud jde o zajištění toho, aby se budoucí rekapitalizace bank prováděly prostřednictvím rekapitalizace z vlastních zdrojů („bail-in scheme“) v případě obtížného nebo nemožného přístupu na trhy; |
46. |
vyzývá ECB k tomu, aby ve své každodenní praxi zajistila úplné oddělení měnové politiky od své úlohy bankovního dohledu; |
47. |
zdůrazňuje, že cílem SSM je zajistit důvěru bankovní sektor eurozóny, a tudíž finanční stabilitu; připomíná, že zásadní roli při zajišťování důvěryhodnosti nového režimu dohledu hraje demokratická odpovědnost nového SSM vůči Parlamentu; zdůrazňuje proto význam interinstitucionální dohody mezi Parlamentem a ECB uzavřené v listopadu 2013 o praktických podmínkách uplatňování demokratické odpovědnosti SSM a jejího úplného provedení; |
48. |
podporuje myšlenku, že aby bylo odepisování závazků věrohodnější a účinnější, měly by se v evropských právních předpisech přistoupit k oddělení rizikovější investiční činnosti od tradičního bankovnictví; |
49. |
zastává názor, že nedávné zátěžové testy zcela jasně ilustrují hranice stávajícího interinstitucionálního systému, jelikož se tyto testy vůbec nezabývaly možností deflace, přestože tato deflační rizika nejsou vůbec podružná; |
50. |
konstatuje, že navzdory relativně nízkým ziskům pokračují banky eurozóny plynule v posilování svých kapitálových pozic prostřednictvím kombinace zvyšování kapitálu a snižování rizikově vážených aktiv a také pomocí státní podpory; je si vědom toho, že v několika případech došlo k navýšení kapitálu v rámci programů finanční pomoci ze strany členských států; |
51. |
je znepokojen tím, že mnoho bank eurozóny je nadále závislých na financování centrální bankou; považuje za zásadní vytvořit řádně regulovanou unii kapitálového trhu s cílem omezit nadměrnou závislost hospodářství zemí eurozóny na bankovním systému; |
52. |
poukazuje na to, že upevnění řádného vedení bank vede ke zvýšení důvěry v bankovnictví, a přispívá tím i k finanční stabilitě; |
53. |
upozorňuje, že operace s vládními dluhopisy jsou pro banky eurozóny i nadále předním zdrojem zisků, přestože úvěry poskytované nefinančnímu soukromému sektoru zůstávají slabé; domnívá se, že je nutné urychlit odbornou a legislativní práci týkající se rizik spojených s vládním dluhem; vyzývá ECB, aby varovala banky, které neustále zvyšují držbu vládních dluhopisů a zároveň omezují úvěrování soukromého sektoru; |
54. |
vítá legislativní návrh strukturální reformy bank, který předložila Evropská komise; konstatuje, že podobné reformy zavedlo již několik členských států; vyzývá ECB, aby spolupracovala s dalšími příslušnými institucemi na vytvoření udržitelné strukturální reformy na evropské úrovni, která by ukončila poskytování dotací obchodní činnosti velkých finančních institucí a vytvořila rovné podmínky pro finanční služby; |
55. |
připomíná, že jednotný mechanismus pro řešení krizí (SRM), druhý pilíř bankovní unie, vstoupí v platnost na začátku roku 2015; zdůrazňuje, že je třeba pokračovat v práci na třetím pilíři bankovní unie; |
o
o o
56. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a Evropské centrální bance. |
Středa, 11. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/37 |
P8_TA(2015)0062
Výroční zpráva za rok 2013 o ochraně finančních zájmů Evropské unie – boji proti podvodům
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 k výroční zprávě za rok 2013 o ochraně finančních zájmů Evropské unie – boji proti podvodům (2014/2155(INI))
(2016/C 316/04)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na čl. 325 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na svá usnesení k předchozím výročním zprávám Komise a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), |
— |
s ohledem na zprávu Komise ze dne 17. července 2014 nazvanou „Ochrana finančních zájmů Evropské unie – boj proti podvodům – výroční zpráva za rok 2013“ (COM(2014)0474) a na její doprovodné pracovní dokumenty (SWD(2014)0243, SWD(2014)0244, SWD(2014)0245, SWD(2014)0246, SWD(2014)0247 a SWD(2014)0248), |
— |
s ohledem na výroční zprávu úřadu OLAF za rok 2013, |
— |
s ohledem na zprávu o činnosti dozorčího výboru úřadu OLAF: únor 2013 – leden 2014, |
— |
s ohledem na výroční zprávu Účetního dvora o plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2013 spolu s odpověďmi orgánů, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 29. září 2014 nazvané „Ochrana rozpočtu EU do konce roku 2013“ (COM(2014)0618), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. února 2014 nazvané „Zpráva o boji proti korupci v EU“ (COM(2014)0038), |
— |
s ohledem na zvláštní zprávu Eurobarometru č. 397 o korupci, |
— |
s ohledem na zprávy Komise o výpadku příjmů z DPH, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 250/2014 ze dne 26. února 2014, kterým se zavádí program na podporu činností v oblasti ochrany finančních zájmů Evropské unie (program Hercule III) a zrušuje rozhodnutí č. 804/2004/ES (1), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Rady ze dne 17. července 2013 o zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce (COM(2013)0534), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (2), |
— |
s ohledem na návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. července 2012 o boji vedeném trestněprávní cestou proti podvodům poškozujícím finanční zájmy Unie (COM(2012)0363), který předložila Komise, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 15. září 2011 o úsilí EU v boji proti korupci (4), na své prohlášení ze dne 18. května 2010 o úsilí EU v boji proti korupci (5) a na sdělení Komise ze dne 6. června 2011 nazvané „Boj proti korupci v EU“ (COM(2011)0308), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (6), |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN proti korupci; |
— |
s ohledem na trestněprávní a občanskoprávní úmluvy Rady Evropy týkající se korupce, |
— |
s ohledem na článek 52 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro rozpočtovou kontrolu a stanoviska Výboru pro regionální rozvoj a Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A8-0024/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že rozpočet EU, do kterého členské státy přispívají proporcionálně podle společných objektivních kritérií, podporuje provádění politik Unie a představuje vyjádření jednoty a nástroj pokroku evropské integrace; |
B. |
vzhledem k tomu, že by ochrana finančních zájmů EU spolu se zásadou zdravého finančního řízení měla zajistit, aby příjmy a výdaje rozpočtu přispívaly k dosažení priorit a cílů EU a ke zvyšování důvěry občanů prostřednictvím ujištění, že jejich peníze jsou využívány transparentně, v plném souladu s cíli a politikami EU a v zájmu občanů EU; |
C. |
vzhledem k tomu, že různorodost právních a správních systémů v členských státech představuje náročné prostředí pro odstranění nesrovnalostí a boj proti podvodům, přičemž případné nesprávné použití finančních prostředků EU s sebou nese nejen ztráty pro jednotlivce, ale také kolektivní škody, a poškozuje zájmy každého členského státu i celé Unie; |
D. |
vzhledem k tomu, že Komise za účelem posílení stávajících opatření, např. Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, v oblasti boje proti podvodům, korupci, praní peněz a jiným nezákonným činnostem poškozujícím finanční zájmy Unie předložila dva návrhy trestněprávních nástrojů – směrnici o ochraně finančních zájmů a nařízení o zřízení Úřadu evropského veřejného žalobce, jejichž cílem je zajistit efektivnější vyšetřování a lepší ochranu peněz daňových poplatníků v celém evropském prostoru svobody, bezpečnosti a práva; |
E. |
vzhledem k tomu, že boj proti podvodům, korupci a praní peněz v Unii musí být prioritou politické činnosti orgánů a institucí Společenství, a že je proto klíčové zajistit policejní a soudní spolupráci mezi členskými státy; |
I. Odhalování a oznamování nesrovnalostí, jež mají podvodnou povahu i nikoli
1. |
bere na vědomí zprávu Komise o ochraně finančních zájmů Evropské unie – Boj proti podvodům – výroční zpráva za rok 2013 („výroční zpráva Komise“); vítá širokou škálu právních a správních opatření přijatých Komisí od roku 2011, které vytvořily novou situaci pro další posílení ochrany finančních zájmů Unie; zdůrazňuje, že stávající nedostatečné výsledky v boji proti podvodům nejsou způsobeny chybějícími právními předpisy, ale jejich neuspokojivým prováděním; žádá Komisi, aby ve své příští zprávě bez větších časových prodlev reagovala na požadavky Parlamentu vznesené v souvislosti s jejími přechozími zprávami o ochraně finančních zájmů; |
2. |
připomíná, že v současné situaci, kdy členské státy EU zažívají hospodářské obtíže a v rozpočtu EU nejsou k dispozici dostatečné prostředky, má ochrana finančních zájmů Evropské unie mimořádný význam; zdůrazňuje, že finanční prostředky EU musí být řádně spravovány a co nejefektivněji využívány; |
3. |
konstatuje, že v roce 2013 bylo Komisi oznámeno celkem 15 779 nesrovnalostí, z nichž 14 170 představovalo nepodvodné a 1 609 podvodné nesrovnalosti a které souhrnně představovaly částku ve výši přibližně 2,14 miliardy EUR, z čehož zhruba 1,76 miliardy EUR souviselo s výdaji, což představuje 1,34 % všech plateb, a zbývající částka ve výši 380 milionů EUR odpovídala 1,86 % hrubých tradičních vlastních zdrojů, jež byly vybrány; |
4. |
konstatuje, že ačkoli se celkový finanční dopad nepodvodných nesrovnalostí oznámených v roce 2013 snížil přibližně na 1,84 miliardy EUR, což je o 38 % méně než v roce 2012, počet evidovaných nesrovnalostí se ve srovnání s předchozím rokem zvýšil o 16 %; dále konstatuje, že se počet podvodných nesrovnalostí oznámených v roce 2013 zvýšil o 30 % ve srovnání s rokem 2012, přičemž jejich finanční dopad odpovídající 309 milionům EUR finančních prostředků EU klesl o 21 %; |
5. |
konstatuje, že vzhledem k novým informacím získávaným v důsledku významných změn ve způsobu, jakým členské státy a Komise podávají zprávy o nesrovnalostech, došlo ke změně zaměření ve výroční zprávě Komise za rok 2013, a to od nesrovnalostí řešených v obecné rovině na nesrovnalosti oznámené jako podvody; vyzývá Komisi, aby v tomto přístupu pokračovala ve své příští výroční zprávě o ochraně finančních zájmů EU – boji proti podvodům; naléhavě však vyzývá Komisi, aby dále zvýšila dostupnost informací a zlepšila analýzy o rozsahu, druhu a dopadu nepodvodných nesrovnalostí ve světle podstatně vyšších počtů právě tohoto druhu nesrovnalostí a souvisejících negativních finančních důsledků, které poškozují finanční zájmy EU; |
6. |
zdůrazňuje, že podle ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie mají jak Komise, tak členské státy povinnost učinit vše, co je v jejich silách, pro úspěch boje proti podvodům, korupci a všem ostatním formám protiprávní činnosti poškozujícím finanční zájmy Unie; připomíná, že zásadním předpokladem pro zabezpečení účinné ochrany finančních zájmů Unie je úzká spolupráce mezi Komisí a členskými státy a jejich koordinace a že je tedy nutné tuto spolupráci a koordinaci posilovat a zajistit, aby byla co nejúčinnější; upozorňuje na to, že ochrana finančních zájmů Unie vyžaduje přístup, který se stejnou měrou zabývá zdroji i výdaji; |
7. |
konstatuje, že odhalování a hlášení možných nesrovnalostí podvodného charakteru vykazuje za posledních pět let celkově mírně klesající trend, avšak počet nesrovnalostí, o nichž nebyla podána zpráva jako o podvodných, se podstatně zvýšila; žádá Komisi, aby podrobněji přezkoumala hlavní důvody stojící v pozadí zvýšení počtu nesrovnalostí a provedla analýzu, jež zodpoví otázku, zda tento trend je způsoben tím, že se více daří zjišťovat případy nesrovnalostí, nebo tím, jak členské státy jednotlivé případy klasifikují; |
8. |
je přesvědčen, že prostředky trestního práva ve směrnici o ochraně finančních zájmů budou efektivní pouze tehdy, budou-li schopny poskytnout jasnou definici trestných činů v oblasti ochrany finančních zájmů, minimální a maximální trestní sazby odnětí svobody platné ve všech zúčastněných členských státech a minimální pravidla v oblasti promlčecích lhůt a budou-li tato ustanovení následně stejně a účinně uplatňována všemi členskými státy; |
Příjmy – vlastní zdroje
9. |
vítá skutečnost, že 98 % tradičních vlastních zdrojů se vybírá bez větších problémů, přičemž ohlášené podvody představují 0,29 % hrubých stanovených tradičních vlastních zdrojů (v hodnotě 61 milionů EUR) a nepodvodné nesrovnalosti představují 1,57 % tradičních vlastních zdrojů (v hodnotě 327,4 milionu EUR); konstatuje, že zjištěné případy podvodů a nesrovnalostí dosahovaly v roce 2013 výše 380 milionů EUR, z čehož celkem 234 milionů EUR bylo zpětně získáno členskými státy; konstatuje zejména skutečnost, že tato 62 % míra zpětného získávání u tradičních vlastních zdrojů v roce 2013 představuje nejlepší výsledek za poslední desetiletí; |
10. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že v roce 2013 většina částek evidovaných v aplikaci pro účely hlášení podvodů a nesrovnalostí v oblasti vlastních zdrojů OWNRES v EU-28 souvisela s celními řízeními ohledně propuštění zboží do volného oběhu, a to pokud jde o podvody (93 %) i nesrovnalosti (87 %); vyzývá Komisi, aby podnikla příslušné kroky zaměřené na posílení celního řízení ohledně propuštění zboží do volného oběhu s cílem zvýšit odolnost tohoto řízení vůči případům podvodů a nesrovnalostí; |
11. |
je znepokojen tím, že míra zpětného získávání prostředků v případech podvodů dosahovala v roce 2013 v aplikaci pro účely hlášení podvodů a nesrovnalostí v oblasti vlastních zdrojů OWNRES pouze 23,74 %, což je méně než průměrná míra pro období 2008–2012 ve výši 33,5 %; poukazuje na to, že míra zpětného získávání v případě nesrovnalostí za rok 2013 činí 67,9 %; obecně zdůrazňuje odpovědnost orgánů členských států a útvarů Komise při vymáhání neoprávněně vyplacených částek a vyzývá je, aby se této odpovědnosti řádně chopily a podstatně zvýšily míru zpětného získávání v případech podvodů, která je obecně na výrazně nižší úrovni v porovnání s mírou zpětného získávání vyplacených prostředků u nepodvodných nesrovnalostí; |
12. |
vítá, že Evropská unie v roce 2013 podepsala Protokol OSN o odstranění nezákonného obchodu s tabákovými výrobky; bere na vědomí, že tento protokol podepsalo 15 členských států, ale že jej v současnosti ratifikovalo pouze Rakousko; vyzývá proto zbývající členské státy, aby příslušné ratifikační procesy dokončily co nejdříve; |
13. |
zdůrazňuje, že v důsledku pašování vysoce zdaněného zboží přichází rozpočet EU a členských států o značné příjmy a že přímé ztráty příjmů z cel, k nimž v EU dochází v souvislosti s pašováním cigaret, se odhadují na více než 10 miliard EUR ročně; žádá mimo jiné, aby byla věnována pozornost obchodování s padělanými značkami zboží, které poškozuje jak daňové orgány členských států, tak evropské podniky; |
14. |
odkazuje na probíhající činnost zaměřenou na zdokonalení údajů o hrubém národním důchodu (HND) a na body uvedené ve zvláštní zprávě Evropského účetního dvora č. 11/2013 vyzývající ke kratšímu a cílenějšímu ověření údajů o HND a k lepšímu podávání zpráv a koordinaci v souvislosti s výsledky, tak aby se zvýšila spolehlivost systému HND a jeho příspěvek k výpočtu příjmů EU; |
15. |
konstatuje, že zachycení skryté ekonomiky ve vnitrostátních účtech by mělo přispět k zajištění úplnějších a spolehlivějších údajů o HND, a vyzývá proto Komisi a Eurostat, aby prohloubily spolupráci s vnitrostátními statistickými institucemi s cílem zajistit, aby byl s využitím nejaktuálnějších informací tento prvek koherentně a srovnatelně řešen ve všech členských státech; |
16. |
zdůrazňuje skutečnost, že v mnoha členských státech stále dochází k vysokému výpadku DPH v důsledku podvodů s DPH a vyhýbání se daňové povinnosti; zdůrazňuje, že je v pravomoci Komise kontrolovat opatření přijatá členskými státy a dohlížet na ně; vyzývá proto Komisi, aby v plné míře využila svých pravomocí s cílem pomoci členským státům v boji proti podvodům s DPH a vyhýbání se daňové povinnosti; |
17. |
konstatuje dále, že ve členských státech bylo v roce 2013 zaznamenáno 133 případů pašování cigaret, což odpovídá odhadované částce tradičních vlastních zdrojů ve výši přibližně 7 milionů EUR; zdůrazňuje, že tento trend znamená prudký pokles v porovnání s rokem 2012, kdy bylo ohlášeno 224 případů představujících přibližně 25 milionů EUR; je vážně znepokojen skutečností, že Dánsko, Estonsko, Španělsko, Francie, Kypr, Lucembursko, Portugalsko, Slovinsko, Slovensko a Švédsko neoznámily v roce 2013 Komisi žádný případ pašování cigaret, a zpochybňuje účinnost postupu podávání zpráv v těchto členských státech; naléhavě žádá všechny členské státy, aby přesně a včas hlásily Komisi případy pašování a padělání, aby bylo možné lépe odhadnout negativní dopad na tradiční vlastní zdroje; |
18. |
bere na vědomí, že Komise zveřejní studii proveditelnosti systémů pro sledování a dohledávání tabákových výrobků; zdůrazňuje, že se jedná o významný krok v boji proti pašování; žádá Komisi, aby navrhla a zavedla otevřený a konkurenceschopný systém sledování a dohledávání tak, aby návrh a provedení tohoto systému neupřednostňovaly jediného nebo jen několik poskytovatelů řešení; |
Systém pro kontrolu přepravy zboží podléhajícího spotřebním daním
19. |
připomíná, že
|
Výdaje
20. |
upozorňuje na znepokojující 76 % nárůst počtu nesrovnalostí ohlášených jako podvody týkajících se výdajů EU a naléhavě vyzývá příslušné orgány, aby přijaly veškerá nezbytná opatření s cílem předcházet tomuto negativnímu trendu v příštích letech; |
21. |
vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že v zemědělském odvětví počet nesrovnalostí obecně, zejména pak podvodných činností, v roce 2013 oproti roku 2012 významně vzrostl; konstatuje, že v 51 ohlášených případech podvodných nesrovnalostí v roce 2013 se objevil nový významný trend porušování předpisů související s tím, že „příjemce neobdržel požadovanou kvalitu“ domnívá se, že tyto tendence vyžadují cílená opatření, jejichž cílem bude na jedné straně odstranění praktik, které mohou způsobit neúmyslná porušení předpisů, a na druhé straně důrazné potírání korupční a trestné činnosti; |
22. |
uznává, že v oblasti zemědělství a rozvoje venkova členské státy za finanční rok 2013 zpětně získaly od příjemců částku ve výši 197 milionů EUR, přičemž má být od příjemců do konce roku vybráno dalších 1 318,3 milionů EUR, z čehož 1 097,1 milionů EUR jde mimo rozpočet EU v důsledku uplatňování pravidla 50/50; vyjadřuje znepokojení nad tím, že míra zpětného získávání prostředků Evropského zemědělského záručního fondu je podprůměrná, a dokonce nebyla do konce roku 2013 zpětně získána ani polovina prostředků v případě nesrovnalostí zjištěných v roce 2009; |
23. |
poukazuje na významné rozdíly mezi členskými státy, pokud jde o jejich schopnost v oblasti zpětného získávání částek ztracených v důsledku nesprávných plateb zjištěných v rámci SZP, a naléhavě žádá členské státy, jejichž míra úspěšnosti zpětného získávání je nižší než 33 %, aby výrazně zlepšily své výsledky v roce 2015 a v následujících letech; |
24. |
uznává, že v návaznosti na reformu SZP z roku 2013 mají členské státy vyšší míru pružnosti při provádění politiky, a zejména mohou politiku přizpůsobovat svým regionálním nebo národním kapacitám a prioritám a provádět přesuny mezi různými pilíři; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily, aby zvýšení pružnosti nebylo na úkor systémů sledování a hodnocení; dále konstatuje, že v rámci nové SZP pracuje Komise na programu zjednodušení; vyzývá Komisi, aby program zjednodušení plně sladila se strategií GŘ AGRI v oblasti boje proti podvodům a aby zachovala rovnováhu mezi zjednodušením a řádným řízením finančních prostředků EU tím, že zajistí odpovídající kontroly; |
25. |
vyjadřuje rovněž znepokojení nad tím, že průměrná doba mezi zjištěním nesrovnalosti a jejím konečným ohlášením Komisi činí 6,3 roku v zemědělství a 2,75 roky v dalších odvětvích; připomíná, že po zjištění nesrovnalosti probíhají další řízení (inkasní příkazy, vyšetřování OLAF atd.); žádá Komisi, aby stanovila průměrnou, minimální a maximální dobu řešení nesrovnalosti v rámci sdíleného řízení pro každé odvětví politiky; |
26. |
očekává, že výrazné zvýšení o 475 % ohlášených nesrovnalostí v odvětví rybolovu v roce 2013 bude představovat roční maximum, jež se týká zpoždění při realizaci programů v tomto odvětví, a nemělo by tudíž představovat negativní trend, který poškozuje vnímání hodnoty rybářské politiky EU; |
27. |
se znepokojením konstatuje, že v oblasti politiky soudržnosti došlo k 15 % nárůstu počtu oznámených případů nesrovnalostí; konstatuje také však, že bylo zaznamenáno snížení o 49 % u částek, které jsou předmětem nepodvodných případů, a 22 % snížení v případě podvodů; |
28. |
konstatuje, že 321 nahlášených nesrovnalostí podvodného charakteru a 4 672 nesrovnalostí nepodvodného charakteru se týkalo politiky soudržnosti; bere na vědomí skutečnost, že v obou kategoriích počet ohlášených nesrovnalostí vzrostl o 15 % oproti roku 2012 a že stejně jako v předchozích letech nejvyšší podíl částek, které byly předmětem nesrovnalostí v roce 2013 (63 %), stále připadá na politiku soudržnosti; poukazuje na to, že se však v obou kategoriích snížily odpovídající částky, takže je patrné postupné zlepšení na základě zkušeností z předchozích let, a že vůbec poprvé nebyla politika soudržnosti oblastí rozpočtových výdajů s nejvyšším počtem nesrovnalostí ohlášených jako podvodné; |
29. |
vyjadřuje však politování nad tím, že konkrétně v souvislosti s politikou soudržnosti pro rozpočtový rok 2013 není k dispozici dostatek informací o částkách, které mají být získány zpět, a o míře úspěšnosti jejich zpětného získávání; vyzývá Komisi, aby v tomto ohledu poskytla podrobné informace ve své nadcházející výroční zprávě; |
30. |
konstatuje, že pro výdaje na základě centralizovaného řízení v pětileté perspektivě činí míra zpětného získávání v případě podvodů 54,4 % a pro nesrovnalosti jiné než podvodné povahy pak 63,9 %; naléhavě vyzývá Komisi, aby dále zlepšila proces zpětného získávání vynaložených prostředků a tento proces urychlila; |
31. |
vyzývá Komisi, aby přijala plnou odpovědnost za zpětné získávání finančních prostředků neoprávněně vyplacených z rozpočtu EU a aby stanovila jednotné zásady podávání zpráv ve všech členských státech s cílem zajistit shromažďování vhodných, srovnatelných a přesných údajů; |
32. |
vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že pro inkasní příkazy v případě nesrovnalostí (ať již podvodných, či nikoli) vydaných mezi roky 2009 a 2013 v rámci centralizovaného řízení činila průměrná lhůta mezi dobou, kdy nesrovnalost nastala, a kdy byla zjištěna, 3,4 roku: více než polovina případů (54 %) byla zjištěna do čtyř let od doby vniku nesrovnalosti, zatímco u druhé poloviny (46 %) případů se tato lhůta pohybuje mezi 4 a 13 roky; připomíná, že po zjištění nesrovnalosti probíhají další řízení (inkasní příkazy, vyšetřování OLAF atd.); žádá Komisi, aby v rámci centralizovaného řízení stanovila průměrnou, minimální a maximální dobu řešení zjištěné nesrovnalosti; |
33. |
vítá skutečnost, že počet případů oznámených jako podvody týkající se Evropského sociálního fondu v roce 2013 byl o 40 % nižší než v letech 2009 a 2010 a že rok 2013 byl třetím rokem v řadě, v němž se tento pozitivní trend potvrdil; |
34. |
s uspokojením bere na vědomí, že v programovém období 2007–2013 vedly správní kontroly, kontroly na místě a auditní operace k výrazně vyšší míře (63 %) odhalování podvodných nesrovnalostí ve srovnání s mírou nižší než 20 % za posledních sedm let, přestože došlo k mírnému poklesu této míry na 55 % v roce 2013; |
35. |
bere na vědomí, že v roce 2013 Komise uzavřela 217 případů přerušení plateb v oblasti politiky soudržnosti a že koncem roku nebylo stále uzavřeno 131 těchto případů, jejichž celková částka činí téměř 1,977 milionu EUR; bere dále na vědomí, že Komise přijala 15 rozhodnutí o zastavení plateb v roce 2013 a dvě v lednu 2014; |
36. |
bere na vědomí, že v roce 2013 bylo v rámci předvstupní pomoci oznámeno 33 nesrovnalostí podvodné povahy o celkové částce 14,4 milionů EUR a že tyto nesrovnalosti se zejména týkaly Zvláštního přístupového programu pro zemědělství a rozvoj venkova (SAPARD); dále bere na vědomí, že v rámci nástroje předvstupní pomoci (NPP) bylo hlášeno devět podvodných nesrovnalostí představujících částku 1,2 milionů EUR; poukazuje na to, že v letech od roku 2003 do roku 2013 dosahovala míra zpětného získávání prostředků v oblasti předvstupní pomoci 37,36 % v případě nesrovnalostí a 29,22 % v případě podvodů; vyzývá Komisi a země, které jsou příjemci pomoci NPP, aby přijaly příslušná opatření na zajištění vyšší návratnosti v rámci tohoto nástroje; |
37. |
vyzývá k předložení návrhu na snížení počtu programů čerpání, zejména pokud se částečně překrývají, a k využívání těchto programů v maximální možné míře v těch členských státech, které nejvíce potřebují podporu, takže ne všechny programy musí nutně podporovat činnosti ve všech členských státech; |
38. |
vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že u několika projektů financovaných z prostředků EIB se vyskytly případy korupce a podvodů; domnívá se, že dokument EIB ze dne 8. listopadu 2013, jenž vymezuje politiku EIB pro předcházení a odrazování od korupčních praktik, podvodů, nezákonného spolčování, používání nátlaku, maření výkonu, praní peněz a financování terorismu, poukazuje na nedostatečnou kontrolu v řadě případů během provádění projektů financovaných EIB; vyjadřuje své znepokojení nad skutečností, že EIB v roce 2013 financovala projekt Passante di Mestre v celkové výši 350 milionů EUR a že uvažuje o refinancování projektu dodatečnou částkou ve výši 700 milionů EUR prostřednictvím projektových dluhopisů, a to přesto, že tento projekt byl dotčen korupcí a podvody, které vyústily v zatčení několika zúčastněných osob; žádá proto, aby v případě prokázaného podvodu či korupce byla EIB povinna pozastavit nebo zablokovat jakékoliv plánované či probíhající financování dotčených projektů; |
II. Zjištěné problémy a potřebná opatření
39. |
zdůrazňuje své obavy ohledně přetrvávajících hrozeb pro rozpočet EU, které vyplývají jak ze selhání v oblasti dodržování pravidel (nepodvodné nesrovnalosti), tak z účelového protiprávního jednání a trestných činů (podvody); trvá na posílené spolupráci mezi členskými státy a Komisí s cílem zajistit odpovídající a přiměřená opatření a prostředky k zabránění a nápravě nepodvodných nesrovnalostí a boji proti podvodům; |
40. |
zdůrazňuje, že situace, kdy členské státy nedodávají údaje včas nebo nepředkládají přesné údaje, se již opakuje po mnoho let; opakovaně zdůrazňuje své znepokojení nad tím, že v různých členských státech dosud panují různé přístupy k odhalování a oznamování nesrovnalostí podvodné i nepodvodné povahy, včetně takových oblastí, jako jsou politika soudržnosti a zemědělství, a že v některých případech se používá nestandardizovaný výklad při uplatňování právního rámce; poukazuje na to, že tato skutečnost brání srovnávání, objektivnímu posuzování a vydávání doporučení Parlamentem, Komisí a úřadem OLAF; vyzývá Komisi, aby zavedla společné pokyny a ukazatele s cílem snížit rozdíly mezi různými přístupy členských států a vytvořila jednotnou a komplexní informační banku nesrovnalostí, k nimž přišel podnět, a přijatých opatření, včetně případů podvodů a korupce týkajících se veřejných činitelů, a zajistila tak orgánům a občanům důvěryhodné, srovnatelné a centralizované údaje pro provádění účinných nápravných opatření a pro objektivní posouzení skutečné, spíše než vnímané závažnosti porušení ze strany odpovědných osob; |
41. |
uvádí, že veškerá doporučení, jež vydala Komise členským státům v roce 2012 a jejichž stav provádění je popsán ve výroční zprávě Komise za rok 2013 – zejména ohledně koordinačních útvarů boje proti podvodům, společných pravidel pro řešení podvodů, reformy zadávání veřejných zakázek, hlášení podvodných nesrovnalostí, systémů ověřování a kontroly a posuzování rizika – považoval za vhodná, a vyjadřuje politování nad tím, že některá upozornění nebyla v plném rozsahu zohledněna; poukazuje například na to, že ne všechny členské státy se začaly připravovat na provádění víceletého finančního rámce (VFR) na období 2014–2020 a na jeho ustanovení o předcházení podvodům; vyzývá členské státy, aby se řídily doporučeními Komise z roku 2012 a zajistily, aby doporučení ze zprávy Komise za rok 2011 i ze zprávy za rok 2013 byla plně zohledněna, a aby podaly odůvodněné vysvětlení v případech, kdy se nemohly těmito doporučeními řídit; |
42. |
uznává skutečnost, že nesrovnalosti nepodvodného charakteru jsou často způsobeny nedostatečnou znalostí pravidel a komplexností požadavků a předpisů; zdůrazňuje, že změny pravidel týkající se jak příjmů, tak i výdajů, včetně těch, jejichž cílem je zjednodušení, si vyžadují čas pro přijetí ze strany orgánů odpovědných za jejich řádné provedení; naléhavě vyzývá členské státy a Komisi, aby v tomto ohledu lépe koordinovaly výklad právního rámce a jeho důsledné uplatňování a provedly cílená a včasná opatření k posílení správní kapacity jak ve veřejné správě, tak mezi zúčastněnými stranami, včetně organizací občanské společnosti, mimo jiné prostřednictvím poradenství a odborné přípravy a zřízením podmínek pro udržení kvalifikovaných a schopných pracovníků; vyzývá instituce a orgány EU a členských států, aby v polovině období provedly posouzení s cílem zjistit, zda nové regulační předpisy v rámci politiky soudržnosti dále předcházejí riziku nesrovnalostí a snižují jej, a aby rovněž vyhodnotily možnost většího regulačního zjednodušení stávajících pravidel; |
43. |
domnívá se, že členské státy, které zjišťují a oznamují nesrovnalosti, včetně nesrovnalostí podvodného charakteru, by měly být podpořeny a vyzvány k dalšímu zlepšení informačních a řídicích systémů; vyjadřuje obavu týkající se toho, že Komise není schopna ověřit, zda je nízký počet případů nesrovnalostí nebo podvodů zjištěných některými členskými státy a značné rozdíly v počtu nahlášených případů pro jednotlivé roky důsledkem neúčinnosti kontrolních systémů těchto členských států; |
44. |
vyjadřuje politování nad tím, že na boj proti podvodům vyčleňují odpovídající zdroje pouze některé členské státy a považuje za nepřijatelné, že v případech podvodných nesrovnalostí některé členské státy uplatňují pouze na nápravná opatření, aniž by přistoupily k vyšetřování možného trestného činu a sankcionování odpovědných osob, čímž dochází k tomu, že nejsou vhodným způsobem chráněny finanční zájmy jak Evropské unie, tak jednotlivých daňových poplatníků; bere na vědomí, že statistiky předložené členskými státy týkající se trestních případů a jejich výsledků jsou neúplné, což stěžuje posuzování účinnosti postupů vyšetřování a stíhání podvodů v členských státech; domnívá se tudíž, že přijímání rozhodnutí, která zavádí trestněprávní odpovědnost na úrovni EU, a zřízení úřadu evropského veřejného žalobce jako nástroje na zahájení a koordinaci vyšetřování takových nesrovnalostí, by měla důrazně odrazovat od protiprávního jednání a zabraňovat předcházení řádnému řízení, stíhání a trestání korupční trestné činnosti, která poškozuje finanční zájmy EU; |
45. |
je toho názoru, že účinné zakročení proti korupci je možné, pokud jsou trestněprávní opatření dodržována a doplněna dalšími opatřeními, jako jsou větší transparentnost a odpovědnost; trvá proto na tom, aby členské státy prokázaly pevnou politickou vůli v účinném boji proti korupci na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU tím, že přijmou účinné právní předpisy v boji proti korupci a přistoupí ke stávajícím návrhům na úrovni EU, a vyzývá občany, aby vyvíjeli přesvědčivý tlak na vlády, aby rázně naplňovaly smysluplné strategie boje proti korupci; |
46. |
vítá první zprávu EU o boji proti korupci vydanou v únoru 2014 jako cenný nástroj ke sledování a hodnocení úsilí vynakládaného v boji proti korupci, a znovu potvrzuje, že je obzvláště důležité zintenzivnit výměny stávajících osvědčených postupů, na něž tato zpráva poukazuje; rovněž vítá sdělení Komise o boji proti korupci v EU (COM(2011)0308), které se zabývá nezbytnými kroky k lepšímu provádění stávajících protikorupčních nástrojů a navrhuje způsoby, jak boj proti korupci více zohledňovat v řadě politických oblastí vnitřní a vnější politiky; konstatuje nicméně, že je důležité rozšířit oblast působnosti zpráv o boji proti korupci s přeshraničním a unijním rozměrem korupce a o posouzení opatření přijatých ke zlepšování integrity orgánů a institucí EU, a zdůrazňuje potřebu zcela komplexní a koherentní antikorupční strategie zahrnující všechny politiky EU, jež by se zabývala mimo jiné obavami vyjádřenými v první zprávě EU o boji proti korupci; žádá Komisi, aby Parlamentu a Radě podala zprávu o tom, jak orgány a instituce EU provádějí své politiky boje proti korupci, a to včetně povinností vyplývajících z Úmluvy OSN proti korupci; |
47. |
zdůrazňuje potřebu strukturované koordinace mezi řídícími orgány a orgány boje proti podvodům a význam koordinace a výměny osvědčených postupů mezi členskými státy a mezi různými správními orgány v rámci jednoho členského státu s cílem co nejvíce sjednotit přístup k boji proti podvodům; vyzývá Komisi, aby vytvořila mechanismus výměny informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány, aby se umožnilo vzájemné srovnání účetních údajů týkajících se transakcí mezi dvěma čí více členskými státy s cílem napomoci odhalit veškeré přeshraniční podvody ve spojitosti s novým víceletým finančním rámcem na období 2014–2020, pokud jde o makro-kategorii evropských strukturálních a investičních fondů (Evropský sociální fond (ESF), Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR), Fond soudržnosti (FS), Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV), Evropský námořní a rybářský fond (ENRF), s cílem zajistit horizontální přístup k ochraně finančních zájmů Evropské unie; |
48. |
zdůrazňuje skutečnost, že klíčem k odhalení podvodných plánů je větší transparentnost umožňující řádnou kontrolu; připomíná, že v předchozích letech Parlament naléhal na Komisi, aby přijala opatření k zajištění všeobecné transparentnosti u všech příjemců finančních prostředků EU ze všech členských států, a to prostřednictvím zveřejnění seznamu všech příjemců na internetových stránkách Komise, nezávisle na správci finančních prostředků a na základě standardních kategorií informací, jež jsou poskytovány všemi členskými státy alespoň v jednom pracovním jazyce Unie; vyzývá členské státy, aby spolupracovaly s Komisí a poskytly jí úplné a spolehlivé informace o příjemcích finančních prostředků EU spravovaných členskými státy; lituje skutečnosti, že toto opatření dosud nebylo provedeno, a vyzývá Komisi, aby ho neprodleně provedla; vyjadřuje politování nad skutečností, že tuto opakovanou žádost Komise nevzala v potaz; |
49. |
vyzývá Komisi, aby prosazovala odpovídající právní předpisy na ochranu informátorů, o přístupu k informacím a transparentnímu lobování, protože tyto předpisy jsou nezbytné pro zajištění občanské kontroly vlád a orgánů EU a pro to, aby jejich postupy podléhaly veřejné kontrole, a aby využívala finanční prostředky EU na podporu činností nezávislých organizací v této oblasti, mimo jiné, aby zavedla finanční podporu pro přeshraniční investigativní žurnalistiku; |
50. |
vyzývá Komisi, aby dále posílila svou úlohu dohledu v případě výdajů z rozpočtu EU prostřednictvím auditů, kontrolní a inspekční činnosti, akčních plánů nápravy a písemných varování před podáním žádosti o platby; vyzývá členské státy a jejich orgány, aby zvýšily své úsilí a využily svůj potenciál k odhalení a napravení chyb předtím, než požádají Komisi o proplacení finančních prostředků, a to tak, že v plné míře využijí informace, které mají k dispozici; zdůrazňuje v této souvislosti zvláštní význam preventivních opatření při předcházení nezákonným platbám, čímž zaniká potřeba následných opatření za účelem zpětného získání zpronevěřených prostředků; |
51. |
vítá přijetí směrnic o zadávání veřejných zakázek a směrnici o udělování koncesí, jakož i skutečnost, že deset členských států již zavedlo konkrétní opatření nebo soubory opatření při zadávání veřejných zakázek s cílem zmírnit korupci a posílit transparentnost a účinnost systémů řízení, kontroly a auditu; vyzývá Komisi, aby přikročila k provádění pravidel pro zadávání veřejných zakázek s cílem poskytnout nezbytnou podporu členským státům prostřednictvím poradenství, sdílení osvědčených postupů a odborné přípravy; vyzývá Komisi, aby soustavně a nezávisle sledovala, jak členské státy dodržují stávající směrnice, a aby v případě potřeby zahájila řízení pro porušení předpisů; |
52. |
konstatuje, že výskyt nesrovnalostí a podvodů z důvodu nedodržení pravidel pro zadávání veřejných zakázek je nadále vysoký; vyzývá členské státy, aby v zájmu dalšího snížení rizika nesrovnalostí a podvodů do svého vnitrostátního práva rychle provedly nedávno přijatou směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání veřejných zakázek (8), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU ze dne 26. února 2014 o zadávání zakázek subjekty působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (9), a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU ze dne 26. února 2014 o udělování koncesí (10); |
53. |
vítá zřízení odborného střediska pro budování správních kapacit na podporu státní správy odpovědné za řízení EFRR a Fondu soudržnosti a zavedení akčního plánu zadávání veřejných zakázek vypracovaného odborným střediskem ve spolupráci s příslušnými útvary Komise; požaduje však, aby Komise předložila zprávu o konkrétních výsledcích, kterých bylo dosud díky činnosti střediska dosaženo, a o provádění výše zmíněného akčního plánu; |
54. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby pokračovala ve striktní politice přerušování a pozastavování plateb; |
55. |
vítá zprávu o provádění strategie Komise proti podvodům (CAFS) a pokyny pro řídicí orgány členských států o provádění příslušných ustanovení proti podvodům; trvá však na tom, aby v aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech týkajících se evropských strukturálních a investičních fondů Komise přijala jednodušší pravidla, která usnadní účinné a efektivní využití fondů, přičemž je třeba zároveň zajistit, aby intenzita boje proti podvodům nebyla těmito akty v přenesené pravomoci nebo prováděcími akty oslabována; |
56. |
vítá zřízení koordinačních služeb pro boj proti podvodům (AFCOS) v členských státech, jak stanoví čl. 3 odst. 4 nového nařízení o úřadu OLAF, a skutečnost, že Německo potvrdilo svá prováděcí opatření pro spolupráci s úřadem OLAF; konstatuje, že cílem služeb AFCOS je usnadnění účinné spolupráce a výměna informací s úřadem OLAF, a dále trvá na tom, aby členské státy, které dosud AFCOS nezřídily, tak neprodleně učinily; očekává, že AFCOS pomůže zlepšit podávání zpráv o nesrovnalostech a přispěje k vyváženému výkladu příslušných právních aktů EU; vyjadřuje nicméně znepokojení nad podstatnými rozdíly, které dosud existují mezi různými AFCOS zřízenými ve členských státech, pokud jde o funkce, úkoly a pravomoci i o přidělené lidské zdroje; uznává, že mandát AFCOS, institucionální rámec a úkoly nejsou v nařízení (EU, Euratom) č. 833/2013 podrobně stanoveny, ale zastává názor, že operačně nezávislá služba AFCOS disponující souhrnným mandátem zahrnujícím vyšetřovací pravomoci by měla představovat měřítko, jímž by se měly řídit všechny členské státy; |
57. |
bere na vědomí zprávu Komise o výsledcích programu Hercule II; bere na vědomí, že v roce 2013 byl ve srovnání s rokem 2012 rozpočet programu Hercule II snížen na 14 milionů EUR v položkách závazků a na 9,9 milionů EUR v položkách plateb, což přináší obtíže s plněním finančních závazků přijatých v roce 2013 a v předchozích letech; s uspokojením konstatuje, že se činnosti programu Hercule II těší rostoucímu zájmu členských států, jak to prokázal stále zvyšující se počet žádostí obdržených na základě výzvy k předkládání návrhů; vítá pozitivní výsledky získané v roce 2013 například v Německu, Španělsku a Rumunsku díky instalaci vysoce sofistikovaného a na mezinárodní úrovni kompatibilního technického vybavení pořízeného v rámci tohoto programu; |
58. |
vítá přijetí nařízení, kterým se zřizuje program Hercule III na finanční období 2014–2020, umožňující zvýšit maximální podíl spolufinancování pro granty na technickou pomoc až na 80 % způsobilých nákladů a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech až na 90 % namísto 50 %, jak stanovilo rozhodnutí týkající se programu Hercule II; konstatuje, že v roce 2014 byla úspěšně vydána první výzva k předkládání návrhů; vyjadřuje nicméně znepokojení nad tím, že na tento program již nyní doléhá problém dosud neprovedených plateb, který může mít negativní dopady na již financované i budoucí projekty; připomíná význam spolehlivých finančních nástrojů, jako jsou programy Pericles 2020 a Hercule III, v boji proti nezákonným aktivitám poškozujícím zdroje Unie; |
59. |
vítá úspěšné výsledky řady společných celních operací, které proběhly na základě spolupráce úřadu OLAF a členských států s různými útvary třetích zemí a za aktivní podpory ze strany GŘ pro daně a celní unii, Europolu a agentury Frontex, jež mimo jiné vedly k zabavení 68 milionů pašovaných cigaret, 124 kg kokainu a 140 000 litrů motorové nafty; |
60. |
konstatuje, že v roce 2013 vydal úřad OLAF 353 doporučení pro správní, disciplinární, finanční nebo soudní opatření, jež mají přijmout příslušné orgány EU, instituce, úřady, agentury nebo příslušné vnitrostátní orgány, a že bylo doporučeno, aby bylo 402,8 milionu EUR zpětně vymáháno; vyjadřuje znepokojení nad tím, že míra obvinění v návaznosti na soudní doporučení úřadu OLAF za období 2006–2013 dosahuje pouze 54 %; je touto skutečností znepokojen, neboť nízká míra obvinění rovněž vrhá špatné světlo na kvalitu a použitelnost výsledků vyšetřování úřadu OLAF; vyzývá Komisi, aby co nejdříve zlepšila účinnost úřadu OLAF; domnívá se, že je naprosto nezbytné, aby dozorčí výbor prováděl (bez vměšování se do probíhajících vyšetřování) plnohodnotný a patřičný dozor nad záležitostmi úřadu OLAF, a proto naléhavě vyzývá Komisi a úřad OLAF, aby zlepšily stávající situaci, kdy dozorčí výbor není schopen plnit svůj účel; vyjadřuje rovněž politování nad tím, že chybí informace o počtu případů, kdy bylo vzneseno obvinění v souvislosti s trestnými činy poškozujícími rozpočet Unie; |
III. Vyšetřování a úloha úřadu OLAF
61. |
konstatuje, že v roce 2013 podle vlastních údajů úřad OLAF získal dosud největší množství informací a rovněž uvedl, že vydal nebývale vysoký počet doporučení; zdůrazňuje, že metoda používaná pro výpočet příchozích informací a vydaných doporučení se rovněž změnila; žádá dozorčí výbor, aby analyzoval dopady těchto změn údajů a kvality doporučení vydaných úřadem OLAF; |
62. |
vyzývá dozorčí výbor úřadu OLAF, aby informoval Parlament o délce vyšetřování OLAF a o metodách výpočtu této délky, protože v roce 2012 došlo ke změně metodiky; poukazuje na to, že tato změna může uměle snížit zdánlivou délku vyšetřování; vyzývá dozorčí výbor, aby podrobně analyzoval kvalitu informací, jež poskytuje úřad OLAF, včetně zpráv evropským orgánům; |
63. |
bere na vědomí přijetí nových pracovních ujednání mezi úřadem OLAF a jeho dozorčím výborem a vyzývá k urychlenému uzavření nevyřešených otázek mezi těmito dvěma orgány; |
o
o o
64. |
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi, Soudnímu dvoru Evropské unie, Evropskému účetnímu dvoru, dozorčímu výboru úřadu OLAF a úřadu OLAF. |
(1) Úř. věst. L 84, 20.3.2014, s. 6.
(2) Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1.
(3) Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.
(4) Úř. věst. C 51 E, 22.2.2013, s. 121.
(5) Úř. věst. C 161 E, 31.5.2011, s. 62.
(6) Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.
(7) Přijaté texty, P7_TA(2014)0338.
(8) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 65.
(9) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 243.
(10) Úř. věst. L 94, 28.3.2014, s. 1.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/48 |
P8_TA(2015)0063
Zpráva o pokroku Černé Hory za rok 2014
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o zprávě o pokroku Černé Hory za rok 2014 (2014/2947(RSP))
(2016/C 316/05)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na závěry přijaté Evropskou radou ve dnech 19.–20. června 2003 a jejich přílohu nazvanou „Soluňská agenda pro západní Balkán: směrem k evropské integraci“, |
— |
s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé (1), která byla uzavřena dne 29. března 2010, |
— |
s ohledem na výsledek přístupové konference mezi EU a Černou Horou konané dne 16. prosince 2014, |
— |
s ohledem na zprávu Komise Evropskému parlamentu a Radě ze dne 22. května 2012 o pokroku Černé Hory při provádění reforem (COM(2012)0222) a s ohledem na závěry Rady ze dne 26. června 2012, v nichž rozhodla, že přístupová jednání s Černou Horou by měla být zahájena dne 29. června 2012, |
— |
s ohledem na sdělení Komise „Strategie rozšíření a hlavní výzvy na roky 2014–2015“ ze dne 8. října 2014 (COM(2014)0700), k němuž je připojen pracovní dokument útvarů Komise SWD(2014)0301 nazvaný „Zpráva o pokroku Albánie za rok 2014“ a orientační strategický dokument o Albánii (2014–2020) přijatý dne 19. srpna 2014, |
— |
s ohledem na závěry ze zasedání Rady pro všeobecné záležitosti ze dne 16. prosince 2014 o rozšíření a procesu stabilizace a přidružení, |
— |
s ohledem na prohlášení a doporučení, která na své deváté schůzi ve dnech 1.–2. prosince 2014 vydal Parlamentní výbor pro stabilizaci a přidružení EU-Černá hora, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení týkající se Černé Hory, |
— |
s ohledem na práci, kterou ve funkci stálého zpravodaje pro Černou Horu v rámci Výboru pro zahraniční věci odvedl Charles Tannock, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Černá Hora je v současnosti jedinou zemí regionu, která otevírá a prozatímně i uzavírá vyjednávací kapitoly s EU, což je vítaný vývoj; vzhledem k tomu, že toto vedoucí postavení Černé Hory je považováno za známku vyšší odpovědnosti, a to jak v regionálním kontextu, tak z hlediska procesu rozšíření jako celku; |
B. |
vzhledem k tomu, že každá kandidátská země je posuzována podle svých zásluh a další pokrok bude záviset na tom, zda země účinně provede své reformní strategie a akční plány; |
C. |
vzhledem k tomu, že pro dosažení pokroku při přípravě přistoupení a zajištění důvěry občanů ve volební proces a státní instituce je důležitá udržitelná a konstruktivní spolupráce mezi vládou a opozicí; vzhledem k tomu, že všechny politické síly by se i nadále měly zaměřovat na proces přistoupení země k EU; |
D. |
vzhledem k tomu, že Černá Hora by měla i nadále dosahovat dobrých výsledků v oblasti právního státu, což je základní předpoklad přistoupení k EU a převzetí povinností spojených s členstvím v EU; vzhledem k tomu, že korupce vzbuzuje i nadále velké obavy; |
E. |
vzhledem k tomu, že občanská společnost hraje v procesu reforem a přistoupení k EU významnou roli; |
F. |
vzhledem k tomu, že situace v oblasti svobody projevu a svobody sdělovacích prostředků zůstává nadále znepokojivá; vzhledem k tomu, že přes ujištění o klesajícím počtu případů násilí vůči sdělovacím prostředkům došlo během vykazovaného období k dalším případům; vzhledem k tomu, že příslušné orgány by měly zlepšit postupy vyšetřování starých i nových případů a stíhání pachatelů, a vytvořit tak příznivé prostředí pro svobodné a nezávislé fungování sdělovacích prostředků; |
1. |
vítá pokrok, kterého bylo dosaženo při přístupových jednáních, s konstatováním, že dosud bylo otevřeno šestnáct kapitol, včetně kapitol 23, 24 a 31, a dvě kapitoly (věda a výzkum, vzdělání a kultura) byly prozatímně uzavřeny; |
2. |
vybízí k tomu, aby jednání o přistoupení pokračovala v závislosti na provedených reformách a konkrétních výsledcích, které by se měly projevit zejména v oblasti právního státu, sdělovacích prostředků a boje proti korupci; vítá skutečnost, že dne 16. prosince 2014 byla v souladu s akčním plánem pro kapitolu 23 přijata řada zákonů; zastává názor, že pokrok v jednáních a ve zlepšování strategického, normativního a institucionálního rámce musí být doprovázen skutečným pokrokem v praxi, přičemž důraz by měl být kladen na provádění relevantních akčních plánů a strategií; |
3. |
vítá další posílení vyjednávacích struktur, včetně zřízení Rady pro právní stát; vyzývá vládu k posílení koordinace v rámci institucí a k rozšíření konzultací mezi ministerstvy; |
4. |
znovu opakuje, že reformy v oblasti právního státu představují klíčový prvek evropského integračního procesu a jsou nezbytným předpokladem pokroku v celkových přístupových rozhovorech; domnívá se, že politická vůle zůstává klíčová pro dosažení a zachování podstatného pokroku v boji proti korupci a organizovanému zločinu, který je zatěžkávací zkouškou nezávislosti, efektivity a profesionality soudního systému; |
5. |
poukazuje na to, že má-li dojít k nezbytnému pokroku v jednáních, je důležité zajistit co nejširší účast v reformním procesu, na němž by se měla aktivně podílet občanská společnost; požaduje v tomto ohledu větší parlamentní dohled; |
6. |
vítá přijetí akčního plánu na rok 2014, týkajícího se zesílení parlamentního dohledu, a přijetí parlamentního etického kodexu v prosinci 2014; zdůrazňuje, že je třeba posílit kapacity černohorského parlamentu a přijmout opatření v návaznosti na technickou zprávu o údajném zneužívání veřejných prostředků pro stranické účely, kterou parlament přijal v červenci 2013, a že nebyl dokončen soudní přezkum; vyzývá vládu ke zvážení souvisejících doporučení vydaných černohorským parlamentem a ke zlepšení přístupu parlamentu k relevantním informacím; |
7. |
je znepokojen skutečností, že hluboká polarizace domácího politického prostředí vede až k tomu, že hlavní opoziční strana bojkotuje některá parlamentní zasedání, zejména dobu vyhrazenou pro odpovědi ministerského předsedy na otázky poslanců, což oslabuje demokratické fungování institucí; naléhavě žádá všechny politické síly ve vládě i opozici, aby se nepřestávaly soustředit na program přistoupení země k EU a zapojily se do udržitelného dialogu a konstruktivní spolupráce, zejména s parlamentem; zdůrazňuje, že pro úspěšné provádění a pro posílení institucí je nezbytná silná politická vůle; |
8. |
vyzývá vládu, aby účinně prováděla doporučení OBSE/ODIHR, Benátské komise a Skupiny států proti korupci (GRECO) ohledně uvedení volebních předpisů v soulad s evropskými standardy a osvědčenými postupy, týkající se mimo jiné práva účastnit se voleb jako nezávislý kandidát, proporcionálního veřejného financování pro zajištění rovných podmínek pro všechny kandidáty a finanční kontroly politických stran; konstatuje, že místní volby byly zmařeny údajným protiprávním jednáním během voleb; zdůrazňuje, že tato obvinění by měly příslušné orgány prošetřit a případně soudně stíhat; |
9. |
zdůrazňuje, že je důležité jasně oddělit linii státu a politických stran; vítá nový zákon o financování politických stran, který byl přijat v prosinci 2014, a naléhavě žádá všechny politické strany, aby usilovaly o jeho účinné uplatňování, aby se výrazným způsobem omezily možnosti zneužití veřejných finančních prostředků; lituje, že některé z důležitých právních předpisů byly přijaty, aniž by bylo dosaženo konsenzu napříč politickým spektrem; |
10. |
vítá, že Komise se v procesu rozšiřování více zaměřuje na proces reformy veřejné správy; vítá, že v tomto ohledu je dosahováno pokroku, avšak poznamenává, že mohou být učiněny další kroky s cílem zlepšit kvalitu právních předpisů a místní správu; sdílí obavy z politizace veřejné správy; vyzývá k pokroku při zvyšování transparentnosti, efektivity a odpovědnosti orgánů ústřední i místní správy a ke zlepšení koordinace mezi těmito orgány, ale i koordinace mezi samosprávnými jednotkami, zejména v oblasti investic a plánování a provádění projektů; považuje za zásadní, aby byly řešeny nedostatky v oblasti přijímání, propouštění a hodnocení pracovníků a nedostatky spočívající v chybějícím hodnocení výsledků a nedostatečné správní, dozorčí a inspekční kapacitě; |
11. |
vybízí k dalšímu úsilí za účelem posílení kapacit úřadu veřejného ochránce práv, pokud jde o antidiskriminační případy; |
12. |
vítá novou strategii reformy soudnictví na období 2014–2018 a bere s uspokojením na vědomí, že příslušný akční plán byl všeobecně uplatněn včas a že byl zvolen nový nejvyšší státní zástupce; vítá nové právní předpisy ke zvýšení transparentnosti při volbě státních zástupců; konstatuje, že pokrok, k němuž došlo v oblasti reformy soudnictví, usnadnil otevření dalších čtyř kapitol na mezivládní konferenci v prosinci 2014; vybízí k dalšímu úsilí při monitorování nevyřízených případů, snižování jejich počtu a zkracování délky řízení a při zlepšování efektivity ústavního soudu; |
13. |
vítá pokrok, jehož Černá Hora dosáhla, pokud jde o uplatňování reforem s cílem zajistit nezávislost a zvýšenou efektivitu soudnictví; je nadále vážně znepokojen nepřípustným ohrožováním nezávislosti soudů, zejména pokud jde o jmenování a kariérní postup soudců a státních zástupců; zdůrazňuje, že je naléhavě třeba, aby se zlepšila výběrová kritéria pro jmenování a kariérní postup a aby se při kárných řízeních dodržovaly zásady zákonnosti a přiměřenosti; žádá důležitá reformní opatření v oblasti jmenování a kariérního postupu soudců a státních zástupců a příslušných disciplinárních systémů; poznamenává, že některé z těchto záležitostí by měl řešit balíček organizačních předpisů týkajících se soudnictví; |
14. |
je znepokojen velkým množstvím nevyřešených případů, které se nahromadily u Ústavního soudu, zejména případy, které souvisejí s možným systematickým porušováním lidských práv, jako je podnět k přezkumu ústavnosti přestupkového zákona; |
15. |
je znepokojen tím, že dosud nebylo vyvinuto žádné výraznější úsilí o ukončení beztrestnosti pachatelů válečných zločinů; vybízí příslušné orgány, aby případy válečných zločinů stíhaly včas, a to i tehdy, týkají-li se nejvyšších kruhů; naléhavě žádá příslušné orgány, aby válečné zločiny účinně vyšetřovaly, stíhaly, soudily a trestaly v souladu s mezinárodními normami a aby zajistily, že rozhodnutí soudu budou prováděna a že oběti budou mít rychlý přístup ke spravedlnosti a spravedlivému odškodnění; |
16. |
je znepokojen tím, že navzdory značným finančním zdrojům od mezinárodních dárců poskytnutých příslušným orgánům bylo dosaženo jen malého pokroku v boji proti korupci, která nadále zůstává jednou z hrozeb pro fungování a stabilitu demokratických institucí, právní stát a hospodářský rozvoj; vyzývá k proaktivnější úloze Národní komise pro uplatňování strategie pro boj proti korupci a organizovanému zločinu jako klíčové protikorupční koordinační jednotky; zdůrazňuje, že je naléhavě třeba, aby se vláda, všechny sektory veřejného života i občanská společnost aktivně zapojily do úsilí o prevenci korupce a posilování legislativního rámce a ochrany informátorů a aby spolu účinně spolupracovaly; |
17. |
naléhavě žádá příslušné orgány, aby posílily pravomoci státních zástupců, soudců, policie a jiných orgánů činných v trestním řízení a aby usilovaly o soustavně dobré výsledky při vyšetřování, stíhání a trestání na všech úrovních, včetně případů korupce na vysokých postech; vítá přijetí protikorupčních právních předpisů, zejména těch, které se týkají lobbování, obecného administrativního postupu a veřejných zakázek, a novelizaci právních předpisů o prevenci střetů zájmů; vyzývá k jejich účinnému uplatňování s cílem umožnit prohloubení spolupráce mezi donucovacími orgány a rozšíření systému kontroly střetů zájmů a prohlášení o finančních zájmech; vyzývá Komisi, aby provádění těchto předpisů důkladně monitorovala; domnívá se, že je nezbytné posílit instituce tak, aby mohly daleko více proaktivně zasahovat v boji proti korupci, a plně zapojit nový parlamentní výbor pro dohled nad činností Agentury proti korupci, která by měla mít k dispozici dostatečné zdroje; zdůrazňuje, že nedostatky týkající se nezávislosti a odpovědnosti soudního systému zůstávají nadále předmětem vážného znepokojení a znemožňují boj proti korupci; |
18. |
vyzývá rovněž soudy, aby v oblasti korupce a případů organizované trestné činnosti pracovaly transparentněji, zejména tehdy, mají-li být při vynesení rozsudku zveřejněny názvy společností a jména osob a úředníků, kteří byli do těchto trestných činů zapojeni; |
19. |
poukazuje na to, že časté změny zákonů mohou snižovat účinnost boje proti organizované trestné činnosti; vyzývá k rozšíření pravomocí příslušných orgánů, zejména s ohledem na komplexní vyšetřování a řešení složitých případů; vítá změny trestního zákoníku za účelem prevence a monitorování radikalizace a náboženského extremismu; vítá novelu trestního zákoníku, která stanoví trestní odpovědnost „zahraničních bojovníků“, včetně džihádistů; žádá příslušné orgány, aby účinně prováděly příslušná právní ustanovení s cílem předcházet veškerému potenciálnímu ohrožení bezpečnosti občanů Černé Hory a tyto hrozby monitorovat; zdůrazňuje nezbytnost boje proti všem formám extremismu; |
20. |
vítá podepsání Dohody o strategické a operační spolupráci mezi Černou Horou a Europolem, pokrok v jednáních o uzavření dohody s Eurojustem a skutečnost, že černohorské instituce získaly v rámci příslušných evropských justičních sítí statut pozorovatele; vybízí k zahájení úzké spolupráce s příslušnými evropskými soudními orgány, a to i v otázkách obchodování s lidmi; |
21. |
bere na vědomí úsilí, které je v poslední době vynakládáno na zdokonalení mechanismů konzultace s organizacemi občanské společnosti za účelem zvýšení transparentnosti politické a legislativní činnosti v rámci inkluzivního procesu; vítá veřejné diskuse týkající se revize akčních plánů pro kapitoly 23 a 24; vybízí příslušné orgány, aby dále rozvíjely udržitelné veřejné financování organizací občanské společnosti a vytvářely vhodný institucionální rámec; vítá skutečnost, že vláda jmenovala novou radu pro rozvoj nevládních organizací; vyzývá příslušné orgány, aby právní rámec a postupy přizpůsobily tak, aby chránily aktivisty občanské společnosti před útoky a projevy nenávisti, k nimž údajně vyzývají některé deníky, a aby vytvářely příznivé prostředí, v němž bude každý moci pracovat bez strachu a represálií; |
22. |
opakuje význam svobody projevu jakožto jedné ze stěžejních hodnot Evropské unie; domnívá se, že ničím neomezená nezávislost má pro novináře zásadní význam; vyjadřuje vážné znepokojení nad zhoršujícím se stavem svobody sdělovacích prostředků a nízkými profesními a etickými standardy mezi zástupci sdělovacích prostředků v Černé Hoře; důrazně odsuzuje skutečnost, že i nadále dochází k cíleným útokům na novináře a majetek sdělovacích prostředků; bere na vědomí, že vláda Černé Hory zřídila komisi pro vyšetřování útoků na novináře; naléhavě žádá příslušné orgány, aby prováděly doporučení této komise a důsledně usilovaly o dosahování co nejlepších výsledků, pokud jde o trestní stíhání pachatelů a vynášení pravomocných rozsudků nad nimi; domnívá se, že pro prohloubení demokratických standardů je zásadně důležité, aby existovaly nezávislé veřejnoprávní sdělovací prostředky s redakční nezávislostí a se stabilním a udržitelným financováním; zdůrazňuje odpovědnost všech politických činitelů a sdělovacích prostředků za rozvíjení tolerance k odlišným názorům; zdůrazňuje, že veřejná prohlášení na podporu svobody sdělovacích prostředků pomáhají vytvářet prostředí vedoucí k úctě vůči novinářům a jejich ochraně; vítá dohodu mezi zástupci sdělovacích prostředků o revizi profesního etického kodexu jako první krok ke zlepšení samoregulace sdělovacích prostředků; domnívá se, že je nezbytné přijmout jasný legislativní rámec, který stanoví předpisy upravující vlastnictví sdělovacích prostředků a jejich financování; |
23. |
domnívá se, že transparentní přístup k totalitní minulosti, včetně otevření archívů tajných služeb, je vstřícným krokem k další demokratizaci, odpovědnosti a posílení institucí; |
24. |
vítá, že zákon proti diskriminaci byl téměř úplně uveden v soulad s acquis; vybízí příslušné orgány k odstranění zbývajících nedostatků, které se týkají rasové diskriminace a ustanovení o sankcích; vyzývá příslušné orgány, aby Radě proti diskriminaci poskytly veškeré nezbytné finanční a administrativní zdroje; uznává, že v otázce sociálního začleňování a vzdělávání Romů bylo dosaženo určitého pokroku, avšak je znepokojen vysokou mírou předčasného ukončování školní docházky a nízkým podílem Romů na celkovém počtu studentů; vybízí k posilování iniciativ na podporu bydlení, zdraví, vzdělávání a zaměstnanosti romské populace a ke zlepšování postavení romských žen a vzdělávání romských studentek; vítá úsilí příslušných orgánů o ochranu práv osob LGBTI při druhém pochodu „Pride“, který proběhl bez incidentů; znepokojuje jej však skutečnost, že útoky na členy komunity LGBTI a aktivisty v této oblasti stále pokračují; žádá politické činitele i představitele občanské společnosti, aby bojovali proti značně rozšířené netoleranci a násilí vůči sexuálním menšinám, a to zejména pomocí vzdělávacích a informačních kampaní, které by měly napomoci ke změně postojů veřejnosti, a proškolením policistů, státních zástupců a soudců; |
25. |
vítá zlepšení právního rámce, pokud jde o práva osob se zdravotním postižením; poznamenává, že pro zajištění souladu s acquis EU je třeba přijmout další opatření; naléhavě žádá vládu, aby urychlila vývoj ve věci přístupnosti budov osobám se zdravotním postižením, a považuje za politováníhodné, že většina státních a místních institucí, včetně vybraných významných budov (jako jsou např. parlament a soudy), je pro osoby se zdravotním postižením stále nepřístupná; je i nadále znepokojen vysokým počtem osob se zdravotním postižením, kteří zanechávají studia po ukončení základní a střední školy; poznamenává, že je důležité zajistit dostatečnou transparentnost, pokud jde o fond profesní rehabilitace a zaměstnávání osob se zdravotním postižením a jeho výdajů; |
26. |
zdůrazňuje, že je nezbytné dále posilovat provádění a kontrolu dodržování zákonů a politik týkajících se dětí a poskytovat přiměřené kapacity; vybízí ke zlepšení kvality vzdělávání všech dětí a k dalšímu úsilí v oblasti poskytování podpory zranitelným dětem; zdůrazňuje, že reformu v oblasti soudního systému pro mladistvé je důležité rozšířit rovněž na děti ve správním, občanskoprávním nebo trestněprávním řízení s cílem podpořit širší přístup ke spravedlnosti; |
27. |
vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že pokrok v oblasti práv žen, rovnosti pohlaví, zastoupení žen v politickém životě a na trhu práce a boje proti domácímu násilí je i nadále velmi omezený; zdůrazňuje, že je proto naléhavě nutné, aby se proces týkající se práv žen, rovnosti pohlaví, zastoupení žen v politickém životě a na trhu práce a boje proti domácímu násilí značně urychlil; v této souvislosti požaduje větší zapojení parlamentu, strukturovanější spolupráci s občanskou společností a rozšíření institucionálních kapacit včetně zlepšení spolupráce mezi sociálními službami a donucovacími orgány; požaduje, aby se ústředním bodem všech opatření stala práva obětí a aby se při prevenci, vyšetřování, trestání a odškodňování domácího násilí postupovalo s náležitou péčí; |
28. |
vítá politiku Černé Hory zaměřenou na vytvoření prostředí tolerance a začlenění všech národnostních menšin; důrazně vyzývá orgány Černé Hory, aby posílily ochranu mnohonárodní identity regionu Kotorského zálivu (Boka Kotorska) a rozšířily kulturní a hospodářskou spolupráci se sousedícími členskými státy EU; |
29. |
vítá skutečnost, že svoboda myšlení, svědomí a náboženského vyznání je i nadále zaručována a uplatňována; poznamenává, že mezi srbskou a černohorskou pravoslavnou církví přetrvává napětí, zejména v otázce majetku; vyzývá k přijetí nového zákona o právním postavení náboženských komunit; |
30. |
vybízí vládu, aby prováděla udržitelné hospodářské reformy, včetně právních ustanovení o mechanismech narušujících hospodářskou soutěž, s cílem zvýšit konkurenceschopnost a překonat strukturální nedostatky, řešit problém velkého neformálního sektoru a celkově zlepšit podnikatelské prostředí; vyzývá k posílení sociálního dialogu mezi různými partnery; dále vyzývá k posílení kapacit včetně zapojení do veřejných konzultací a k definování a koordinaci hospodářských politik, které by měly přispět také ke snížení regionálních rozdílů; trvá na tom, že je nutné účinně potírat daňové úniky; je znepokojen právní a soudní nejistotou, týkající se mimo jiné udělování licencí, daňové správy a vymahatelnosti smluvních závazků, neboť tato nejistota může přinášet hospodářským subjektům rizika a oslabit schopnost Černé Hory přitahovat zahraniční investice; zdůrazňuje, že je naléhavě třeba řešit obchodní spory se zahraničními investory, kteří jsou pro hospodářství Černé Hory klíčoví; sdílí znepokojení nad tím, že nedošlo k hmatatelnému pokroku v oblasti trhu práce a trvale vysoké nezaměstnanosti mládeže a dlouhodobé nezaměstnanosti, a proto vyzývá k aktivním opatřením na trhu práce; |
31. |
poznamenává, že mezi oběma stranami průmyslu stále není veden dostatečný dialog a vyzývá k dalšímu posílení práv těch, kteří založili nové odborové svazy; vítá změny v pracovním právu upravující práva zaměstnanců v případě úpadku; vybízí vládu, aby urychlila práci na svém prvním programu reformy zaměstnanosti a sociální reformy s cílem určit a řešit klíčové problémy Černé Hory v oblasti politiky zaměstnanosti, sociálního začlenění a snižování chudoby; |
32. |
vyjadřuje spokojenost s prováděním iniciativy na podporu malých a středních podniků (Small Business Act) a s tím, že se Černá Hora připojila k programu EU pro konkurenceschopnost podniků a malých a středních podniků (COSME); vyzývá k urychlení programů veřejného sektoru na podporu malých a středních podniků, neboť tyto podniky představují jednu z hlavních hnacích sil hospodářského rozvoje; |
33. |
je nadále značně znepokojen průtahy ve věci uzavření úpadkového řízení největšího černohorského průmyslového podniku (továrna na hliník KAP), které je v rozporu se závazky země podle dohody o stabilizaci a přidružení; naléhavě žádá vládu a zúčastněné strany, aby v otázce továrny KAP našly udržitelné řešení, které by bylo v souladu s pravidly pro státní pomoc stanovenými v dohodě o stabilizaci a přidružení a které by bylo založeno na transparentnosti a zásadách právního státu; |
34. |
vyjadřuje politování nad tím, že Černá Hora ignorovala zákaz kyperského soudu ve věci prodeje továrny KAP, a vyzývá Černou Horu, aby příslušná rozhodnutí soudních orgánů členských států EU plně uznala; |
35. |
vybízí Černou Horu, aby i nadále dělala pokroky v oblasti ochrany životního prostředí a změny klimatu tím, že posílí správní kapacitu, bude rozvíjet politiku udržitelných zdrojů energie a model hospodářství šetrný k životnímu prostředí, který podporuje investice, aby zajistila soulad s acquis v oblasti životního prostředí a klimatu; připomíná, že je nezbytné vypracovat národní energetickou strategii, která zohlední celou škálu různých obnovitelných zdrojů energie, a že je rovněž nezbytné respektovat přírodní dědictví a chráněné a mezinárodně uznávané oblasti; naléhavě vyzývá ke konzultacím týkajícím se přeshraničních projektů; |
36. |
v souvislosti s přímořským cestovním ruchem požaduje dlouhodobé plánování a vytvoření silných mechanismů na předcházení poškozování životního prostředí a předcházení korupci v oblasti územního plánování a výstavby; |
37. |
chválí aktivní účast a konstruktivní úlohu Černé Hory v regionální a mezinárodní spolupráci a procesu usmíření v regionu; blahopřeje vládě k dosažení plného souladu se společnou zahraniční a bezpečnostní politikou EU a vybízí příslušné orgány, aby i nadále slaďovaly postoj v rámci zahraniční politiky země s postojem EU, zejména s ohledem na současnou situaci vyznačující se mezinárodní teroristickou hrozbou; blahopřeje vládě, že byla spolu s Albánií jedinou kandidátskou zemí EU na západním Balkáně, která se plně ztotožnila s postoji a rozhodnutími EU ohledně situace na Ukrajině; vyzývá černohorské orgány, aby zintenzivnily spolupráci s mezinárodními politickými a hospodářskými partnery s cílem posílit odolnost země vůči vnějším tlakům a snahám o destabilizaci země a regionu; vítá účast země v civilních a vojenských misích EU, NATO a OSN; |
38. |
vyzývá všechny členy NATO, zejména členské státy EU, které jsou členy NATO, aby za účelem větší bezpečnosti v oblasti Jaderského moře, jejíž ostatní země jsou již členy NATO, aktivně podporovaly vstup Černé Hory do aliance NATO, a posílily tak regionální bezpečnost; |
39. |
vybízí Černou Horu, aby se v rámci procesu přistoupení co nejdříve zabývala ostatními otevřenými bilaterálními otázkami se svými sousedy v konstruktivním a sousedském duchu; znovu opakuje nezbytnost neprodleného vyřešení zbývajících hraničních sporů a otázek nástupnictví s Chorvatskem, Bosnou a Hercegovinou, Srbskem a Kosovem; podporuje další spolupráci se sousedními zeměmi založenou na sdílení zkušeností nabytých v procesu jednání o přistoupení; vítá, že Černá Hora má ve vztahu ke Smlouvě o energetické chartě status pozorovatele; |
40. |
naléhavě žádá, aby byla formou vzájemné dohody neprodleně vyřešena otázka týkající se hranic s Chorvatskem, a pokud by se řešení založené na společné dohodě ukázalo jako nereálné, vyzývá, aby byl tento spor uzavřen u Mezinárodního soudního dvora v Haagu, v souladu s pravidly a zásadami mezinárodního práva; |
41. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a vládě a parlamentu Černé Hory. |
(1) Úř. věst. L 108, 29.4.2010, s. 3.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/54 |
P8_TA(2015)0064
Zpráva o pokroku Bývalé jugoslávské republiky Makedonie za rok 2014
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o zprávě o pokroku Bývalé jugoslávské republiky Makedonie za rok 2014 ((2014/2948(RSP))
(2016/C 316/06)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na rozhodnutí Evropské rady ze dne 16. prosince 2005 o udělení statusu kandidátské země pro členství v EU a na její závěry ze dne 17. prosince 2013, s ohledem na závěry zasedání Rady Evropské unie ze dne 16. prosince 2014, |
— |
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady, které se konalo v Soluni ve dnech 19. a 20. června 2003, týkající se vyhlídek zemí západního Balkánu na přistoupení k Unii, |
— |
s ohledem na závěry jedenáctého zasedání Rady pro stabilizaci a přidružení EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie, které se konalo dne 23. července 2014, |
— |
s ohledem na zprávu Komise o pokroku SWD(2014)0303) a sdělení ze dne 8. října 2014 s názvem „Strategie rozšíření a hlavní výzvy v letech 2014–2015 (COM(2014)0700 i na orientační strategický dokument (na období 2014–2020) přijatý dne 19. srpna 2014, |
— |
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 817 (1993) a 845 (1993), |
— |
s ohledem na rozsudek Mezinárodního soudního dvora o uplatňování prozatímní dohody ze dne 13. září 1995, |
— |
s ohledem na stanovisko Benátské komise k sedmi pozměňovacím návrhům k ústavě této země, přijaté ve dnech 10.–11. října 2014; |
— |
s ohledem na zjištění mezinárodní mise OBSE/ODIHR ke sledování průběhu prezidentských a předčasných parlamentních voleb; |
— |
s ohledem na 12. zasedání Smíšeného parlamentního výboru EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie (JPC), které se konalo ve dnech 26.–27. listopadu 2014, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení, |
— |
s ohledem na práci Iva Vajgla jako stálého zpravodaje Výboru pro zahraniční věci pro tuto zemi, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Bývalá jugoslávská republika Makedonie je již devět let kandidátskou zemí EU a je nejvyspělejší zemí, pokud jde o sladění s acquis; |
B. |
vzhledem k tomu, že Komise již po šesté za sebou doporučila Radě zahájit přístupová jednání; vzhledem k tomu, že země je připravená na jednání s EU; vzhledem k tomu, že po uplynulých osm let Evropský parlament stále vyzýval k tomu, aby byla zahájena přístupová jednání s touto zemí, a vzhledem k tomu, že další zpoždění v zahájení jednání by mohlo mít negativní dopad na reformní proces v této zemi a na důvěryhodnost EU v regionu; |
C. |
vzhledem k tomu, že Rada blokuje přechod k další fázi procesu přistoupení v důsledku nevyřešené otázky názvu s Řeckem; vzhledem k tomu, že bilaterální otázky by neměly být na překážku přístupovým jednáním s Evropskou unií; vzhledem k tomu, že nedostatečný pokrok v integraci do EU může zvýšit náklady na regionální stabilitu, narušit důvěryhodnost EU a vyústit i v pokles demokratických standardů v této zemi; |
D. |
vzhledem k tomu, že tento další odklad jen zvyšuje frustraci makedonského veřejného mínění z patové situace v procesu integrace EU a že existuje nebezpečí, že se ještě víc vyhrotí domácí problémy a vnitřní napětí; |
E. |
vzhledem k tomu, že každá (potenciální) kandidátská země bude posuzována podle svých zásluh a že rychlost a kvalita nezbytných reforem stanoví časový plán pro rozšíření; |
F. |
vzhledem k tomu, že bilaterální otázky by se měly řešit v konstruktivním duchu, co nejdříve a s ohledem na zásady a hodnoty Organizace spojených národů a EU; |
G. |
vzhledem k tomu, že neexistence konstruktivního a inkluzivního dialogu mezi vládou a opozicí a povolební bojkot ze strany opozice představují překážku pro parlamentní práci; vzhledem k tomu, že vláda i opozice nesou sdílenou odpovědnost za zajišťování udržitelné politické spolupráce, jež je zásadní pro demokratický rozvoj této země a pokračování v evropském programu; vzhledem k tomu, že volby proběhly s porušením nestrannosti sdělovacích prostředků a v ovzduší nedostatečného oddělení státních a stranických činností; |
H. |
vzhledem k tomu, že na 12. zasedání Smíšeného parlamentního výboru EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie (JPC) nebylo možné přijmout žádné společné doporučení; vzhledem k tomu, že plně funkční Smíšený parlamentní výbor EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie (JPC) je nezbytný pro zajištění parlamentního dohledu nad procesem přistoupení; |
I. |
vzhledem k tomu, že důležitou součástí procesu rozšíření EU jsou právní stát, svoboda sdělovacích prostředků, regionální spolupráce a dobré sousedské vztahy; |
J. |
vzhledem k tomu, že závažný problém nadále představuje korupce a organizovaná trestná činnost; vzhledem k tomu, že je nadále ohrožena svoboda projevu a nezávislost sdělovacích prostředků; |
1. |
znovu, již podeváté v řadě vyzývá Radu, aby stanovila datum zahájení jednání o přistoupení bez dalšího odkladu, s cílem využít současného potenciálu, podpořit reformy spojené s acquis a posílit proces demokratizace; znovu opakuje své stanovisko, že otázka názvu země, která je bilaterální otázkou, nepředstavuje překážku pro zahájení přístupových rozhovorů, i když by měla být vyřešena do skončení procesu přistoupení; sdílí obavy Komise, že neschopnost stran dosáhnout kompromisu po téměř dvou desetiletích zprostředkovaných rozhovorů má přímý a negativní dopad na evropské aspirace této země a jejího lidu; vyzývá obě vlády, aby podnikly konkrétní kroky k nalezení oboustranně akceptovatelného řešení; znovu zdůrazňuje důležitost a nezbytnost konstruktivního přístupu k problémům se sousedy, pokud jde o tyto bilaterální záležitosti; |
2. |
připomíná závazek členských států vrátit se k této otázce v roce 2015 s cílem zahájit jednání o přistoupení; domnívá se, že zahájení jednání EU může pouze pozitivně ovlivnit úsilí o řešení bilaterálních sporů a rovněž vést k dalším velmi potřebným reformám, zejména v oblasti právního státu, nezávislosti soudnictví a boje proti korupci; zdůrazňuje, že s dalšími odklady zahájení přístupových jednání jsou spojeny stále vyšší a nepředvídatelné náklady, a to jak pro tuto zemi, tak i z hlediska regionální stability; zdůrazňuje, že další prodlužování současného stavu podkopává důvěryhodnost a účinnost politiky rozšiřování EU a postavení EU v regionu; |
3. |
znovu opakuje svůj postoj, že by se bilaterální otázky neměly používat k tomu, aby brzdily proces přistoupení; je toho názoru, že by neměly představovat překážku pro oficiální zahájení jednání o přistoupení, ale měly by být řešeny co nejdříve v procesu přistoupení; je si vědom nedodržování rozsudku Mezinárodního soudního dvora ze dne 5. prosince 2011 o uplatňování prozatímní dohody ze září 1995 jednou ze stran; vyzývá Řecko, aby potvrdilo svůj závazek přijatý podle Soluňského programu z roku 2003 a vytvořilo pozitivní prostředí pro urovnání dvoustranných sporů v duchu evropských hodnot a zásad; vyzývá k dalšímu pokroku včetně kontaktů mezi vládami na vysoké úrovni a ve dvoustranných vztazích s Bulharskem s cílem vyjednat dohodu o dobrých sousedských vztazích, která by řešila společné problémy; opakuje své znepokojení nad používáním historických argumentů v současné debatě se sousedy a vítá každé úsilí o společné oslavy sdílených dějinných událostí se sousedními členskými státy EU; zastává názor, že by to přispělo k lepšímu pochopení dějin a lepším sousedským vztahům; |
4. |
vyzývá k většímu zapojení EU do řešení problému s názvem země a podporuje aktivní přístup politických představitelů EU; vyzývá novou místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby vyvinula nové iniciativy s cílem překonat stávající patovou situaci a aby ve spolupráci se zvláštním zástupcem OSN usilovala o dosažení vzájemně přijatelného řešení; vyzývá Radu, aby v prvním pololetí roku 2015 uspořádala podrobnou diskusi o perspektivě přistoupení Makedonie k EU; trvá na tom, že všechny kandidátské a potenciální kandidátské země by měly být v procesu integrace posuzovány podle vlastních zásluh; je přesvědčen, že pokračování dialogu na vysoké úrovni s Komisí ohledně přistoupení by zlepšilo kvalitu procesu reforem; |
5. |
vyzývá všechny členy NATO a zvláště všechny členské státy EU, které jsou členy NATO, aby aktivně podporovali přistoupení této země k NATO s cílem dosáhnout vyšší bezpečnosti a politické stability v jihovýchodní Evropě; |
6. |
vybízí k navázání přeshraniční spolupráce v oblasti historie, kultury, vzdělávání a prosazování evropských hodnot, která bude podporovat úsilí o demokratické změny; v této souvislosti vyzývá sousední členské státy EU, aby v duchu dobrých sousedských vztahů podporovaly úsilí o zavádění demokratických změn a podpořily tak zahájení procesu přistoupení; |
7. |
vyzývá zemi, aby se sousedy vytvořila společnou komisi odborníků v oblasti historie a vzdělávání s cílem přispět k objektivnímu výkladu historie, k prohloubení akademické spolupráce a k podpoře pozitivních postojů mladých lidí k sousedním zemím; |
8. |
naléhavě vybízí státní orgány a občanskou společnost, aby přijaly příslušná opatření pro historické smíření s cílem překonat rozdíly mezi různými etnickými a národnostními skupinami i v rámci nich, včetně občanů bulharské národnosti; |
9. |
bere na vědomí navrhovaný balíček změn ústavy; je přesvědčen, že některé návrhy včetně ustanovení týkajících se definice manželství a vytváření mezinárodní finančních zón by se daly ještě vylepšit v souladu s doporučeními Benátské komise; připomíná, že je třeba dodržovat Evropskou úmluvu o lidských právech a zohledňovat acquis EU; zdůrazňuje, že je třeba vždy prováděcí právní předpisy pro ústavní změny pečlivě připravit; zdůrazňuje, že proces dlouhodobé změny ústavy vyžaduje širokou politickou podporu, konstruktivní dialog a spolupráci všech politických sil; zdůrazňuje potřebu komplexní veřejné debaty, důkladného procesu konzultace a budování konsensu s opozičními politickými stranami, občanskou společností a příslušnými zúčastněnými stranami. |
10. |
je znepokojen polarizovaným domácím klimatem; naléhavě vyzývá vládu, aby respektovala úlohu parlamentu tím, že poskytne dostatečný prostor a čas pro konzultace, včetně konzultací o ústavních změnách, a to v zájmu zřízení úplné a nezávislé parlamentní kontroly; vyzývá vládu i všechny politické strany, aby spolupracovaly na zlepšování vzájemných vztahů s cílem zachovat politickou stabilitu, zajistit udržitelnou a konstruktivní politickou spolupráci a urychlit evropskou agendu; připomíná, že pro fungující demokracii jsou nezbytné kompromisy; zdůrazňuje, že je nutné zlepšovat inkluzivnost a transparentnost procesu přistoupení; zdůrazňuje, že povolební bojkot je problém, který je třeba řešit v duchu sdílené odpovědnosti mezi vládou a opozicí s ohledem na řádné fungování parlamentu; vyzývá novou místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby spolupracovala se všemi stranami s cílem usnadnit politický dialog; |
11. |
je vážně znepokojen zhoršením vztahů mezi vládou a opozicí, zejména s ohledem na nedávné oznámení obvinění vůdce opozice ze strany předsedy vlády a rovněž na protiobvinění z trestné činnosti; odsuzuje veškeré nezákonné sledování a vyzývá ke zveřejňování a volnému informování o všech obviněních; vyzývá k nezávislému vyšetření všech obvinění z provádění sledování za plného respektování zásad transparentnosti, nestrannosti a presumpce neviny; znovu zdůrazňuje, že je důležité zachovat základní zásadu svobody projevu; vyzývá všechny politické činitele, aby se zapojili do konstruktivního dialogu s cílem zaměřit se na strategické priority země a jejích občanů; |
12. |
lituje, že se opozice neúčastní pravidelné práce Smíšeného parlamentního výboru EU–Bývalá jugoslávská republika Makedonie (JPC); je toho názoru, že je nezbytně nutné zajistit jeho řádné fungování prostřednictvím řádného zastoupení všech parlamentních stran na jednání; |
13. |
je znepokojen tím, že spolužití různých etnických skupin je nadále křehké a staví před zemi řadu výzev; je znepokojen nárůstem napětí mezi jednotlivými etniky ukazující na nedostatek důvěry mezi jednotlivými komunitami; důrazně odsuzuje používání etnocentrické a rozdělující mluvy zejména během volebních kampaní; zdůrazňuje, že zahájení rozhovorů o přistoupení k EU může této zemi pomoci lépe uvedené výzvy řešit posílením mezietnické soudržnosti kolem společného cíle; odsuzuje všechny formy extrémního nacionalismu a soustředění na etnikum, což prohlubuje rozdělení společnosti; vyzývá všechny politické strany a organizace občanské společnosti, aby aktivně podporovaly společnost, jež je inkluzívní, tolerantní, multietnická a multináboženská, a chránily základní práva všech osob patřících k národnostním menšinám; připomíná, že vzdělávání hraje klíčovou úlohu při dosahování tolerance a vzájemného respektu mezi různými lidmi; vyzývá Komisi, aby posílila programy a projekty zaměřené na posílení dialogu a vzájemného porozumění mezi různými etniky; |
14. |
vítá skutečnost, že strategickou prioritou země nadále zůstává agenda EU; vybízí tuto zemi, aby dále upevňovala reformy a zdržela se politik a praktik, které dosud představují překážku její evropské budoucnosti, a aby zajistila pokrok při provádění reformních priorit spojených s EU včetně reforem prováděných v souvislosti s dialogem o přistoupení na vysoké úrovni; |
15. |
konstatuje, že prezidentské a parlamentní volby z dubna 2014 byly podle OBSE/ODIHR provedeny účelně; přesto však sdílí obavy nad nejasnou hranicí mezi činnostmi státu a činnostmi politických stran, což je v rozporu s mezinárodními závazky pro demokratické volby, jakož i nad neobjektivním zpravodajstvím a zprávami o zastrašování voličů; vítá volební reformy, ale naléhavě vyzývá příslušné orgány, aby prošetřily domnělé nesrovnalosti před volbami a během nich; vyzývá vládu, aby se v přiměřené lhůtě zabývala doporučeními Úřadu pro demokratické instituce a lidská práva (ODIHR) s cílem zdokonalit volební proces, včetně správy a správnosti volebních registrů; připomíná v této souvislosti také nutnost vypracovat volební registry, které budou odpovídat mezinárodním standardům; |
16. |
naléhavě vyzývá vládu, aby se zabývala nedostatky v provádění pomoci z IPA jako jsou systémové problémy kontrolního systému, nedostatečná intra a interinstitucionální koordinace, skluz v zadávání veřejných zakázek, nízká míra absorpce a nízká kapacita institucí; vyzývá k silnějšímu propojení mezi pomocí EU a vnitrostátními reformními strategiemi a k využití prostředků z nástroje předvstupní pomoci (IPA) na podporu větší rozpočtové decentralizace země; vyzývá k tomu, aby se zamezilo dalším ztrátám pomoci a urychlilo se zavádění programu s cílem posílit dopad pomoci EU; |
17. |
vítá přijetí nového právního rámce pro státní službu a veřejné zaměstnance v únoru 2014 jako krok směrem k poskytování jednotné transparentní a odpovědné veřejné správy; vyjadřuje znepokojení nad tím, že veřejná správa i přes legislativní pokrok zůstává roztříštěná, zpolitizovaná a vystavená politickému ovlivňování; důrazně ji vyzývá k posílení profesionality a nezávislosti na všech úrovních; vybízí ke zvýšení úsilí o provádění práva za plného dodržování zásad transparentnosti, zásluhovosti a vyváženého zastoupení; vyzývá vládu, aby přijala program reformy správy veřejných financí; |
18. |
naléhavě vyzývá k plnému provádění Ochridské rámcové dohody (OFA); vyzývá k dokončení přezkumu jejího provádění, které má vést k politickým doporučením; důrazně doporučuje, aby OFA byla považována za zásadní prvek právního státu, mezikomunitních vztahů a pokračující decentralizace; důrazně vybízí k rozvoji místní správy a podpory dlouhodobých opatření na budování důvěry na politické úrovni, jako je pořádání veřejných debat na vysvětlení přínosů OFA; vyzývá vládu a příslušné místní orgány, aby přikročily k provádění strategie integrovaného vzdělávání a poskytovaly na tento účel více finančních prostředků; domnívá se, že je do tohoto procesu důležité zahrnout organizace občanské společnosti (OOS); doporučuje aktivnější přístup s cílem zajistit etnickou, kulturní i jazykovou identitu všech komunit; |
19. |
vítá vysokou míru přizpůsobení právním předpisům acquis a zlepšení účinnosti a profesionality soudů v důsledku komplexní reformy soudnictví; vyjadřuje však znepokojení nad nepatřičným politickým vlivem na některá soudní řízení a zdůrazňuje, že soudní moc by měla zůstat nezávislou na všech vnějších tlacích parlamentní nebo výkonné složky; zdůrazňuje, že je třeba zajistit řádné uplatňování soudních standardů v souladu s evropskými normami a osvědčenými postupy; vyzývá ke sjednocení judikatury za účelem zajištění předvídatelného justičního systému a důvěry veřejnosti; vyzývá ke zlepšení kvality soudnictví, lepšímu strategickému plánování, k většímu používání mimosoudních vyrovnání a alternativního řešení sporů, lepšímu přístupu ke spravedlnosti pro zranitelné členy společnosti a k většímu zapojení profesních organizací a organizací občanské společnosti do monitorování nezávislosti soudnictví; |
20. |
konstatuje pozitivní vývoj při provádění antikorupčních programů na období 2011–2015, posílení systémů osobní a institucionální bezúhonnosti, i v meziinstitucionální a mezinárodní spolupráci; konstatuje, že dosud zůstávají nevyřešeny důležité otázky spojené s prováděním právních předpisů o praní peněz, včetně přeshraničních otázek, prováděním vnitrostátního posuzování rizik a zlepšováním operační účinnosti; znovu opakuje, že hlavní státní institucí, jež by se měla tímto problémem zabývat, je plně nezávislá a funkční Státní komise pro prevenci korupce; vyzývá příslušné orgány ke zlepšení informatického propojení mezi soudy a státním zastupitelstvím a k vytvoření centrálního registru veřejných činitelů v zájmu zlepšení práce této komise; |
21. |
vyzývá k účinnějšímu provádění protikorupčních politik a právních předpisů zejména v politice, veřejné správě, zadávání veřejných zakázek a vymáhání práva, i k posílení správních kapacit; vyzývá k další snaze o zřízení rejstříku případů vysoce postavených osob odsouzených pro korupci; vyzývá nezávislou občanskou společnost a sdělovací prostředky, aby na korupci upozorňovaly a bojovaly za nezávislé a nestranné vyšetřování a soudy; vyzývá státní zastupitelství, aby umožnilo přiměřené a včasné vyšetřování takových obvinění; |
22. |
s uspokojením konstatuje, že byl zřízen právní a institucionální rámec pro boj proti organizovanému zločinu; vítá aktivní regionální a mezinárodní spolupráci této země, včetně spolupráce prostřednictvím agentur Eurojust a Europol; vítá skutečnost, že byla provedena řada úspěšných policejních operací vedených proti organizovaným skupinám, zejména na přerušení mezinárodních tras pašování drog a pašovaní migrantů; |
23. |
odsuzuje všechny formy politického a/nebo náboženského extrémismu a konstatuje potřebu přeshraniční spolupráce s jiným západobalkánskými zeměmi a členskými státy EU; vítá změny trestního zákoníku, který dále stanovuje trestný čin a sankce pro osoby podílející se na politickém nebo náboženském extrémismu; znovu zdůrazňuje nutnost společných aktivních strategií v oblasti zahraniční, bezpečnostní a obranné politiky zaměřených na stávající hrozby mezinárodního terorismu; připomíná, že veřejné politiky by měly bojovat proti všem formám extremismu a je třeba v této souvislosti pečlivě zabránit stigmatizaci kterékoli náboženské skupiny; |
24. |
vyjadřuje politování nad nedostatečnou spoluprací s organizacemi občanské společnosti a zainteresovanými stranami z řad veřejnosti při tvorbě právních předpisů; zdůrazňuje, že taková spolupráce by měla být založena na upřímné vůli vlády konzultovat s různými zúčastněnými stranami při tvorbě právních předpisů i tvorbě politik; zdůrazňuje, že organizace občanské společnosti se mohou zásadním způsobem zasloužit o zvyšování povědomí veřejnosti o procesu přistoupení, tak, aby byl proces přistoupení transparentnější, odpovědnější a inkluzivnější; vybízí vládu, aby pomáhala rozvíjet občanskou společnosti i ve venkovských oblastech; vyzývá vládu, aby zahájila zásadní debatu s vysokými školami, akademiky a studenty o reformě vysokého školství; |
25. |
vybízí příslušné orgány, aby získaly od Srbska příslušné archívy jugoslávské tajné služby; zastává názor, že transparentní přístup k totalitní minulosti včetně otevření archívu tajných služeb, je krokem směřujícím k další demokratizaci, odpovědnosti a posílení institucí; |
26. |
je velmi znepokojen tím, že politické a finanční tlaky neustále a významně ohrožují nezávislost sdělovacích prostředků; vyjadřuje hluboké politování nad zhoršováním svobody projevu vyúsťujícím v nejnižší míru svobody tisku v regionu; v této souvislosti lituje, že v indexu organizace Reporters Without Borders Makedonie klesla z 34. místa v roce 2009 na 117. v roce 2015; s rostoucím znepokojením konstatuje nárůst státní kontroly nad sdělovacími prostředky včetně pokračující závislosti na státním rozpočtu, častých výskytů autocenzury a nízkých profesionálních standardů a etiky; je znepokojen výskyty pomluv v mediálním a politickém kontextu; ačkoli konstatuje, že byly podniknuty některé kroky na obnovení dialogu mezi vládou a zúčastněnými stranami v oblasti sdělovacích prostředků, vyjadřuje politování nad tím, že zákon o audiovizuálních službách byl pozměněn zrychleným postupem, bez řádné konzultace s mediálními zainteresovanými stranami; |
27. |
naléhavě vyzývá vládu, aby pokračovala v politikách na posílení plurality sdělovacích prostředků a rozmanitosti názorů a aby zaručila nezávislost veřejného vysílání i regulátora sdělovacích prostředků; se znepokojením konstatuje, že provozovatel veřejného vysílání projevoval značný příklon ve prospěch vládních stran jak během volebních kampaní (jak o tom svědčí zprávy OBSE/ODIHR), tak za okolností netýkajících se volebních kampaní (jak o tom svědčí zpráva Komise o pokroku); vítá skutečnost, že vláda zveřejnila údaje o svých výdajích na propagaci; přesto vlády vyzývá ke zlepšení transparentnosti, pokud jde o kritéria přidělování peněžních prostředků; důrazně doporučuje Komisi, aby byla aktivnější při sledování politického vývoje a při podávání doporučení o něm a při podpoře dialogu mezi zúčastněnými stranami v oblasti sdělovacích prostředků; |
28. |
připomíná vládě a politickým stranám jejich odpovědnost za vytváření kultury začleňování a tolerance; vyzývá k tomu, aby byl antidiskriminační zákon sladěn s acquis, protože v současné podobě nezakazuje diskriminace na základě sexuální orientace; odsuzuje veškeré násilí proti komunitě LGBTI a vyzývá k tomu, aby byly pachatelé včetně těch, kteří jsou odpovědní za násilné incidenty namířené proti podpůrné centrum pro LGBTI ve Skopje, byli postaveni před soud; zdůrazňuje, že je nutné bojovat proti předsudkům vůči Romům a jejich diskriminaci a je třeba přijmout opatření ke zlepšení jejich situace, zejména v oblasti bydlení, zdravotní péče, vzdělávání a zaměstnanosti; vyzývá příslušné orgány, aby zajistily, že hledisko rovnosti žen a mužů bude uplatňováno ve všech oblastech politiky zaměřené na zajištění rovnosti mužů a žen; znovu opakuje, že je znepokojen pokračující existencí genderových stereotypů ve společnosti a domácím násilím; vybízí vládu, aby se zabývala strukturálními genderovými a platovými rozdíly v hospodářské, politické a sociální oblasti; vyzývá Komisi, aby dostála vlastním závazkům a učinila z politiky zaměstnanosti a ze sociální politiky prioritu procesu přistoupení tím, že vyvine v tomto ohledu iniciativu v rámci dialogu o přistoupení na vysoké úrovni; |
29. |
je nadále znepokojen vysokou mírou dětské chudoby a nedostatečnou kapacitou institucí odpovědných za provádění politik a strategických opatření v této oblasti; naléhavě vyzývá vládu, aby zvýšila své úsilí o provádění revidované vnitrostátní strategie boje proti chudobě a sociálnímu vyloučení; naléhavě vyzývá k tomu, aby byla věnována větší pozornost zajištění spravedlivého a účinnému přístupu ke spravedlnosti pro všechny děti; zdůrazňuje, že je třeba, aby vláda vyvinula další úsilí na podporu dětí s postižením a dětí z romské komunity; vyzývá, aby bylo vyvinuto další úsilí o zlepšení zdraví a výživy dětí, se zvláštním zaměřením na romské děti; |
30. |
vítá, že země je hraje nadále vedoucí úlohu v regionu v usnadňování podnikání, i její zlepšenou výkonnost v žebříčku Světové banky, kde se z 31. místa v roce 2013 posunula na 30. místo v roce 2014; konstatuje však, že obtížné vymáhání smluv a časté právní změny bez odpovídající konzultace představují pro podnikatelské klima závažný problém; současně zdůrazňuje, že je důležité dosáhnout pokroku v oblasti pracovního práva a posílení sociálního dialogu; zdůrazňuje, že je třeba nadále zlepšovat podnikatelské prostředí a podporovat malé a střední podniky, snižovat regionální rozdíly a propojovat instituce výzkumu a vývoje s podnikatelskou sférou a s oblastí tvorby pracovních příležitostí; |
31. |
vítá skutečnost, že zůstal stabilní příliv přímých zahraničních investic, což umožnilo větší diverzifikaci vývozu; konstatuje, že 80 % celkových přímých zahraničních investic pochází od společností z EU, přičemž obchodní toky se zbožím a službami s EU se ještě zvýšily; znovu opakuje, že je důležité přilákat zahraniční investice, a domnívá se, že zpoždění v procesu přistoupení k EU může představovat překážku pro hlubší hospodářskou integraci; uznává potřebu zvýšit veřejné příjmy a vytvářet pracovní místa v odvětvích s vysokou produktivitou, celková struktura hospodářství se nadále soustředí na činnosti s nízkou produktivitou; zdůrazňuje, že pravidla pro mezinárodní finanční zóny by měla být v souladu s acquis a s mezinárodními požadavky; |
32. |
vítá snížení celkové míry nezaměstnanosti z 29,9 % v prvním čtvrtletí roku 2013 na 27,9 % ve třetím čtvrtletí roku 2014; vyzývá vládu, aby pokračovala ve svém úsilí o snižování strukturální a dlouhodobé nezaměstnanosti, zejména mezi mládeží (jejíž nezaměstnanost je vyšší než 50 %) a zranitelnými skupinami včetně Romů; vyzývá k přijetí reforem na větší zapojení pracovní síly a zvyšování pracovní mobility i o redukci širokého neformálního sektoru, který nadále omezuje hospodářskou soutěž; vyjadřuje znepokojení nad tím, že úroveň vzdělání a odborné přípravy pracovníků často neodpovídá skutečným potřebám ekonomiky a že řada kvalifikovaných pracovníků je proto nucena emigrovat v důsledku obtíží s nalezením odpovídajících pracovních příležitostí v zemi; vyjadřuje znepokojení nad nedávnými změnami legislativy, které ohrožují právo na stávku, a vyzývá příslušné orgány, aby je přezkoumaly s ohledem na normy Mezinárodní organizace práce; |
33. |
bere na vědomí kroky ke snížení nezaměstnanosti žen, avšak vyzývá vládu, aby v tomto směru vyvinula větší úsilí, protože nezaměstnanost žen je dosud mnohem vyšší, než je průměr EU; |
34. |
upozorňuje na to, že je ve spolupráci s občanskou společností a příslušnými zúčastněnými stranami nutné vyvinout značné úsilí v oblasti životního prostředí, zejména v oblasti kvality ovzduší a vody, ochrany přírody a nakládání s odpady; je znepokojen znečištěním vzduchu a vod; se znepokojením bere na vědomí koncentrace škodlivých částic, které jsou několikrát vyšší než nejvyšší přípustné hodnoty, zejména ve Skopje, Tetovu, Bitole, Kičevu a Kavadarci; vyzývá příslušné orgány, aby posílily svou spolupráci za účelem provádění příslušných právních předpisů, posílení správní kapacity a přidělování dostatečných finančních prostředků pro investice do infrastruktury, jako jsou čistírny odpadních vod; |
35. |
vyjadřuje politování nad tím, že nebyly splněny cíle v oblasti energetiky pro rok 2013, zejména pokud jde o energetickou účinnost a využívání obnovitelných zdrojů; vyzývá v této souvislosti k přijetí vhodných akčních plánů a ke sladění s politikou ochrany klimatu EU; |
36. |
vítá, že tato země zůstává aktivní a konstruktivní v regionální spolupráci a že nemá žádné nevyřešené pohraniční otázky se svými sousedy; vítá nacházející makedonské předsednictví Středoevropské iniciativě; vyzývá vládu, aby zlepšila celkovou míru sladění s prohlášeními a rozhodnutími SBOP; zdůrazňuje důležitost postupného sladění se zahraničně politickými postoji EU; |
37. |
vítá pokrok a ochotu při dokončování železničního spojení mezi touto zemí a Bulharskem, což povede ke zlepšení hospodářských a sociálních vztahů; |
38. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a také vládě a parlamentu této země. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/61 |
P8_TA(2015)0065
Zpráva o pokroku Srbska za rok 2014
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o zprávě o pokroku Srbska za rok 2014 (2014/2949(RSP))
(2016/C 316/07)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady v Soluni ve dnech 19. a 20. června 2003 týkající se vyhlídek zemí západního Balkánu na přistoupení k Evropské unii, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Rady 2008/213/ES ze dne 18. února 2008 o zásadách, prioritách a podmínkách evropského partnerství se Srbskem a o zrušení rozhodnutí 2006/56/ES (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Komise ze dne 12. října 2011 k žádosti Srbska o členství v Evropské unii (SEC(2011)1208), |
— |
s ohledem na Dohodu o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Srbsko na straně druhé, jež vstoupila v platnost dne 1. září 2013, |
— |
s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999), na poradní stanovisko Mezinárodního soudního dvora (ICJ) ze dne 22. července 2010 o otázce souladu jednostranného vyhlášení nezávislosti Kosova s mezinárodním právem a na rezoluci Valného shromáždění OSN A/RES/64/298 ze dne 9. září 2010, jež vzala na vědomí obsah uvedeného stanoviska a uvítala připravenost EU napomoci dialogu mezi Bělehradem a Prištinou, |
— |
s ohledem na prohlášení a doporučení přijatá na druhé schůzi Parlamentního výboru pro stabilizaci a přidružení mezi Evropskou unií a Srbskem, která proběhla ve dnech 26.–27. listopadu 2014, |
— |
s ohledem na závěry Evropské rady ze dne 28. června 2013, |
— |
s ohledem na zprávu Komise o pokroku Srbska za rok 2014 ze dne 8. října 2014 (SWD(2014)0302), |
— |
s ohledem na závěry Rady pro obecné záležitosti ze dne 16. prosince 2014, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 16. ledna 2014 o zprávě o pokroku Srbska za rok 2013 (2), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 27. listopadu 2014 o Srbsku: případ obžalovaného válečného zločince Vojislava Šešelji (3), |
— |
s ohledem na práci stálého zpravodaje pro Srbsko Výboru pro zahraniční věci Davida McAllistera, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Evropská rada dne 28. června 2013 rozhodla o zahájení přístupových jednání se Srbskem; vzhledem k tomu, že dne 21. ledna 2014 se konala první mezivládní konference (IGC); |
B. |
vzhledem k tomu, že ve své zprávě o pokroku Srbska za rok 2014 Komise informuje o pokroku, jehož Srbsko dosáhlo na cestě k evropské integraci, a hodnotí jeho úsilí o splnění kodaňských kritérií a podmínek procesu stabilizace a přidružení; |
C. |
vzhledem k tomu, že stejně jako všechny ostatní země aspirující na členství v EU musí být také Srbsko hodnoceno podle toho, do jaké míry splnilo a provedlo stejný soubor kritérií; vzhledem dále k tomu, že časový plán pro přistoupení se odvíjí od rychlosti zavádění a kvality nezbytných reforem; |
D. |
vzhledem k tomu, že v rámci své politiky rozšíření klade EU zvláštní důraz na právní stát; |
E. |
vzhledem k tomu, že Komise zdůraznila potřebu posílit správu ekonomických záležitostí, právní stát a kapacity státní správy ve všech zemích západního Balkánu; |
F. |
vzhledem k tomu, že Srbsko učinilo důležité kroky směrem k normalizaci vztahů s Kosovem v návaznosti na První dohodu o zásadách normalizace vztahů ze dne 19. dubna 2013; vzhledem k tomu, že je naléhavě třeba učinit další kroky s cílem vyřešit všechny zbývající problémy ve vztazích obou zemí; |
G. |
vzhledem k tomu, že klíčovým prvkem úspěšné evropské integrace jakékoli země jsou dobré sousedské vztahy a že dvoustranné otázky by měly být řešeny v postupu přistupování v souladu s vyjednávacím rámcem, v konstruktivním a sousedském duchu a při zohlednění obecných zájmů a hodnot EU; vzhledem k tomu, že byly učiněny důležité kroky v rámci historického procesu usmíření mezi Srbskem a jeho sousedy; |
H. |
vzhledem k tomu, že musí být plně zajištěno provádění právního rámce o ochraně menšin, zejména v oblasti vzdělávání, používání jazyka a přístupu k médiím a bohoslužbám v menšinových jazycích; |
I. |
vzhledem k tomu, že Srbsko v roce 2015 zastává úřadující předsednictví OBSE, k čemuž dochází v době pokračujícího konfliktu na východní Ukrajině a v době, kdy tato organizace slaví 40. výročí přijetí Helsinského závěrečného aktu; |
1. |
vítá formální zahájení přístupových rozhovorů na první mezivládní konferenci (IGC) EU-Srbsko dne 21. ledna 2014 a vysokou míru připravenosti a odhodlání srbské vlády při prověřování plnění acquis EU; |
2. |
vítá konání předčasných parlamentních voleb, které byly kladně hodnoceny mezinárodními pozorovateli; vyzývá úřady, aby se plně zabývaly doporučeními minulé a předchozích volebních pozorovatelských misí OBSE/ODIHR; |
3. |
zdůrazňuje, že je důležité zdokonalit provádění Dohody o stabilizaci a přidružení EU-Srbsko a vyzdvihuje pokrok, jehož bylo v této oblasti dosaženo; zdůrazňuje, že tato dohoda představuje obecný rámec pro prohloubení spolupráce mezi Srbskem a EU; |
4. |
vítá odhodlání nové srbské vlády podporovat proces evropské integrace a vyzývá Srbsko, aby s rozhodností přistoupilo k systémovým a sociálně-ekonomickým reformám; zdůrazňuje, že klíčovým ukazatelem úspěšnosti procesu integrace zůstává řádné provádění právních předpisů a politik; vyzývá Srbsko ke zlepšení plánování, koordinace a kontroly provádění nových právních předpisů a politik; zdůrazňuje, že je třeba posílit inkluzivní povahu a transparentnost procesu přistoupení; zdůrazňuje, že Srbsko musí dále pokročit ohledně své reformní priority, kterou je právní stát; |
5. |
naléhavě vybízí k tomu, aby otevření dalších kapitol jednání zohledňovalo vývoj na technické úrovni, ale také politické souvislosti vztahů mezi Srbskem a EU; zdůrazňuje, že v rané fázi jednání by měly být řešeny kapitoly 23 (soudnictví a základní práva) a 24 (spravedlnost, svoboda a bezpečnost); trvá na tom, že by kapitola 35 acquis EU týkající se vztahů s Kosovem měla být jasně vymezena; zdůrazňuje, že rámec jednání poskytuje měřítko umožňující určit, zda pokrok v rámci dané kapitoly výrazně nezaostává za pokrokem v celkových jednáních, což Komisi umožňuje doporučit, aby byly další kapitoly jednání otevřeny později nebo zavřeny; |
6. |
konstatuje, že nedávno zveřejněná zpráva Evropského účetního dvora dospěla k závěru, že financování z Nástroje předvstupních strukturálních politik (IPA) společně s dalšími formami podpory Srbsku pomohlo při provádění sociálních a hospodářských reforem a při zdokonalování správy veřejných financí; konstatuje nicméně, že reforma soudnictví výrazně zaostává; vyzývá Srbsko, aby sladilo své předpisy s acquis EU v oblasti státní podpory; vítá skutečnost, že – jak konstatoval Evropský účetní dvůr – finanční pomoc i pomoc nefinanční povahy poskytované EU jsou využívány celkově účinným způsobem, a vyzývá orgány, aby stavěly na postupech řádné správy a řešily přetrvávající nedostatky v navrhování, provádění a udržitelnosti projektů; vyzývá Komisi, aby i nadále účinným a transparentním způsobem Srbsko podporovala v rámci IPA; |
7. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že většina zákonů je přijímána postupem pro naléhavé případy, který ne vždy umožňuje dostatečné konzultace se zainteresovanými stranami a širší veřejností; |
8. |
konstatuje, že srbské obyvatelstvo a hospodářství v květnu 2014 těžce zasáhly povodně; vyjadřuje soustrast rodinám obětí; vítá skutečnost, že EU a také některé členské státy na žádost Srbska neprodleně zahájily rozsáhlé záchranné a humanitární operace a v červenci 2014 uspořádaly dárcovskou konferenci; zdůrazňuje, že Komise vybídla Srbsko, aby se připojilo k mechanismu civilní ochrany EU, a vítá skutečnost, že Srbsko dne 16. října 2014 vyjádřilo zájem tak učinit; |
9. |
vítá První dohodu o zásadách normalizace vztahů, jíž bylo dosaženo v rámci dialogu na vysoké úrovni mezi předsedy vlád Srbska a Kosova dne 19. dubna 2013; vítá zapojení Srbska do procesu normalizace vztahů s Kosovem a naléhavě vybízí srbské úřady, aby v tomto procesu hrály konstruktivní úlohu a aby rozvíjely dobré sousedské vztahy, které mohou sloužit současně zájmům Srbska i Kosova; konstatuje, že tempo celkových jednání se zpomalilo, mimo jiné z důvodu předčasných voleb, které proběhly v Srbsku i v Kosovu; vítá vytvoření nové kosovské vlády jako důležitý krok pro obnovení dialogu na vysoké úrovni dne 9. února 2015, který vedl k dohodě o soudním systému v Mitrovici, a v této souvislosti také vítá konstruktivní úlohu srbské vlády, která vybízela zvolené zástupce srbské menšiny, aby se zúčastnili a přijali svou odpovědnost v rámci nové koaliční vlády v Prištině; vybízí Srbsko a Kosovo, aby pokročily v plném provádění již dosažených dohod, a to v dobré víře a v pravý čas, a vyzývá EU, aby zhodnotila, jak strany plní své závazky; vybízí srbské a kosovské úřady, aby dále normalizovaly své vztahy; vyzývá k vyvíjení setrvalého úsilí na obou stranách s cílem sbližovat společenství etnických Albánců a Srbů v Kosovu; zdůrazňuje, že rámec jednání vyžaduje, aby bylo pokroku v procesu normalizace vztahů s Kosovem podle kapitoly 35 dosahováno souběžně s pokrokem v celkových jednáních; zdůrazňuje, že kapitola 35 by měla být otevřena v rané fázi jednání; je přesvědčen, že úplná normalizace vztahů mezi Srbskem a Kosovem by usnadnila přistoupení Srbska k EU; |
10. |
vyzývá srbské a kosovské úřady, aby zavedly mechanismus spolupráce, jehož cílem by bylo bojovat proti zločinným sítím, které kontrolují, vykořisťují a pašují nezákonné migranty z Kosova do členských států EU přes Srbsko, a tyto sítě likvidovat; |
11. |
vyzývá Srbsko, aby vyvíjelo větší úsilí o sladění své zahraniční a bezpečnostní politiky se zahraniční a bezpečnostní politikou EU, včetně politiky vůči Rusku; vyjadřuje politování nad tím, že Srbsko se, když k tomu bylo vyzváno, nepřipojilo k rozhodnutím Rady o zavedení restriktivních opatření vůči Rusku, přičemž si je však vědom tradičně silných hospodářských, sociálních a kulturních vazeb, které mezi oběma zeměmi existují; je přesvědčen, že Srbsko může hrát klíčovou úlohu ve vztazích mezi EU a Ruskem; vítá aktivní účast Srbska na mezinárodních operacích na udržení míru; konstatuje, že Srbsko s poctami přijalo některé z osob, na něž se vztahuje unijní zákaz udělování víz, a pořádá vojenská cvičení s ruskou armádou; |
12. |
vítá, že Srbsko v roce 2015 zastává úřadující předsednictví OBSE, a vítá rovněž jeho priority; bere na vědomí, že Srbsko je v této funkci ochotno podporovat všechny prostředky k zintenzivnění úsilí o mírové vyřešení současných konfliktů v oblasti, kde OBSE působí; vybízí Srbsko, aby tohoto předsednictví využilo a přispělo ke stabilizaci situace na východní Ukrajině tím, že sehraje roli prostředníka; uznává také, že Srbsko je připraveno dále posilovat regionální spolupráci; vyzývá Srbsko jakožto současného úřadujícího předsedu OBSE, aby napomohlo obnovení úlohy OBSE jakožto komplexní platformy pro řešení bezpečnostních otázek v Evropě; |
13. |
vybízí Srbsko, aby pokračovalo ve spolupráci s Mezinárodním trestním soudem pro bývalou Jugoslávii (ICTY), posílilo domácí soudy, které vedou řízení s válečnými zločinci, a i nadále stupňovalo své úsilí o regionální spolupráci s cílem ukončit beztrestnost a dosáhnout spravedlnosti pro oběti válečných zločinů a jejich rodiny; zdůrazňuje, že je naléhavě třeba přijmout komplexní právní úpravu a politiku na ochranu svědků a poskytnout obětem a jejich rodinám právo na odškodnění; znovu připomíná svou podporu iniciativě REKOM (regionální komise pro pravdu a usmíření); |
14. |
vyzývá Srbsko, aby v duchu usmíření a dobrých sousedských vztahů přehodnotilo svůj zákon o organizaci a pravomocech státních orgánů v řízeních o válečných zločinech, a to ve spolupráci se svými sousedy a s Komisí; |
15. |
vyzývá Srbsko, aby zintenzivnilo svou spolupráci se sousedními zeměmi a zvýšilo úsilí při hledání pohřešovaných osob, přičemž bude plně sdílet veškeré relevantní údaje; v této souvislosti naléhavě vybízí srbské úřady, aby otevřely archivy Jugoslávské lidové armády s cílem zjistit pravdu o tragických událostech z minulosti a shromáždit potřebné údaje; naléhavě také vybízí tyto úřady, aby otevřely archivy, které se týkají bývalých jugoslávských republik, a usnadnily do nich transparentní přístup a aby zpřístupnily dokumenty bývalé zpravodajské agentury UDBA, mj. tím, že je poskytnou příslušným vládám; |
16. |
vítá, že byla podepsána deklarace Mezinárodní komise pro pohřešované osoby (ICMP) o úloze státu při řešení otázek spojených s osobami, které se pohřešují v důsledku ozbrojeného konfliktu a porušování lidských práv; zdůrazňuje, že je třeba posílit snahy o nalezení a identifikaci pohřešovaných osob a lokalizaci hromadných hrobů z válek v Chorvatsku, Bosně a Hercegovině a Kosovu a zaručit právo rodin obětí na zjištění osudu jejich rodinných příslušníků, kteří jsou pohřešováni; |
17. |
oceňuje konstruktivní přístup srbské vlády k vztahům se sousedními zeměmi, neboť díky němu bylo dosaženo značného pokroku v rozvíjení regionální spolupráce i užších vztahů s EU; vybízí Srbsko, aby ještě úžeji spolupracovalo se sousedními zeměmi a aby učinilo další kroky směřující k přeshraniční spolupráci s cílem mj. posílit hospodářský rozvoj pohraničních regionů a oblastí obydlených menšinami; zdůrazňuje, že je důležité podporovat politiky výměny a kontaktů mezi mladými lidmi v rámci procesu usmíření; vítá skutečnost, že Srbsko obecně dodržuje své mezinárodní závazky a že dále rozvíjí dvoustranné vztahy se svými sousedy; opět upozorňuje na klíčový význam usmíření; vybízí Srbsko, aby plně provedlo dvoustranné dohody se sousedními zeměmi a aby dosud nevyřešené bilaterální otázky řešilo za pomoci pragmatického přístupu; vítá setkání předsedů vlád Srbska a Albánie, které proběhlo dne 10. listopadu 2014 v Bělehradu; vybízí Srbsko, aby aktivně podporovalo pokrok Bosny a Hercegoviny na cestě k evropské integraci a konstruktivně mu pomáhalo; vítá také, že se Srbsko i nadále aktivně účastní regionálních iniciativ, jako je proces spolupráce v jihovýchodní Evropě (SEECP); |
18. |
zdůrazňuje zásadní úlohu srbského parlamentu a občanské společnosti v procesu přístupových jednání; vítá, že Parlament dne 4. června 2014 přijal rozhodnutí upravující postup projednávání návrhů vyjednávacích postojů v průběhu přístupových jednání; vítá, že byly dne 26. srpna 2014 přijaty zásady pro začleňování organizací občanské společnosti do procesu přijímání právních předpisů, a vyzývá k většímu zapojení občanské společnosti do procesu integrace; vyzývá vládu, aby se zdržela protievropské rétoriky a vedla pravidelný dialog a veřejné konzultace se všemi příslušnými zainteresovanými stranami s cílem zajistit plnou transparentnost jednání, poskytnout veškeré informace pro účely konstruktivní diskuse o fungování EU a členství v EU a usnadnit jejich širokou účast na tomto procesu; |
19. |
oceňuje práci nezávislých regulačních orgánů a jejich příspěvek ke zlepšování právního rámce a zvyšování odpovědnosti státních institucí; zdůrazňuje, že státní instituce musí jednat transparentně a odpovědně; podporuje činnost nezávislých státních orgánů, jako jsou veřejný ochránce práv, komisař pro informace veřejného významu a další; vyzývá státní orgány, aby chránily nezávislost těchto úřadů a plně s nimi spolupracovaly při výkonu jejich pravomocí; domnívá se, že úřady by jim měly poskytnout veškeré finanční a správní zdroje, které jsou pro jejich práci nezbytné; zdůrazňuje, že jejich doporučení musí být následována odpovídajícími kroky a jejich nezávislost musí být dodržována v plném rozsahu; |
20. |
odsuzuje veřejnou kampaň, kterou členové vlády bezdůvodně vedou proti ombudsmanovi, zdůrazňuje, že ombudsman hraje v systému rovnováhy moci ústřední úlohu, a vyzývá státní orgány, aby zajistily zachování jeho nezávislosti a nedotknutelnosti; vyzývá státní orgány, aby ombudsmanovi poskytovali při jeho práci plnou politickou a administrativní podporu a aby zaručily jeho právo žádat o úřední dokumenty v souladu s zákonem o veřejných informacích; |
21. |
zdůrazňuje, že Srbsko ratifikovalo hlavní úmluvy Mezinárodní organizace práce (MOP) v oblasti pracovních práv a také revidovanou Evropskou sociální chartu; upozorňuje na skutečnost, že pracovní a odborová práva zůstávají navzdory ústavním zárukám i nadále omezená, a vyzývá Srbsko, aby tato práva dále posílilo; konstatuje, že v zájmu zachování jednoznačnosti je zapotřebí zavést další postupy týkající se odborových svazů a práva na stávku; konstatuje, že existuje pouze několik kolektivních smluv pro jednotlivá odvětví, z nichž některé již vypršely a je třeba je prodloužit; je znepokojen tím, že sociální dialog zůstává slabý a že konzultace se sociálními partnery probíhají nepravidelně; vyzývá k přijetí dalších opatření na posílení sociálního dialogu a konzultační úlohy těchto subjektů při tvorbě právních předpisů; |
22. |
znovu poukazuje na význam podpory, ochrany a uplatňování lidských práv a základních svobod na všech úrovních srbské společnosti, a to bez jakékoli diskriminace a v souladu s evropskými a mezinárodními standardy; bere na vědomí, že dne 2. října 2014 byl přijat akční plán pro provádění antidiskriminační strategie, a vyzývá k respektování žen, osob se zdravotním postižením, příslušníků komunity LGBT a všech národnostních, etnických a sexuálních menšin a k zajištění jejich práv; vybízí srbské orgány, aby dále zvýšily své úsilí o zajištění rovného zastoupení žen v politickém a veřejném životě; konstatuje, že srbská správní kapacita v oblasti rovnosti žen a mužů je i nadále omezená, a naléhavě žádá srbské orgány, aby zvýšily své úsilí v tomto směru; vítá rozhodnutí srbské vlády umožnit konání akce Pride Parade, která proběhla dne 28. září 2014 v Bělehradu bez závažnějších incidentů, a oceňuje podporu vlády a snahy policie o usnadnění jejího pořádání; |
23. |
oceňuje zřízení Národní rady pro práva dítěte a vyzývá tento orgán, aby plně využil svého pověření a zajistil, aby byly priority v oblasti práv dítěte v plném rozsahu začleněny do akčních plánů, které srbská vláda vypracovává v rámci procesu přistoupení; |
24. |
bere na vědomí, že byly učiněny kroky v provádění strategie a akčního plánu pro reformu soudnictví na období 2013–2018; vítá přijetí pravidel pro hodnocení práce soudců a státních zástupců; zdůrazňuje, že nezávislé soudnictví je nanejvýš důležité, a poukazuje na to, že je nutné dokončit reformu soudnictví, aby byla zajištěna plná nezávislost a nestrannost soudců a státních zástupců; vyzývá příslušné orgány, aby neoddalovaly přijetí návrhu zákona o právní pomoci a zároveň zajistily, aby nejzranitelnějším občanům nebyl znemožněn přístup k bezplatným službám právní pomoci; zdůrazňuje, že je třeba vyřešit případy zneužití pravomoci veřejného činitele, a vyjadřuje znepokojení nad tím, že jsou hromadně překlasifikovávány; zdůrazňuje, že je zapotřebí provést ústavní reformy, které zajistí nezávislost soudní moci; |
25. |
vítá silné politické odhodlání bojovat s korupcí a další provádění doporučení Skupiny států proti korupci (GRECO); vítá, že srbský parlament dne 25. listopadu 2014 přijal zákon na ochranu oznamovatelů; vítá skutečnost, že je vyšetřováno několik případů na vysoké úrovni a že je patrná snaha o zlepšení koordinace; zdůrazňuje, že je nutné vynaložit značné úsilí na zlepšení a řádné uplatňování právního rámce pro boj proti korupci a zajistit dostatek prostředků na reformy; zdůrazňuje, že únik informací o probíhajících vyšetřováních do sdělovacích prostředků, který porušuje zásadu presumpce neviny, je důvodem k vážnému znepokojení a měl by být vyšetřen, vyřešen a odstraněn v souladu s právními předpisy; odsuzuje rovněž tlak sdělovacích prostředků a politických stran na nezávislé protikorupční orgány a domnívá se v této souvislosti, že je třeba posílit pravomoci a navýšit zdroje protikorupční agentury; konstatuje, že takové metody mohou výrazně zpomalit průběh jednání o přistoupení; žádá, aby byla přijata další opatření na ochranu nezávislosti a integrity soudního systému a přístupu ke spravedlnosti; |
26. |
konstatuje, že v regionu je široce rozšířena korupce a organizovaný zločin, které rovněž představují překážku pro demokratický, sociální a hospodářský rozvoj Srbska; domnívá se, že regionální strategie a posílená spolupráce mezi všemi zeměmi tohoto regionu mají zásadní význam pro účinnější řešení těchto otázek; |
27. |
se znepokojením konstatuje, že financování politických stran a volebních kampaní není dostatečně transparentní, a proto u něj hrozí vysoké riziko korupce; zdůrazňuje, že financování politických stran musí být transparentní a v souladu s nejpřísnějšími mezinárodními standardy; |
28. |
vítá přijetí zákona o veřejných informacích a sdělovacích prostředcích, zákona o elektronických médiích a zákona o veřejnoprávním vysílání a vyzývá k jejich okamžitému provádění; zdůrazňuje, že při provádění nového souboru právních předpisů upravujících problematiku sdělovacích prostředků by měla být zaručena i udržitelnost veřejného vysílání v menšinových jazycích a také udržitelnost a finanční stabilita veřejných služeb a regionálních a místních sdělovacích prostředků; vyjadřuje znepokojení nad zhoršujícími se podmínkami pro plné uplatňování svobody projevu v Srbsku a poukazuje na nutnost naprosté transparentnosti vlastnictví sdělovacích prostředků; vyjadřuje znepokojení nad nátlakem na novináře a nad jejich zastrašováním, které vedou ke vzrůstající autocenzuře, a naléhavě vybízí srbské úřady, aby podnikly kroky s cílem postavit pachatele těchto činů před soud; se znepokojením konstatuje, že politický tlak ohrožuje nezávislost sdělovacích prostředků; připomíná význam svobodných sdělovacích prostředků, které jsou jednou ze základních hodnot EU; vyzývá srbské orgány, aby vytvořily prostředí, které bude příznivé pro sdělovací prostředky a bude podporovat svobodu projevu a sdělovacích prostředků; |
29. |
vyzývá srbskou vládu, aby v plném rozsahu a nediskriminačním způsobem provedla zákon o rehabilitaci; navrhuje srbské vládě, aby dalšími novelizacemi zákona o restitucích odstranila všechny procesní a právní překážky naturálních restitucí; |
30. |
vítá volby do rad pro národnostní menšiny, které proběhly dne 26. října 2014; zdůrazňuje, že rady pro národnostní menšiny sehrávají při uplatňování práv národnostních menšin důležitou úlohu, a vyzývá Srbsko, aby zajistilo, že úroveň získaných práv a pravomocí zůstane v procesu jejich sbližování s rozhodnutím srbského ústavního soudu zachována a že jim bude poskytováno přiměřené a ověřitelné financování; vyzývá Srbsko, aby zajistilo důsledné uplatňování právních předpisů na ochranu menšin v celé zemi, mj. v souvislosti se vzděláváním, používáním jazyků, přístupem ke sdělovacím prostředkům a bohoslužbám v menšinovém jazyce a přiměřeným zastoupením národnostních menšin ve veřejné správě a místních a regionálních orgánech, jakož i ve vnitrostátním parlamentu; podporuje závazek Srbska týkající se vypracování konkrétního akčního plánu o postavení národnostních menšin v rámci akčního plánu pro kapitolu 23; vybízí srbské orgány, aby přijaly další opatření ke zlepšení situace Romů, zejména pokud jde o vzdělávání, bydlení a zaměstnanost; naléhavě žádá vládu, aby zvýšila informovanost romské populace o občanských právech a aby též Romům poskytovala stejnou úroveň ochrany jejich bezpečnosti; zdůrazňuje, že je důležité podněcovat Romy k účasti ve veřejném životě; vyzývá srbské orgány, aby zlepšily plánování, koordinaci a sledování provádění politik a činností pro začleňování Romů na celostátní a místní úrovni; |
31. |
zdůrazňuje, že je důležité provést restituci majetku zabaveného menšinovým církvím a náboženským komunitám během komunistického režimu, zdůrazňuje úlohu státu při budování nezaujatého přístupu k historickým církvím v zemi, včetně těch z nich, které jsou spojeny s menšinami, a zdůrazňuje, že bez takové restituce nelze zaručit náboženskou svobodu; |
32. |
konstatuje, že kulturní rozmanitost Vojvodiny rovněž přispívá k identitě Srbska, a že je tedy zásadní chránit a podporovat tamní menšiny a zachovat a podporovat národnostní rozmanitost, která po staletí dobře funguje; vyzývá k zachování mnohojazyčnosti a kulturní rozmanitosti; zdůrazňuje proto, že autonomie Vojvodiny by neměla být omezována, a připomíná vládě, aby bez dalšího prodlení předložila zákon o kompetencích a financování autonomní oblasti Vojvodina; |
33. |
v souvislosti s významem, který má evropské seskupení pro územní spolupráci (ESÚS) z hlediska dalšího rozvoje přeshraniční spolupráce mezi členskými státy EU a jejich sousedy, vyzývá srbskou vládu, aby zavedla právní rámec, který by umožňoval účast Srbska v ESÚS; |
34. |
vítá novou strategii reformy veřejné správy, specializované ministerstvo veřejné správy a místní samosprávy a zvýšený důraz na plánování a koordinaci politik v návaznosti na vytvoření sekretariátu pro veřejnou politiku jakožto pozitivní kroky směřující k účinnější veřejné správě; vyjadřuje znepokojení ohledně nedostatečné transparentnosti při náboru zaměstnanců veřejné správy a v rámci správních a řídících kapacit na místní úrovni; naléhavě žádá úřady, aby zaručily transparentní proces jmenování a povyšování státních úředníků a veřejných činitelů založený na zásluhách; |
35. |
vybízí srbské orgány k provedení strukturálních hospodářských reforem v zájmu podpoření růstu, zlepšení podnikatelského a investičního prostředí v celém Srbsku a zajištění vyváženého sociálního a hospodářského rozvoje ve všech regionech, boje proti vysoké nezaměstnanosti a chudobě, fiskální konsolidace a boje proti korupci, která i nadále pro podnikatelské prostředí představuje hlavní hrozbu; se znepokojením konstatuje vysokou míru nezaměstnanosti mezi mladými lidmi a naléhavě vyzývá vládu, aby tuto záležitost řešila tím, že mladým lidem poskytne vhodné příležitosti a uzpůsobí vzdělávání potřebám trhu práce; zdůrazňuje, že je nutné zajistit, aby existoval dostupný vzdělávací systém společně s pracovními a vzdělávacími možnostmi pro mládež a přístupem do evropských studijních programů, jako je program ERASMUS; vítá přijetí pracovněprávních předpisů, zákona o úpadku, zákona o privatizaci a zákona o plánování a výstavbě, které tvoří legislativní rámec pro strukturální reformy a rovněž pro zlepšení podnikatelského prostředí; |
36. |
vyzývá ke zlepšení podnikatelského prostředí provedením plánovaných strukturálních reforem v této oblasti, posílením právního řádu a zajištěním jednotného uplatňování právních předpisů; trvá na tom, že je naléhavě nutné zrušit administrativní překážky podnikání, obzvláště pokud jde o malé a středně velké podniky, a poukazuje na význam nutné restrukturalizace veřejných obchodních společností, přičemž je třeba dodržovat práva pracovníků a respektovat význam zaměstnání ve veřejném sektoru pro srbské občany a jejich dobré životní podmínky, jakož i jejich závislost na základních veřejných službách; |
37. |
bere na vědomí práci na novelizaci trestního zákoníku; konstatuje však, že i přes provedené změny přetrvává právní nejistota v soukromém sektoru; znovu opakuje, že je znepokojen ustanoveními nového článku 234 o zneužití odpovědné funkce, která stále ponechávají prostor pro svévolný výklad; konstatuje, že většina dřívějších případů zneužití pravomoci veřejného činitele byla zřejmě bez řádného přezkumu hromadně překlasifikována na zneužití odpovědné funkce, a proto vyzývá k tomu, aby byly překlasifikované případy nezávisle a důkladně přezkoumány s cílem okamžitě ukončit dlouhotrvající nespravedlivá stíhání; |
38. |
vyslovuje Srbsku uznání za uspořádání summitu za účasti Číny a zemí střední a východní Evropy v Bělehradu, vítá plány na posílenou spolupráci a doufá, že bude v souladu s evropskými standardy; všímá si prvních dohod o projektech v oblasti energetiky a infrastruktury dojednaných na summitu a připomíná Srbsku a dalším zemím v regionu, že tyto projekty by měly zohledňovat dlouhodobé cíle politik EU; |
39. |
bere na vědomí, že přípravy v oblasti energetiky mírně pokročily; zdůrazňuje, že Srbsko se musí více zasadit o harmonizaci předpisů v oblasti energetiky s acquis, zejména pokud jde o plnění cílů v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů a zamezení poskytování státní pomoci v odvětví hnědého uhlí, a že je třeba, aby prioritně provedlo oddělení v plynárenství a restrukturalizaci státní plynárenské společnosti; vyzývá Komisi, aby srbskou vládu podpořila v jejím úsilí o snížení závislosti země na dovozech energie rozrůzněním energetických zdrojů; vybízí Srbsko, aby zahájilo přepracovávání energetické strategie, kterou navrhlo; vyzývá vládu, aby zvýšila své úsilí v oblasti obnovitelných zdrojů energie, zejména pak s ohledem na směrnici o obnovitelných zdrojích energie, což je krok nutný pro dosažení energetické bezpečnosti a splnění cílů strategie EU 2020 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů; |
40. |
s politováním konstatuje, že v oblasti životního prostředí a změny klimatu bylo dosaženo pouze zanedbatelného pokroku, a vyzývá srbské orgány, aby v souladu s cíli EU urychleně přijaly komplexní celostátní politiku a strategii v oblasti klimatu; |
41. |
je znepokojen tím, že akademickým institucím se společně se státními orgány a veřejnými činiteli nepodařilo vyřešit obvinění z plagiátorství na univerzitách; |
42. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi a vládě a parlamentu Srbska. |
(1) Úř. věst. L 80, 19.3.2008, s. 46.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2014)0039.
(3) Přijaté texty, P8_TA(2014)0065.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/68 |
P8_TA(2015)0066
Proces evropské integrace Kosova
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o evropském integračním procesu v případě Kosova (2014/2950(RSP))
(2016/C 316/08)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na závěry předsednictví ze zasedání Evropské rady, které se konalo v Soluni ve dnech 19. a 20. června 2003, týkající se vyhlídek zemí západního Balkánu na přistoupení k Evropské unii, |
— |
s ohledem na první dohodu o zásadách normalizace vztahů, kterou dne 19. dubna 2013 podepsali ministerští předsedové Ivica Dačić a Hashim Thaçi, a na prováděcí akční plán ze dne 22. května 2013, |
— |
s ohledem na závěry Evropské rady ze dne 28. června 2013, kterými se přijalo rozhodnutí o zahájení jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení mezi EU a Kosovem, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Rady ze dne 22. října 2012, kterým se Komisi povoluje zahájit jednání o rámcové dohodě s Kosovem týkající se jeho účasti na programech Unie, |
— |
s ohledem na zprávy generálního tajemníka Organizace spojených národů o probíhajících činnostech Prozatímní správní mise Organizace spojených národů v Kosovu a o souvisejícím vývoji, včetně poslední zprávy vydané dne 31. října 2014, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/349/SZBP ze dne 12. června 2014, kterým se mění společná akce 2008/124/SZBP o Misi Evropské unie v Kosovu na podporu právního státu (EULEX KOSOVO), |
— |
s ohledem na závěry ze zasedání Rady pro všeobecné záležitosti ze dne 7. prosince 2009, 14. prosince 2010 a 5. prosince 2011, které zdůraznily a potvrdily, že Kosovo, aniž by tím byl dotčen postoj členských států k jeho statusu, by mělo mít rovněž prospěch z případné vyhlídky na budoucí uvolnění vízového režimu, jakmile budou splněny všechny podmínky, |
— |
s ohledem na zahájení dialogu o vízovém režimu v lednu 2012, na plán uvolnění vízového režimu z června 2012 a na druhou zprávu Komise ze dne 24. července 2014 o pokroku Kosova při plnění požadavků stanovených v plánu uvolnění vízového režimu (COM(2014)0488), |
— |
s ohledem na třetí setkání stran strukturovaného dialogu o právním státu dne 16. ledna 2014, |
— |
s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1244 (1999), na poradní stanovisko Mezinárodního soudního dvora ze dne 22. července 2010 o otázce souladu jednostranného vyhlášení nezávislosti Kosova s mezinárodním právem a na rezoluci Valného shromáždění OSN 64/298 ze dne 9. září 2010, jež vzala na vědomí obsah stanoviska Mezinárodního soudního dvora a uvítala připravenost EU napomoci dialogu mezi Bělehradem a Prištinou, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Výboru ministrů Rady Evropy ze dne 11. června 2014, kterým se Kosovu uděluje členství v Benátské komisi Rady Evropy; s ohledem na jmenování dvou odborníků z Kosova do Benátské komise v září 2014, |
— |
s ohledem na společná prohlášení přijatá na zasedáních meziparlamentního shromáždění EP-Kosovo ve dnech 28.–29. května 2008, 6.–7. dubna 2009, 22.–23. června 2010, dne 20. května 2011, ve dnech 14.–15. března 2012 a 30.–31. října 2013, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 16. října 2013 o strategii rozšíření a hlavních výzvách na období 2013–2014 (COM(2013)0700), |
— |
s ohledem na závěry Rady pro všeobecné záležitosti ze dne 16. prosince 2014 o rozšíření a procesu stabilizace a přidružení, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení, |
— |
s ohledem na práci Ulrike Lunacekové jakožto stále zpravodajky Výboru pro zahraniční věci, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že nezávislost Kosova uznává 110 ze 193 členských států Organizace spojených národů, mezi nimiž je i 23 z 28 členských států EU; |
B. |
vzhledem k tomu, že jednání o dohodě o stabilizaci a přidružení mezi EU a Kosovem byla dokončena v květnu 2014 a dohoda byla parafována v červenci 2014; |
C. |
vzhledem k tomu, že každá (potenciální) kandidátská země bude posuzována na základě vlastních úspěchů a že rychlost a kvalita nezbytných reforem určují harmonogram pro přistoupení; |
D. |
vzhledem k tomu, že podle hodnocení volební pozorovatelské mise EU byly předčasné parlamentní volby ve dnech 25. května a 8. června 2014 transparentní a dobře zorganizované, čímž se posílil pokrok dosažený v komunálních volbách v roce 2013; vzhledem k tomu, že ustavující schůze kosovského parlamentu byla ukončena až 8. prosince 2014 a o vládě se hlasovalo dne 9. prosince 2014; |
E. |
vzhledem k tomu, že k pokroku v rámci uplatňování společné bezpečnostní a obranné politiky (SBOP) je mimo jiné zapotřebí ochota zabývat se předchozím jednáním a náležitě se poučit z odhalených problémů, a to i těch v oblasti správy polních misí; vzhledem k tomu, že mise EULEX je největší nasazenou misí, která působí již více než šest let; |
1. |
vítá ustavení kosovského parlamentu a jmenování nové vlády, čímž se ukončil šestiměsíční politický pat vzniklý po volbách; je znepokojen jmenováním sporných osob, jejichž dosavadní působení je diskutabilní; vyjadřuje politování nad zbytečně velkým počtem ministrů a jejich náměstků v nové vládě, což má dopad na rozpočet, a nad nízkým počtem žen mezi ministry; konstatuje, že nárůst v počtu ministryň by mohl být pobídkou k pokroku pro celou společnost; zdůrazňuje, že je nanejvýš důležité, aby nová vláda rozhodně a odhodlaně prosazovala nezbytné reformy; zdůrazňuje, že výkony vedoucích představitelů Kosova mohou být nejlépe posouzeny podle konkrétních výsledků předkládaných kosovským občanům a evropským a mezinárodním partnerům; vybízí zvolené zástupce srbské menšiny v Kosovu, aby se zapojili a dostáli svým povinnostem v rámci nové koaliční vlády v Prištině; |
2. |
vyzývá novou vládu k zachování evropské cesty a zdůrazňuje, že se zavázala k důslednému řešení řady prioritních otázek, a to i prostřednictvím právních předpisů, včetně opatření, která mají za cíl posílit a konsolidovat právní stát, zřídit řádnou strukturu soudnictví, která se opírá o zásady nezávislosti, odbornosti a účinnosti, a systematicky a účinně bojovat s korupcí a organizovaným zločinem na všech úrovních; vyzývá orgány, aby soustavně a účinně řešily otázku nezaměstnanosti prostřednictvím stanovení regulatorního rámce a pobídek pro malé a střední podniky, podporovaly strukturální hospodářské reformy a udržitelný rozvoj a provedly velmi potřebnou reformu systému sociální ochrany s cílem vyřešit otázku vysoké míry chudoby, včetně nepřijatelné míry dětské chudoby; zdůrazňuje, že klíčové je provádění reforem; zdůrazňuje, že prioritou by mělo být zřízení a fungování zvláštního soudu a spolupráce s ním, což pomůže Kosovu vyřešit a překonat problémy plynoucí z jeho minulosti; zdůrazňuje, že legislativní a politické plány musí realisticky zohledňovat potřebné zdroje, a doporučuje, aby byly realizovány transparentnějším způsobem; |
3. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí posílit roli dohledu vykonávanou parlamentem a zejména úlohu Výboru pro evropskou integraci v procesu integrace Kosova; naléhavě vyzývá parlament, aby rychle přijal nový jednací řád, který bude v souladu s evropskými osvědčenými postupy a bude odrážet rozměr rovnosti žen a mužů; |
4. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí zintenzívnit opatření zaměřená na boj proti zločineckým skupinám, které umožňují nedovolenou migraci; zdůrazňuje dále, že je nutné, aby došlo k sociálně-ekonomickému rozvoji a k tvorbě nových pracovních míst, má-li být trend nedovolené migrace ukončen a obnovena naděje a víra občanů v to, že mohou svou budoucnost realizovat ve své zemi; trvá na tom, že je v případě nelegální migrace nezbytné řešit základní příčiny, a to s využitím všech politických nástrojů a nástrojů pomoci EU; |
5. |
vítá postupné posilování a zlepšování koordinace mezi organizacemi občanské společnosti, zejména s těmi, které se zabývají problematikou žen a osob LGBTI; rovněž zdůrazňuje, že je třeba nalézt řešení, pokud jde o výhrůžky adresované aktivistům, kteří bojují za posílení práv osob LGBTI, a útoky proti nim; vyzývá kosovské orgány, aby posílily své mechanismy pro konzultace s občanskou společností, které dosud probíhaly pouze ad hoc, a to zejména tak, že poskytnou všechny nezbytné zdroje společnému poradnímu sboru; v zájmu zajištění otevřené a transparentní vlády se domnívá, že by se do legislativních konzultací měly zapojit organizace občanské společnosti; vyzývá také dárcovskou komunitu, a zejména EU, aby do svého plánování i nadále zapojovala občanskou společnost a konzultovala s ní příslušné otázky; |
6. |
bere na vědomí, že v oblasti právních předpisů upravujících soudnictví a jeho organizaci bylo dosaženo určitého pokroku, konkrétně v případě opatření, která mají přizpůsobit struktury novému mandátu mise EULEX a smíšeným grémiím; konstatuje však, že nadále existují významné obavy, co se týče nezávislosti, odpovědnosti, nestrannosti a výkonnosti soudců a žalobců a fungování Soudní rady Kosova, vězeňské správy a celkového fungování odvětví právního státu; zdůrazňuje, že příprava na plné přenesení odpovědnosti z mise EULEX na Kosovo vyžaduje ještě mnoho práce; vyzývá politické orgány, aby jasně ukázaly, že plně podporují nezávislost soudců a žalobců, kteří jsou i nadále cílem pokusů o ovlivnění probíhajících vyšetřování a soudních řízení; |
7. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že nebylo dosaženo žádného zásadního pokroku v boji proti korupci na vysokých místech a organizovanému zločinu, což představuje významnou překážku demokratického, společenského a hospodářského rozvoje Kosova; zdůrazňuje, že je zapotřebí jasného signálu ze strany vlády, že Kosovo potírá systematicky na všech úrovních korupci a organizovaný zločin; žádá další opatření, která mají zabránit jakýmkoli možným vazbám mezi organizovaným zločinem a osobami působícími ve veřejné správě; rovněž je znepokojen rozšířeným nedovoleným držením střelných zbraní a vyzývá vládu Kosova, aby účinně prováděla stávající programy na jejich stažení, zejména národní strategii a akční plán kontroly a sběru nezákonně držených ručních palných zbraní a lehkých zbraní (SALW) na období 2013–2016; vyzývá Kosovo, aby při přijímání preventivních opatření spolupracovalo s odbornou skupinou EU pro nedovolený obchod se zbraněmi i se sousedními zeměmi, a vyzývá EU, aby za tímto účelem poskytla všechny formy nezbytné technické podpory; |
8. |
oceňuje účast Kosova v koalici bojující proti terorismu, změny kosovských trestněprávních předpisů, pokud jde o postih zahraničních bojovníků, a kroky, které úřady přijaly s cílem postavit před soud osoby podílející se na náboru mladých lidí do extremistických skupin; s obavami bere na vědomí zprávy o vzrůstající radikalizaci mezi mladými lidmi v Kosovu, z nichž se někteří připojují k teroristickým bojovníkům v Sýrii a Iráku; žádá EU, aby poskytla Kosovu pomoc za účelem řešení sociálních problémů, které jsou částečně příčinou toho, že radikální skupiny mohou rekrutovat mladé lidi v Kosovu; |
9. |
poznamenává, že jednou z priorit nové vlády je vytvoření kosovských ozbrojených sil, které budou působit v souladu s ústavou a pod plnou civilní kontrolou; chápe zásadu obrany území jako aspekt státní svrchovanosti, vyzývá však k tomu, aby byly ozbrojené síly kompatibilní s EU, a domnívá se, že úsilí by se mělo více zaměřovat na poskytnutí většího množství zdrojů kosovské policii, aby se bezprostředně zlepšila efektivita její činnosti; |
10. |
bere na vědomí nedostatečný pokrok při provádění strategického rámce pro reformu veřejné správy a akčního plánu; vyzývá Kosovo, aby dokončilo legislativní rámec pro státní službu, který zajistí její depolitizaci a bude zahrnovat oceňování výkonu; |
11. |
vyzývá orgány, aby urychleně přijaly komplexní a antidiskriminační právní předpisy a zaměřily se také na preventivní a informační opatření; vítá skutečnost, že dne 17. května 2014 se uskutečnil první pochod Pride parade, a vítá zřízení poradní a koordinační skupiny pro práva komunity LGBT; |
12. |
vítá pokrok dosažený v oblasti práv žen a rovnosti žen a mužů, například v podobě změněných právních předpisů s cílem uznat oběti válečného násilí, například válečného znásilňování; zdůrazňuje, že problémy nadále přetrvávají, a to zejména v oblasti domácího násilí a násilí na základě pohlaví, majetkových práv a zastoupení žen ve vedoucích pozicích; |
13. |
žádá opatření, která by důrazně řešila otázky a problémy spojené s domácím násilím a násilím na základě pohlaví; zdůrazňuje, že je zapotřebí provádět komplexní sběr údajů, pokud jde o rozsah násilí páchaného ve výše uvedených dvou oblastech; |
14. |
vyzývá Kosovo, aby přijalo účinnou a komplexní právní úpravu a institucionální rámec pro sdělovací prostředky a především aby existující právní předpisy uplatňovalo efektivněji s cílem zajistit svobodu projevu; je nadále znepokojen zastrašováním novinářů a útoky proti nim a nedostatkem transparentnosti ve sdělovacích prostředcích; opakovaně upozorňuje na význam svobody a nezávislosti sdělovacích prostředků, které představují základní hodnoty EU a jsou pilířem demokracie, jenž posiluje uplatňování zásady právního státu; vyzývá orgány, aby po důkladném a komplexním procesu konzultací s veřejností urychleně zaplnily systémové mezery v právních předpisech a zajistily svobodu sdělovacích prostředků, zejména s ohledem na transparentnost jejich vlastnictví, problematiku pomluvy a zajištění nezávislosti a udržitelnosti veřejnoprávního vysílání, a aby se zdržely jakéhokoli politického vměšování; vyzývá kosovské orgány, aby přijaly další opatření za účelem prevence a potírání nenávistných verbálních projevů, výhrůžek a výzev k násilí; |
15. |
opakuje, že přestože bylo dosaženo určitého pokroku, provádění právních předpisů na ochranu národnostních menšin a kulturních práv zůstává v Kosovu výzvou; podtrhuje, že je i nadále zapotřebí vyvíjet podstatné úsilí o úplné provádění zákona, jenž obsahuje ustanovení o právech etnických menšin za účelem zabránění přímé i nepřímé diskriminaci; konstatuje, že zejména romská, aškalská a egyptská komunita čelí i nadále problémům v socioekonomické a vzdělávací oblasti a ve zdravotnictví; se zájmem očekává nový rámec nové vlády, který by měl zlepšit situaci Romů, Egypťanů a Aškalů, zejména zakotvením rovné ochrany v oblasti bezpečnosti a zdravotnictví; zdůrazňuje, že je důležité, aby byl Romům, Egypťanům a Aškalům usnadněn návrat; doporučuje, aby byla práva Goranů žijících v regionech Župa a Gora zakotvena v právních předpisech a zaručována v praxi; |
16. |
vyzývá orgány na vnitrostátní a místní úrovni, aby plně uplatňovaly přijaté právní předpisy, čímž přispějí k dalšímu rozvoji plnohodnotné multietnické společnosti, zejména v souvislosti s problematikou vzdělávání a zaměstnanosti; doporučuje, aby byla přijata praktická opatření, která ve větší míře zapojí zástupce národnostních menšin do orgánů státní správy na celostátní a místní úrovni; |
17. |
připomíná orgánům Kosova, že mají povinnost respektovat, udržovat a chránit srbské a jiné kulturní a náboženské památky, které jsou součástí společného evropského kulturního a historického dědictví; vítá opatření, která byla v této souvislosti přijata; |
18. |
naléhavě vyzývá Kosovo, aby se obrátilo na Benátskou komisi Rady Evropy, jejímž členem se stalo v červnu, za účelem poskytnutí stanoviska a pomoci při práci na nových právních předpisech; |
19. |
vítá parafování dohody o stabilizaci a přidružení v červenci 2014, jelikož umožňuje intenzivnější politický dialog, hlubší obchodní integraci a nové formy spolupráce; vyzývá Radu, aby co nejdříve, a v každém případě v prvním pololetí roku 2015, přijala rozhodnutí o podpisu a uzavření dohody o stabilizaci a přidružení, neboť tato dohoda bude silnou pobídkou pro provádění a institucionalizaci reforem a Kosovu nabídne nové příležitosti k prohloubení vztahů s jeho sousedy a účasti na stabilizaci regionu; dále vyzývá Radu, aby přijala rozhodnutí o podpisu a uzavření rámcové dohody o účasti Kosova v programech EU, která posílí spolupráci Kosova s EU v řadě odvětví, a je přesvědčen o tom, že tyto programy by se měly zaměřit na specifické oblasti, které souvisí se závazky, jež Kosovo při svém evropském směřování přijalo, a měly by být realizovány transparentně a neprodleně; |
20. |
vybízí zbývajících pět členských států, aby uznaly Kosovo; zdůrazňuje, že by se tím dále usnadnila normalizace vztahů mezi Bělehradem a Prištinou; vyzývá všechny členské státy EU, aby učinily maximum pro usnadnění hospodářských vztahů, mezilidských kontaktů, sociálních a politických vztahů mezi svými občany a občany Kosova; |
21. |
vyjadřuje spokojenost s prací zvláštní vyšetřovací pracovní skupiny (Special Investigative Task Force – SITF), která v závěrech svého vyšetřování zveřejněných v červenci 2014 přináší přesvědčivé důkazy proti jistým bývalým vysokým funkcionářům Kosovské osvobozenecké armády (UCK), avšak nikoli proti UCK jako celku; vítá skutečnost, že nizozemské vládě byla předložena a touto vládou přijata žádost o zřízení zvláštního soudu, který má fungovat v rámci kosovského soudního systému, i když jedna z jeho částí má být i v Nizozemsku; vyzývá kosovský zákonodárný sbor, aby co nejdříve přijal potřebný balíček právních předpisů; vyzývá kosovské úřady, aby se skupinou SITF i nadále spolupracovaly; |
22. |
oceňuje pokrok, kterého Kosovo dosáhlo v budování svého vlastního útvaru pro ochranu svědků a při posilování právních a administrativních předpisů, jakož i pokroku, kterého dosáhlo při uzavírání dohod o spolupráci s členskými státy EU, ovšem zdůrazňuje, že přemisťování budoucích svědků do třetích zemí vyžaduje další podporu; |
23. |
je vážně znepokojen nedávnými obviněními z korupce v rámci mise EULEX; je přesvědčen, že mise EULEX sehrála a nadále by měla a mohla hrát důležitou úlohu v Kosovu, a vítá proto rychlou reakci vysoké představitelky, místopředsedkyně Komise Frederici Mogheriniové, která jmenovala nezávislého odborníka k celkovému prošetření toho, jak je s těmito obviněními nakládáno; vyzývá, aby toto šetření probíhalo zcela transparentně, a důrazně žádá dotčené osoby k plné spolupráci v zájmu rychlého ukončení šetření, zdůrazňuje, že je zapotřebí zajistit, aby uvedený odborník mohl provést komplexní šetření všech aspektů uvedeného případu; je znepokojen tím, že se ztratily citlivé materiály týkající se údajného podplácení v rámci mise EULEX; vyzývá k důslednému a komplexnímu šetření; zdůrazňuje, že je mimořádně důležité obnovit důvěryhodnost EU v Kosovu a v zahraničí a vzít si ponaučení pro budoucí mise; konstatuje, že veřejná ochránkyně práv i úřad OLAF se rozhodly zahájit nezávislé vyšetřování údajného pochybení mise EULEX, a vyzývá všechny vyšetřovatele, aby účinně koordinovali svou činnost a vyměňovali si informace; domnívá se však, že je třeba širší a hlubší analýzy, která by posoudila celkovou efektivitu a přiměřenost práce mise EULEX a která by aktualizovala zprávu vydanou Evropským účetním dvorem v říjnu 2012; |
24. |
žádá misi EULEX, aby své úkoly plnila s obnoveným úsilím; zdůrazňuje, že je klíčové, aby mise EULEX pracovala naprosto transparentně, odpovědně a efektivněji, aby ukázala konkrétnější výsledky na vysoké úrovni a aby pravidelně a komplexně informovala o svých aktivitách a rozhodnutích; zdůrazňuje význam mise EULEX v jednání s místními úřady s cílem zajistit, aby dodržovaly své závazky ohledně reforem zaměřených na budování právního státu, vlastní zainteresovanosti a zavádění právních změn týkajících se převádění soudních řízení; vyzývá kosovské orgány, aby i nadále respektovaly mandát mise EULEX a podporovaly plnění jejího mandátu; |
25. |
bere na vědomí pokrok Kosova při plnění požadavků plánu uvolnění vízového režimu; vyzývá kosovské orgány, aby pokračovaly v tomto úsilí a prokázaly svou odhodlanost v provádění doporučení, a to i pokud jde o přijetí čtyř zbývajících právních předpisů; žádá Komisi, aby vyvinula veškeré úsilí a zrychlila uvolňování vízového režimu, neboť Kosovo zůstává poslední zemí s vízovou povinností v tomto regionu; vyjadřuje vážné znepokojení nad nedávným zvýšením počtu občanů, mezi nimiž jsou Romové, Aškalové a Albánci, kteří opouštějí Kosovo a míří do zemí EU; vyzývá prištinské orgány, aby přijaly účinná opatření v boji proti zločineckým sítím zapojeným do obchodování s lidmi a aby veřejnosti za podpory úřadu Evropské unie v Prištině jasně vysvětlily, že pravděpodobnost schválení žádostí o azyl je malá; zdůrazňuje potřebu řešit základní příčiny odchodu občanů z Kosova, a to i prostřednictvím investic do kvalitního vzdělání především pro menšinové a marginalizované komunity; |
26. |
vyzývá srbské a kosovské orgány, aby uzavřely ujednání o spolupráci v zájmu potírání a rozbíjení zločineckých sítí, které řídí, zneužívají a pašují ilegální migrující z Kosova přes Srbsko do členských států EU; |
27. |
vyzývá kosovské orgány, aby přijaly novou strategii a akční plán pro ochranu dětských práv, a zdůrazňuje význam investic do vzdělávání, zdraví a výživy, a to zejména ve vztahu k menšinám a marginalizovaným komunitám; zdůrazňuje, že pro zavedení funkčního systému na ochranu dětí je důležitý zákon na ochranu dětí; poukazuje, že má-li se zajistit dohled nad dodržováním dětských práv, je důležité, aby se posílila zodpovědnost institucí na centrální i místní úrovni; |
28. |
se znepokojením bere na vědomí vysokou míru nezaměstnanosti, zejména mezi mladými lidmi, a genderovou diskriminaci na trhu práce; konstatuje, že pokrok v oblasti majetkových práv je chabý, což je překážkou dlouhodobého hospodářského růstu; bere na vědomí podstatný pokles přímých zahraničních investic ve třetím čtvrtletí roku 2014; vyzývá vládu Kosova, aby usilovala o zlepšení podnikatelského prostředí, zejména pro malé a střední podniky, a aby vytvořila bezpečné prostředí, které přiláká více přímých zahraničních investic ve prospěch všech obyvatel Kosova; vyzývá Komisi, aby poskytla pomoc mladým podnikatelům v rámci fondů nástroje předvstupní pomoci, včetně usnadnění kontaktů s podnikateli z členských států EU; |
29. |
se znepokojením konstatuje, že uplatňování pracovního zákona a zákona o stávkách zůstává neuspokojivé; všímá si, že míra nezaměstnanosti v Kosovu činí přibližně 30 % a že se dotýká zejména účasti žen na pracovním trhu; |
30. |
vyjadřuje politování nad tím, že v důsledku volebních událostí v Kosovu a Srbsku se tempo jednání na vysoké úrovni mezi těmito dvěma zeměmi zpomalilo; s potěšením vítá obnovení jednání Bělehradu s Prištinou, ke kterému došlo v Bruselu dne 9. února 2015; konstatuje však, že se jedná o schůzky na technické úrovni a že k určitému pokroku došlo, mimo jiné v oblasti svobody pohybu; vyjadřuje však politování nad tím, že většina dohod podepsaných oběma stranami se neuplatňuje v plné míře, a žádá Srbsko a Kosovo, aby začaly uzavřené dohody v plné míře a s novou dávkou odhodlání uplatňovat; zdůrazňuje, že je důležité vysvětlit obyvatelům význam a dopady těchto dohod; zdůrazňuje, že rozvoj dobrých sousedských vztahů může být v zájmu obou zemí; |
31. |
opakuje, že je důležité co nejdříve zajistit, aby Kosovu byla přidělena vlastní mezinárodní telefonní předvolba, neboť pomůže Kosovo zviditelnit v mezinárodním kontextu; |
32. |
vřele vítá ratifikaci rozhodnutí Mezinárodního olympijského výboru o uznání Národního olympijského výboru Kosova a naléhavě vyzývá ostatní sportovní federace, aby postupovaly podobně, a umožnily tak kosovským sportovkyním a sportovcům, aby se účastnili evropských a mezinárodních sportovních akcí, jako občané své země; |
33. |
zdůrazňuje, že členství v mezinárodních a regionálních organizacích a mechanismech by mělo být pro Kosovo prioritou; žádá o zkvalitnění vztahů s Kosovem a jeho plné členství v regionálních organizacích a mezinárodních agenturách a orgánech, jako je Rada Evropy, a v institucích pro ochranu kulturního dědictví, a o zkvalitnění zastoupení Kosova v evropských a mezinárodních organizacích sdělovacích prostředků s cílem umožnit kosovským umělcům účast na všech mezinárodních kulturních akcích, včetně pěvecké soutěže Eurovision; připomíná v této souvislosti význam dodržování dohody o regionální spolupráci; |
34. |
vyzývá kosovské orgány z oblasti prosazování práva a policejní složky, aby se aktivně zapojily a do činnosti evropských partnerů a spolupracovaly s nimi v zájmu zlepšení koordinace úsilí v oblasti boje proti terorismu a nedovolenému obchodování s drogami a lidmi, a v této souvislosti zdůrazňuje význam plnoprávného členství Kosova v organizacích Europol a Interpol; |
35. |
konstatuje, že co se týče severu, bylo zde dosaženo určitého pokroku, zejména v souvislosti s volbou starostů v celokosovských volbách a se zvýšením počtu projektů financovaných z EU na severu země; zdůrazňuje však, že je třeba pokročit, pokud jde o založení Sdružení srbských měst a obcí, díky němuž by dále odpadla potřebnost existence paralelní struktury; konstatuje zároveň, že je třeba dalšího nepřetržitého úsilí, pokud jde o sbližování komunit etnických Albánců a Srbů; vyzývá ke společnému řešení problému týkajícího se mostu v Mitrovici, který v současnosti zabraňuje volnému pohybu osob; |
36. |
opět zdůrazňuje, že je zapotřebí naprosté transparentnosti při sdělování výsledků dialogu mezi Bělehradem a Prištinou a je třeba zajistit zapojení příslušných parlamentů a občanské společnosti do procesu provádění; |
37. |
vyzývá srbské orgány, aby byly plně nápomocny při navracení těl pohřešovaných obyvatel Kosova, která byla v Srbsku nalezena, a aby pokračovaly ve výkopech na vymezených územích či v oblastech údajných masových hrobů, kde se údajně nacházejí těla pohřešovaných osob; |
38. |
vyjadřuje podporu pokračujícímu stíhání válečných zločinů na celostátní úrovni, přičemž zdůrazňuje význam stíhání pachatelů znásilnění, k nimž došlo v průběhu válečného konfliktu; |
39. |
vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a členské státy, aby prodloužily mandát zvláštnímu zástupci EU pro Kosovo po 28. únoru 2015; |
40. |
se znepokojením poukazuje na to, že výbuch v elektrárně Kosovo A dne 6. června 2014 je důkazem zranitelnosti systému, a opět naléhavě žádá její vyřazení z provozu nejpozději v roce 2017; je přesvědčen, že kosovská vláda by měla vypracovat jasnou a funkční energetickou politiku, jelikož ta je pro hospodářský rozvoj země nezbytná; zdůrazňuje, že je třeba podporovat energetickou účinnost a vypracovat studie k posouzení energetických potřeb dříve, než bude rozhodnuto o výstavbě nových elektráren; |
41. |
vítá úsilí o diverzifikaci zdrojů energie a rozvoj obnovitelných zdrojů zejména s ohledem na zahájení výstavby třech nových vodních elektráren; v této souvislosti zdůrazňuje, že je důležité přijímat a v plné míře uplatňovat environmentální normy EU; opakovaně připomíná orgánům, že je důležité, aby při vypracovávání strategie rozvoje země postupovaly neustále v souladu s environmentálními normami; |
42. |
vyjadřuje znepokojení nad velkým množstvím radioaktivního materiálu, který se stále v pevné a tekuté formě nachází v různých obcích v celém Kosovu, aniž by byl řádně zabezpečen; vyzývá Komisi, aby v této záležitosti poskytla pomoc a úzce spolupracovala s kosovskými úřady na definitivním řešení tohoto problému; |
43. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropské službě pro vnější činnost a vládě a národnímu shromáždění Kosova. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/75 |
P8_TA(2015)0067
Evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik: roční analýza růstu na rok 2015
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o evropském semestru pro koordinaci hospodářských politik: roční analýza růstu na rok 2015 (2014/2221(INI))
(2016/C 316/09)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU) a zejména na čl. 121 odst. 2 a článek 136 Smlouvy, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1175/2011 ze dne 16. listopadu 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (1), |
— |
s ohledem na směrnici Rady 2011/85/EU ze dne 8. listopadu 2011 o požadavcích na rozpočtové rámce členských států (2), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1174/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o donucovacích opatřeních k nápravě nadměrné makroekonomické nerovnováhy v eurozóně (3), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1177/2011 ze dne 8. listopadu 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1467/97 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (4), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1176/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o prevenci a nápravě makroekonomické nerovnováhy (5), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1173/2011 ze dne 16. listopadu 2011 o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně (6), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 473/2013 ze dne 21. května 2013 o společných ustanoveních týkajících se sledování a posuzování návrhů rozpočtových plánů a zajišťování nápravy nadměrného schodku členských států v eurozóně (7), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 472/2013 ze dne 21. května 2013 o posílení hospodářského a rozpočtového dohledu nad členskými státy eurozóny, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (8), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. června 2014 týkající se doporučení pro jednotlivé země na rok 2014 (COM(2014)0400), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. února 2014 o evropském semestru pro koordinaci hospodářských politik: hledisko zaměstnanosti a sociální hledisko v roční analýze růstu na rok 2014 (9), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. listopadu 2014 o roční analýze růstu na rok 2015 (COM(2014)0902), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. ledna 2015 s názvem „Optimální využití flexibility v rámci současných pravidel Paktu o stabilitě a růstu“ (COM(2015)0012), |
— |
s ohledem na rozhovory o provádění priorit evropského semestru na rok 2015 se zástupci vnitrostátních parlamentů, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 5. února 2013 o zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování (10), |
— |
s ohledem na článek 52 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanoviska Rozpočtového výboru a Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A8-0037/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že v průběhu roku 2014 se hospodářské oživení v EU značně zpomalilo, avšak podle Komise dosáhne v roce 2015 svých původních hodnot, které se v roce 2016 ještě zvýší; vzhledem k tomu, že šest let po vypuknutí finanční krize v roce 2008 čelí eurozóna stále rekordní míře nezaměstnanosti překračující 12 %; vzhledem k tomu, že klesající tendenci inflace navíc doprovází slabý růst; vzhledem k tomu, že v období po finanční krizi vyčnívá zejména eurozóna jako region s neuspokojivým růstem, zatímco řada zemí se zotavuje rychleji; vzhledem k tomu, že navzdory deflačnímu tlaku Komise předpokládá, že se inflace v polovině roku 2015 a v průběhu roku 2016 bude zvyšovat; |
B. |
vzhledem k tomu, že úroveň investic od doby, kdy krize vrcholila, poklesla o 470 miliard EUR a že objem prostředků, které se v investicích nedostávají, dosahuje podle odhadů ve srovnání s dlouhodobými investičními trendy přibližně 230–370 miliard EUR; vzhledem k tomu, že odpověď na kritickou úroveň veřejného dluhu v eurozóně a odhalenou neefektivitu evropského institucionálního rámce byla pádná, avšak nepostačovala k tomu, aby hospodářství eurozóny razantně stimulovala k návratu na cestu rychlého růstu; |
1. |
zastává názor, že eurozóna se stále potýká s následky výjimečně dlouhé ekonomické krize po roce 2008; vyzdvihuje skutečnost, že proces oživení je zatím velmi nejistý a je třeba jej posílit, aby ve střednědobém výhledu zajistil podstatně lepší růst a tvorbu pracovních míst; konstatuje však, že hospodářský růst má v roce 2014 širší základnu; poukazuje na to, že výzvou dneška je vyřešit cyklické, krátkodobé i strukturální dlouhodobé problémy; zdůrazňuje, že krátkodobý tlak může vést k opatřením přechodné povahy, které mohou oslabit dlouhodobý růstový potenciál; upozorňuje na to, že je nutné zajistit, aby se krátkodobé a dlouhodobé politiky vzájemně posilovaly; |
2. |
bere na vědomí roční analýzu růstu na rok 2015, v níž se Komise snaží prosadit návrat k vyšším mírám hospodářského růstu a posílit hospodářské oživení; podporuje přístup založený na třech hlavních pilířích (navyšování investic, urychlování strukturálních reforem a pokračování v procesu odpovědné fiskální konsolidace podporující růst), jenž představuje správný způsob, jak těchto cílů dosáhnout; domnívá se, že tento přístup by měl být plně začleněn do nadcházejících doporučení pro jednotlivé země; podporuje návrhy Komise na zvýšení efektivity evropského semestru zefektivněním stávajících postupů, včetně harmonogramu, a rozšíření účasti vnitrostátních parlamentů s cílem posílit odpovědnost jednotlivých členských států s ohledem na to, že v roce 2013 bylo v členských státech plně provedeno pouze přibližně 9 % těchto doporučení; vyzývá Komisi, aby urychleně předložila spolehlivé údaje o plnění těchto doporučení v roce 2014; v této souvislosti poukazuje na to, že s cílem zvýšit odpovědnost členských států za strukturální reformy je nutné zkoordinovat stávající postupy evropského semestru, včetně jeho harmonogramu, a více zapojit parlamenty členských států; |
3. |
zdůrazňuje význam a přidanou hodnotu zpráv o integraci jednotného trhu z předešlých let, jež přispívají k vymezení obecných priorit v roční analýze růstu, kterou vypracovává Komise, a k formulaci doporučení pro jednotlivé země v souvislosti s evropským semestrem; proto považuje za nanejvýš politováníhodné, že pro rok 2015 byla zpráva o integraci jednotného trhu vynechána; |
4. |
vyzdvihuje skutečnost, že evropský semestr, který byl zaveden v roce 2010, stanovuje roční cyklus pro koordinaci hospodářských politik, jejíž součástí je podrobná analýza plánů jednotlivých členských států ohledně rozpočtových, makroekonomických a strukturálních reforem; |
5. |
vyjadřuje své znepokojení nad tím, že postavení většiny členských států na světovém trhu se stále oslabuje; je přesvědčen, že hospodářství EU jako celek musí ještě více zvýšit svou konkurenceschopnost v globální ekonomice, a to zejména posílením hospodářské soutěže na trzích s produkty a se službami s cílem zvýšit účinnost založenou na inovacích; trvá na tom, že náklady na práci by měly zůstat v souladu s produktivitou a že platy by měly přispívat k udržitelným systémům sociálního zabezpečení; zdůrazňuje, že by členské státy při správě svých výdajů v souladu s požadavky Paktu o stabilitě a růstu měly snížit spíše běžné než investiční výdaje, a to i přes to, že pravidla nezohledňují skutečnost, že investiční výdaje a běžné výdaje mají na růst rozdílný dopad; bere na vědomí sdělení Komise s názvem „Optimální využití flexibility v rámci současných pravidel Paktu o stabilitě a růstu“ (COM(2015)0012), které objasňuje postupy a vysvětluje souvislosti mezi strukturálními reformami a investiční a rozpočtovou odpovědností při optimálním využívání flexibility, kterou daná pravidla umožňují; vítá návrh Komise evropský semestr zefektivnit; zdůrazňuje, že by se při přípravě doporučení pro jednotlivé země neměla používat univerzální řešení; |
Investice
6. |
je přesvědčen, že nedostatek investic je způsoben nízkou mírou důvěry, slabým očekáváním poptávky, vysokou zadlužeností, nechutí soukromého sektoru přijímat riziko, absencí opatření na podporu produktivních veřejných investic, fragmentací finančních trhů, pomalým snižováním zadluženosti, slabým očekáváním poptávky ještě více oslabovaným úspornými opatřeními na regulaci nadměrných výdajů, nedostatkem přiměřených finančních kapacit a skutečností, že v mnoha případech nedokáží členské státy a EU proti těmto faktorům řádně zakročit; zdůrazňuje, že nedostatek investic lze řešit cílenými veřejnými investicemi a výrazně vyššími investicemi v soukromých firmách a evropských podnicích; vyzývá k reformám, které umožní vytvořit nové podnikatelské klima stimulující nové podniky, nové investice a inovace s možností návratnosti investic jakožto zásadního faktoru pro přilákání finančního kapitálu do evropského hospodářství; zdůrazňuje, že navýšení prostředků na investice vyžaduje dobře fungující finanční systém, v němž větší stabilita a stávající přeshraniční instituce mohou zprostředkovat likviditu a tvorbu trhu, zejména pro malé a střední podniky; |
7. |
vítá investiční plán pro Evropu, jenž je důležitým nástrojem k navýšení soukromých a veřejných investic; konstatuje, že plán má podnítit další investice, rozvíjet nové projekty, přilákat investory a obnovit důvěru; domnívá se však, že je příliš brzy na smysluplné hodnocení jeho skutečného dopadu; poukazuje na to, že posílení investic by nemělo být považováno za alternativu, ale spíše za doplněk reforem; trvá na tom, že prostředky z Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) by měly být využity na podporu projektů s ekonomickou návratností nebo projektů, které mají pozitivní bilanci z hlediska nákladů a přínosů; zdůrazňuje, že smyslem EFSI by nemělo být pouze nahrazovat projekty spolufinancované z evropských zdrojů za vnitrostátně financované projekty; zdůrazňuje, že evropské fondy by měly přinést dodatečné investice, nikoli pouze nahrazovat vnitrostátní investiční prostředky, které by byly použity na spotřebu; domnívá se, že investiční plán pro Evropu by se měl v první řadě soustředit na projekty s evropskou přidanou hodnotou, které zatím nejsou způsobilé získat financování od bank; zdůrazňuje význam regulačních prvků investičního plánu z hlediska zlepšení prostředí pro investice; konstatuje, že pro dosažení žádoucí přidané hodnoty má klíčový význam provádění investičního plánu Komise; zdůrazňuje, že investiční projekty musí být pečlivě vybírány, aby se předešlo tomu, že plán nepřinese kýžený růst a pracovní místa v Evropě; připomíná, že výsledky investičního plánu Komise by se měly velmi důkladně posuzovat, zejména pokud jde o to, na jakém základě byly projekty vybrány a upřednostněny, mj. aby se zamezilo privatizaci zisků a přenášení ztrát na celou společnost; zdůrazňuje vzájemnou závislost mezi aktivačním účinkem investičního plánu a skutečně realizovanými projekty; podtrhuje skutečnost, že cíl dosažení velkého aktivačního účinku by neměl být na úkor výběru projektů, který by měl zohledňovat i jejich zeměpisné umístění; zdůrazňuje potřebu zajistit vysokou kvalitu řízení a výběrového procesu; podotýká, že členské státy v ozdravném programu očekávají, že investiční plán výrazně posílí a usnadní získávání grantů a půjček pro malé a střední podniky, na něž krize dolehla nejvíce; |
8. |
vyzývá členské státy, aby investiční plán aktivně podporovaly a odvedly do EFSI svůj příspěvek, který doplní prostředky poskytnuté z rozpočtu EU a ze strany EIB, a šly tak pro soukromý sektor příkladem a stimulovaly jej k investicím; |
9. |
zdůrazňuje, že za účelem vytvoření rovných podmínek by měl být v rámci investičního fondu zvláštní režim pro malé a střední podniky, protože tyto se vzhledem ke své velikosti a postavení na trhu snadno dostanou do nevýhody; |
10. |
zdůrazňuje, že nedostatečný přístup k financování, zejména v případě malých a středních podniků, je jednou z největších překážek růstu v EU; je znepokojen tím, že malé a střední podniky mají stále problém získat bankovní úvěry; domnívá se, že by měly existovat alternativy bankovního financování, které lze vytvořit prostřednictvím příznivějšího podnikatelského prostředí pro rizikový kapitál, vzájemné fondy a podporu úvěrových družstev a obecněji i prostřednictvím vytvoření podmínek pro efektivní rozdělování kapitálu v rámci kapitálových trhů; domnívá se, že má-li se těchto cílů v krátkodobém a střednědobém horizontu dosáhnout, jsou nezbytností integrovanější kapitálové trhy a lepší dohled nad finančními institucemi; zdůrazňuje, že malé a střední podniky by měly mít k investičnímu plánu výsadní přístup; |
11. |
uznává, že energie je důležitým faktorem hospodářské konkurenceschopnosti; zdůrazňuje, že je třeba odstranit překážky bránící v zavedení jednotného trhu s energií, a to mj. podporou energetické nezávislosti; žádá Komisi, aby posoudila pokrok dosažený v této oblasti na úrovni EU i členských států a podpořila přitom opatření zaměřená na řešení rozdrobenosti a potíží při provádění; |
12. |
je i nadále znepokojen nedostatečným tempem snižování nadměrné zadluženosti soukromého sektoru; upozorňuje, že tento problém neohrožuje pouze finanční stabilitu, ale omezuje také růstový potenciál EU a vede k tomu, že měnová politika ECB je méně účinná; vyzývá Komisi, aby předložila další návrhy na přípravu účinných postupů pro snižování zadluženosti soukromého sektoru, včetně postupů pro konkurzní a insolvenční řízení, a aby zároveň podpořila spravedlivé a transparentní sdílení zátěže nákladů, neboť jedním z hlavních faktorů, které omezují soukromé investice, je obrovské dluhové zatížení společností a domácností; |
Strukturální reformy
13. |
poukazuje na to, že v řadě zemí je stále nutné provést strukturální reformy; konstatuje rovněž, že členské státy, které úspěšně realizovaly ozdravné programy nebo programy týkající se finančního odvětví, byly schopny se vrátit na kapitálové trhy, na nichž mají nyní přístup ke kapitálu za nízké úrokové sazby; zdůrazňuje, že tento návrat byl mimo jiné umožněn zásahy Evropské centrální banky (ECB); vybízí členské státy ve zbytku eurozóny, aby i ony byly při modernizaci svých ekonomik stejně ambiciózní; poukazuje na to, že je třeba náležitě zohlednit dopad reforem v sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti; zdůrazňuje, že uvolněnější měnovou politiku ECB by měly doplňovat ambiciózní a sociálně udržitelné strukturální reformy členských států; |
14. |
vyzývá členské státy, aby zefektivnily své pracovní trhy, vypracovaly pro ně aktivnější politiky zaměřené na vytváření dobře placených pracovních míst, modernizovaly systémy sociální ochrany, včetně důchodových systémů, aniž by upouštěly od zásady inkluzivity, udržitelnosti a spravedlnosti, a zlepšily a zefektivnily právní a administrativní prostředí pro obchodní investice; zdůrazňuje, že strukturální reformy musí vést ke skutečnému a udržitelnému růstu, vyšší zaměstnanosti, lepší konkurenceschopnosti a větší konvergenci a měly by doplňovat přesně cílené, dlouhodobější investice v oblasti vzdělávání, výzkumu a vývoje, inovací, infrastruktury, průmyslu, IKT, udržitelné energie a lidských zdrojů; |
15. |
vyzývá členské státy, aby zajistily a posílily udržitelnost začlenění a spravedlnost sociální ochrany, zejména pro ty, kteří to nejvíce potřebují, a aby zlepšily a zjednodušily právní a správní prostředí pro investice podniků; zdůrazňuje, že musí být vytvořena kvalitní pracovní místa, aby bylo možné řešit problém chudoby pracujících, a je třeba se zabývat velkými rozdíly v odměňování žen a mužů; zdůrazňuje, že hospodářské reformy musí doplňovat přesně cílené, dlouhodobější investice do vzdělávání, výzkumu a vývoje, inovací, infrastruktury, IKT a udržitelné energie; |
16. |
zdůrazňuje, že součástí strategie růstu EU musí být snížení její závislosti na vnějších zdrojích energie; znovu proto zdůrazňuje, že je třeba diverzifikovat vnější dodávky energie, zmodernizovat energetickou infrastrukturu EU a dokončit vnitřní trh s energií v EU, což jsou klíčové priority evropské strategie energetické bezpečnosti EU; |
17. |
zdůrazňuje, že EU nemůže soutěžit pouze v oblasti nákladů, nýbrž musí zvýšit produktivitu prostřednictvím udržitelných investic do výzkumu a vývoje, vzdělávání a dovedností a účinného využívání zdrojů na vnitrostátní i evropské úrovni; vyzývá Komisi a vlády, aby těmto oblastem ve svých rozpočtech přisuzovaly prioritní význam; zdůrazňuje, že při provádění reforem by měly členské státy věnovat zvláštní pozornost nezaměstnanosti mladých lidí, aby nebyli mladí lidé hned na samém začátku připraveni o své šance; v této souvislosti naléhavě vyzývá členské státy k urychlenému a účinnému využití dostupných finančních prostředků, včetně prostředků, které jsou v dispozici v rámci systému záruk pro mladé lidi; |
18. |
naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby finanční pomoc a ad hoc systém trojky zahrnuly do zdokonalené právní struktury, jež bude v souladu s rámcem EU pro správu ekonomických záležitostí a právem EU, a zaručily tak demokratickou kontrolu; zdůrazňuje, že je důležité zajistit návaznost na zprávy trojky, které v březnu 2014 přijal Evropský parlament; vyzývá Komisi, aby provedla závěry obsažené v těchto zprávách; poukazuje na to, že finanční pomoc, kterou EU poskytuje některým členským státům za předpokladu, že sloučí solidaritu a splnění určitých podmínek, je nejúspěšnější v případech, kdy její příjemce měl silnou vlastnickou odpovědnost a vůli provádět reformy; připomíná Komisi a členským státům, že je třeba, aby provedly komplexní posouzení dopadu programů finanční pomoci; |
19. |
vyzývá Komisi, aby urychleně přijala opatření k boji proti daňovým podvodům a daňovým únikům; vyzývá k zavedení jednoduchého a transparentního daňového systému; vyzývá členské státy, aby dospěly k dohodě o návrhu na společný konsolidovaný základ daně z příjmu právnických osob coby důležitého nástroje v tomto boji, a věří, že jeho postoj ze dne 19. dubna 2012 o návrhu směrnice Rady o společném konsolidovaném základu daně z příjmů právnických osob (11) bude sloužit jako základ rozumného kompromisu znovu vyzývá členské státy, aby přesunuly daňové zatížení od práce; konstatuje, že opatření pro boj proti daňovým podvodům a daňovým únikům by neměla ohrožovat výsady členských států; vítá nicméně účinnou spolupráci v rámci daňových ujednání na evropské úrovni; |
20. |
zdůrazňuje potřebu reforem ve vzdělávacích systémech, aby se mohly budoucí generace připravit na potřeby rostoucích trhů práce v budoucnosti; |
21. |
domnívá se, že členské státy ani Komise dosud nesplnily svůj závazek vybudovat jednotný trh, zejména pak jednotný trh se službami, a digitální ekonomiku; |
22. |
znovu vyzývá Komisi, aby zlepšila správu jednotného trhu; naléhavě vyzývá Komisi, aby spojila cíle týkající se jednotného trhu s cíli vytčenými v souvislosti s evropským semestrem a aby zajistila jednotnost monitorovacích mechanismů pro obě oblasti; domnívá se, že užitečné vodítko k vypracování doporučení pro jednotlivé země a roční analýzy růstu může poskytnout samostatný analytický nástroj, jehož součástí jsou ukazatele, které měří provádění pravidel jednotného trhu; zdůrazňuje význam a přidanou hodnotu, zpráv o integraci jednotného trhu z předešlých let, jež přispívají k vymezení obecných priorit v roční analýze růstu, kterou vypracovává Komise, a k identifikaci doporučení pro jednotlivé země v souvislosti s evropským semestrem; považuje proto za nanejvýš politováníhodné, že pro rok 2015 byla zpráva o integraci jednotného trhu vynechána; vyzývá Komisi, aby k prosazení uplatňování evropského semestru plně využila všechna stávající opatření, která umožňují právní předpisy EU; |
23. |
je znepokojen tendencemi některých členských států k protekcionismu; poukazuje na to, že Smlouva neobsahuje ustanovení o omezování volného pohybu osob, služeb nebo kapitálu, a opětovně připomíná, že Komise musí tyto svobody zajišťovat a prosazovat; |
24. |
podtrhuje skutečnost, že špatně fungující vnitřní trh práce a nevyvážený přístup k přistěhovalectví brzdí růst EU; je znepokojen tendencemi některých členských států k protekcionismu; poukazuje na to, že Smlouva neobsahuje ustanovení o omezování volného pohybu osob, zboží, služeb nebo kapitálu, a opětovně připomíná, že Komise musí tyto svobody zajišťovat a prosazovat; |
25. |
znovu zdůrazňuje, že je důležité zajistit mobilitu pracovních sil (jak přeshraniční, tak meziodvětvovou), zvýšenou produktivitu práce (provázanou se školeními v oblasti dovedností s cílem zlepšit uplatnitelnost na trhu práce), kvalitu pracovních míst a flexibilitu pracovního trhu a současně zachovat nezbytnou míru jistoty práce, omezit využívání práce za nejistých pracovních podmínek a zajistit, aby kolektivní vyjednávání probíhalo v přiměřeném rozsahu; poukazuje na to, že v budoucnu bude mít velký význam lepší sladění poptávky a nabídky dovedností a lepší pracovní a profesní poradenství; je přesvědčen, že větší mobilita může napomoci snížit vysokou úroveň neobsazených pracovních míst, která přetrvává vedle vysoké nezaměstnanosti; zdůrazňuje, že je důležité investovat do zaměstnanosti žen a mládeže, zejména s ohledem na nově vznikající technologie a nová odvětví, která mají potenciál vytvářet nová pracovní místa; |
26. |
vítá opatření, díky nimž se proces evropského semestru stává efektivnějším a demokratičtějším; uznává, že bilance provádění je lepší v oblasti veřejných financí, kde jsou k dispozici silnější kontrolní nástroje; vyzývá k vyvážené integraci ukazatelů zaměstnanosti a socioekonomických ukazatelů; |
Rozpočtová odpovědnost
27. |
vítá, že se výrazně snížil počet zemí, jichž se týká postup při nadměrném schodku, a to z 24 zemí v roce 2011 na 11 v roce 2014; konstatuje, že díky tomuto fiskálnímu zlepšení se v současnosti očekává, že fiskální orientace v EU bude v roce 2015 obecně neutrální; žádá Komisi, aby posoudila, zda je orientace rozpočtové politiky v souladu s potřebou zvýšit investice; vyjadřuje však své znepokojení nad rostoucími nerovnostmi, snižující se kupní silou, vysokou dlouhodobou nezaměstnaností a nezaměstnaností mladých a stále velmi vysokým veřejným a soukromým zadlužením v celé řadě členských států eurozóny, což je skutečnost, která nejen brání růstu, ale v případě, že v budoucnosti dojde k otřesům, představuje také značné riziko; vyzývá Komisi, aby přijala opatrnou a konzervativní interpretaci růstových ukazatelů a přehodnotila kvalitu hospodářských předpovědí, protože předchozí předpovědi Komise bylo nutné velmi často korigovat směrem dolů; |
28. |
souhlasí s názorem Komise, že většina členských států musí pokračovat v procesu fiskální konsolidace podporující růst; vybízí členské státy s dostatečným fiskálním prostorem, aby uvažovaly o snížení daní a příspěvků na sociální zabezpečení s cílem podnítit soukromé investice a tvorbu pracovních míst; vyzývá Komisi, aby navrhla konkrétní doporučení členským státům, a to i těm, které se stále účastní ekonomických ozdravných programů, aby podporovaly hospodářský růst únosnými a sociálně vyváženými strukturálními reformami, které by vedly k vytváření kvalitních pracovních míst, větší konkurenceschopnosti a hlubší konvergenci; |
29. |
bere na vědomí hodnocení návrhů rozpočtových plánů členských států provedené Komisí; zdůrazňuje, že cílem posuzování návrhů rozpočtových plánů by měly být udržitelné finance; trvá na tom, že je důležité uplatňovat rozpočtová pravidla a dodržovat zásadu rovného zacházení; |
30. |
poukazuje na to, že úplný soulad s ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu byl zjištěn pouze u pěti členských států; trvá na tom, že Pakt o stabilitě a růstu byl vypracován na základ konsensu dosaženého mezi členskými státy; zdůrazňuje, že vysoké procento výdajů na správu státního dluhu snižuje objem prostředků, které by bylo možno vynaložit na veřejné služby a investice; přijímá proto názor, že je i nadále nezbytné snižovat deficit ve vysoce zadlužených zemích, ovšem domnívá se, že k fiskální konsolidaci by mělo dojít takovým způsobem, který by chránil ohrožené uživatele veřejných služeb, ochránil veřejné investice a spravedlivým způsobem zvýšil příjmy prostřednictvím zvýšeného růstu; |
Posílená koordinace vnitrostátních politik
31. |
vítá zprávu o mechanismu varování; oceňuje, že vnitřní nerovnováhy v členských státech se postupně zmenšují; upozorňuje na vnější nerovnováhu v několika členských státech, mimo jiné na značné přebytky obchodní bilance; poukazuje na to, že podíly, které EU jako celku přísluší na světovém trhu, se zmenšily; |
32. |
upozorňuje, že cílem postupu při makroekonomické nerovnováze není pouze zamezit značným nepříznivým dopadům na růst a zaměstnanost v jednotlivých zemích, ale také zabránit tomu, aby se účinky nevhodně koncipovaných vnitrostátních politik přelévaly do jiných členských států eurozóny; bere na vědomí prohlášení Evropské rady z prosince 2014, že v roce 2015 dojde na základě zprávy čtyř prezidentů k posunutí diskuze o bližší koordinaci hospodářské politiky v rámci EMU kupředu; |
33. |
znovu opakuje, že pokud jde o stávající rámec pro správu ekonomických záležitostí, chybí dostatečná demokratická kontrola pro uplatňování jeho pravidel ze strany příslušných institucí a orgánů; vyzývá Komisi, aby předložila nezbytné návrhy, které by se nedostatkem řádné demokratické kontroly při správě ekonomických záležitostí EU zabývaly; |
34. |
konstatuje, že by se měla věnovat pozornost důsledkům výrazného poklesu cen ropy a mělo by se zvážit, zda tyto nečekané zisky převést v plné míře ve prospěch spotřebitelů fosilních paliv, nebo je sdílet s vládami na základě zvýšení daní z fosilního paliva s cílem snížit rozpočtové schodky, financovat investice, předejít rozvratu politik pro oblast změny klimatu a omezit dezinflační dopad; |
Rozpočet EU
35. |
zdůrazňuje, že sestavování rozpočtů členských států a rozpočtu Evropské unie se musí řídit zásadou správnosti veřejných rozpočtů, aby byla v EU zajištěna konvergence a stabilita; je přesvědčen, že tato zásada je jedním z prvků, které umožní řešit krizi důvěry mezi členskými státy navzájem a mezi členskými státy a evropskými občany, která se od začátku nedávné finanční krize prohloubila; |
36. |
vyzývá proto k harmonizaci ekonomických předpokladů používaných při sestavování státních rozpočtů; domnívá se zejména, že prvky mezinárodní hospodářské situace by měly být předmětem společného posouzení; |
37. |
vybízí k větší harmonizaci při předkládání veřejných rozpočtů, aby byly srovnatelnější a aby se zabránilo nadměrné makroekonomické nerovnováze; vyzývá zejména ke standardizaci zúčtování příspěvků členských států do rozpočtu EU; |
38. |
apeluje na Komisi, aby prostřednictvím svého balíčku opatření na prohlubování hospodářské a měnové unie, který hodlá předložit v roce 2015, usilovala o zmírnění jakéhokoli demokratického deficitu v rámci semestru; |
39. |
domnívá se, že užší spolupráce Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů v rámci evropského semestru na správě hospodářských a rozpočtových záležitostí má zásadní význam; zavazuje se k prohloubení svých vztahů s vnitrostátními parlamenty v duchu konstruktivního partnerství; |
40. |
odsuzuje výši nesplacených účtů v rámci rozpočtu EU, která podrývá důvěryhodnost EU a je v rozporu s cíli, které byly přijaty na nejvyšší politické úrovni v oblasti růstu a zaměstnanosti, zejména mladých lidí, a podpory malých a středních podniků, a obává se, že se tím prohloubí bariéra mezi Unií a občany; |
41. |
žádá, aby byl proveden povolební přezkum víceletého finančního rámce s cílem analyzovat a následně posílit přínos financování EU pro cíle Unie v oblasti konkurenceschopnosti, růstu, zaměstnanosti a přechodu k jiným zdrojům energie; vyzývá Komisi, aby přijala jasnější metodiku umožňující lepší sledování financování EU a výdajů souvisejících s cíli strategie Evropa 2020, aby bylo možné lépe posuzovat jejich dopady; |
42. |
vyzývá dále Komisi, aby předložila zprávu o možných negativních dopadech zpožděných plateb na závazky členských států v rámci evropského semestru; |
43. |
konstatuje, že v mnoha členských státech se dosud veřejná správa nezefektivnila, přestože by zlepšení v této oblasti umožnilo dosáhnout úspor díky racionálnější organizaci a omezení byrokracie pro podniky i občany; |
44. |
vítá skutečnost, že Komise ve své roční analýze růstu na rok 2015 zdůraznila ekonomický význam evropských strukturálních a investičních fondů (včetně iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí); připomíná, že tyto fondy představují průměrně 10 % celkových veřejných investic v EU, ale že situace v jednotlivých zemích se liší a v některých členských státech mohou dosahovat až 80 % veřejných investic; zdůrazňuje, že strukturální a investiční fondy jsou dobrým příkladem synergie mezi evropským rozpočtem a rozpočty členských států na základě společně dohodnutých cílů zakotvených v dohodách o partnerství v oblasti růstu a investic v souladu se strategií Evropa 2020; podporuje veškeré snahy směřující k inteligentnímu sdružování úsilí v oblasti evropských a vnitrostátních rozpočtových prostředků s cílem dosáhnout vyšší účinnosti, hospodářského oživení a snížení národních deficitů prostřednictvím kladného účinku sdílených zdrojů; |
45. |
zdůrazňuje, že je naléhavě potřeba účinně řešit daňové úniky, které odebírají rozpočtu EU významné zdroje; |
46. |
vyzývá Komisi, aby předložila analýzu možného dopadu přesměrování prostředků z programů EU, například nástroje pro propojení Evropy a Horizontu 2020; |
47. |
vyzývá členské státy, aby doplnily chybějící prostředky do investičního plánu, který usiluje o maximalizaci dopadu veřejných výdajů a přilákání soukromých investic; |
o
o o
48. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Evropské radě, Radě, Komisi, vládám členských států, vnitrostátním parlamentům a Evropské centrální bance. |
(1) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 12.
(2) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 41.
(3) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 8.
(4) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 33.
(5) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 25.
(6) Úř. věst. L 306, 23.11.2011, s. 1.
(7) Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 11.
(8) Úř. věst. L 140, 27.5.2013, s. 1.
(9) Přijaté texty, P7_TA(2014)0129.
(10) Přijaté texty, P7_TA(2013)0036.
(11) Úř. věst. C 258 E, 7.9.2013, s. 134.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/83 |
P8_TA(2015)0068
Evropský semestr pro koordinaci hospodářských politik: hledisko zaměstnanosti a sociální hledisko v roční analýze růstu na rok 2015
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o evropském semestru pro koordinaci hospodářských politik: hledisko zaměstnanosti a sociální hledisko v roční analýze růstu na rok 2015 (2014/2222(INI))
(2016/C 316/10)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), |
— |
s ohledem na články 145, 148, 152 a čl. 153 odst. 5 SFEU, |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, zejména na hlavu IV (Solidarita) této listiny, |
— |
s ohledem na článek 349 SFEU týkající se zvláštních opatření pro nejvzdálenější regiony; |
— |
s ohledem na revidovanou Evropskou sociální chartu, zejména na článek 30 o právu na ochranu před chudobou a sociálním vyloučením, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. února 2014 o evropském semestru pro koordinaci hospodářských politik: hledisko zaměstnanosti a sociální hledisko (1), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 22. října 2014 o evropském semestru pro koordinaci hospodářských politik: provádění priorit na rok 2014 (2), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. listopadu 2014 nazvané „Roční analýza růstu 2015“ (COM(2014)0902) a na návrh společné zprávy o zaměstnanosti, který je k němu připojen, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. listopadu 2014 nazvané „Investiční plán pro Evropu“ (COM(2014)0903), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. ledna 2015 s názvem „Optimální využití flexibility v rámci současných pravidel Paktu o stabilitě a růstu“ (COM(2015)0012), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. října 2013 nazvané „Posílení sociálního rozměru hospodářské a měnové unie“ (COM(2013)0690), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2014 o zaměstnanosti a sociálních aspektech strategie Evropa 2020 (3), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. dubna 2012 nazvané „Na cestě k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu pracovních míst“ (COM(2012)0173), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 16. prosince 2010 nazvané „Evropská platforma pro boj proti chudobě a sociálnímu vyloučení: evropský rámec pro sociální a územní soudržnost“ (COM(2010)0758) a usnesení Parlamentu ze dne 15. listopadu 2011 k témuž tématu (4), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Iniciativa ‚Příležitosti pro mladé‘“ (COM(2011)0933), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. února 2013 nazvané „Za sociální investice pro růst a soudržnost – včetně provádění Evropského sociálního fondu v období 2014–2020“ (COM(2013)0083), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2014 o zaměstnanosti a sociálních dopadech úlohy a činnosti trojky (ECB, Komise a MMF) v souvislosti se zeměmi eurozóny zapojenými do ozdravného programu (5), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. června 2013 o sociálním bydlení v Evropské unii (6), |
— |
s ohledem na usnesení ze dne 15. dubna 2014 o tom, jak může Evropská unie přispět k vytvoření vstřícného prostředí pro podniky, podnikání a startovací podniky v zájmu vytvoření pracovních míst (7), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. července 2014 o zaměstnanosti mladých lidí (8), |
— |
s ohledem na zprávu Mezinárodní organizace práce „Global Wage Report 2014/2015“ ze dne 5. prosince 2014 (Zpráva o světových mzdách v letech 2014–2015), |
— |
s ohledem na pracovní dokument organizace OECD ze dne 9. prosince 2014 nazvaný „Trendy v nerovnosti platů a jejich dopad na hospodářský růst“; |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 7. července 2014 s názvem „Iniciativa zelené zaměstnanosti: Využít potenciál zeleného hospodářství k tvorbě pracovních míst“ COM(2014)0446; |
— |
s ohledem na svá usnesení ze 14. září 2011 (9) a 16. ledna 2014 (10) o strategii EU v oblasti bezdomovectví, |
— |
s ohledem na článek 52 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A8-0043/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Evropa musí zůstat věrna modelu sociálně tržního hospodářství zajišťujícího trvalý růst, má-li následující generaci zajistit pracovní místa místo toho, aby jim zanechala dluhy; |
B. |
vzhledem k tomu, že hospodářská a sociální situace v EU zůstává neutěšená, že podle hospodářské předpovědi Komise z podzimu 2014 zůstává hospodářské oživení nadále křehké; vzhledem k tomu, že i přes negativní míry růstu v eurozóně v uplynulých dvou letech, se očekává růst eurozóny v roce 2014 o 0,8 % a v roce 2015 o 1,1 %; vzhledem k tomu, že pouze několik členských států má lepší předpovědi a že Komise v posledních letech své předpovědi systematicky upravovala směrem dolů; vzhledem k tomu, že i přes skutečnost, že předpokládaný celkový schodek v EU 28 měl být v roce 2014 nižší než 3 %, zůstává v některých členských státech nadále vysoký a prokazuje potřebu další fiskální konsolidace, jež bude slučitelná s růstem a lepší a udržitelnou zaměstnaností, jinak nebude obnova pevná ani bezpečná; |
C. |
vzhledem k tomu, že rychlé provádění fiskální konsolidace přijaté během hospodářské krize zabránilo členským státům dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a prokázalo, že fiskální politiky by měly být odstupňovány a přizpůsobeny konkrétní situaci každého členského státu; vzhledem k tomu, že výrazný pokles cen ropy může podpořit hospodářství mnoha členských států EU, zejména pokud se rychle promítne do snížení nákladů na energie pro domácnosti a podniky; |
D. |
vzhledem k tomu, že je třeba, aby EU nadále zdokonalovala své hospodářské a sociální politiky s cílem co nejdříve dosáhnout cílů strategie Evropa 2020 a zároveň překonat riziko sekulární stagnace a deflace, a vzhledem k tomu, že je nutné stálé úsilí o podporu investic a strukturálních reforem, jež zvýší sociálně odpovědným způsobem ekonomickou konkurenceschopnost; vzhledem k tomu, že je třeba provést ekologickou transformaci s cílem zajistit přechod k hospodářství účinně využívajícího zdroje a udržitelný rozvoj; vzhledem k tomu, že se v důsledku krize a nedostatku důvěry investorů a podnikatelů bohužel zhoršuje postavení EU ve světovém hospodářství, zatímco jiné země vykazují prokazatelné známky oživení; vzhledem k tomu, že podle odhadů Mezinárodního měnového fondu z října 2014 se pravděpodobnost recese v eurozóně zvýšila a na konci roku měla dosáhnout 35–40 %; |
E. |
vzhledem k tomu, že v provádění politiky zaměstnanosti, včetně politiky zaměstnanosti mladých lidí, hrají zásadní úlohu členské státy a že taková opatření mohou být nejlépe zaváděna na vnitrostátní úrovni; |
F. |
vzhledem k tomu, že EU musí co nejdříve začít řešit rychlé stárnutí svého obyvatelstva; |
G. |
vzhledem k tomu, že i přes určitá zlepšení (poprvé od roku 2011 došlo k drobnému vzrůstu počtu pracovních smluv na plný úvazek), zůstává míra nezaměstnanosti na historicky vysokých hodnotách s téměř 25 miliony osob stojících mimo trh práce EU; vzhledem k tomu, že dlouhodobá nezaměstnanost je znepokojivě vysoká a že 12 milionů lidí je bez práce již více než jeden rok (o 4 % více než v minulém roce); vzhledem k tomu, že nezaměstnanost mladých lidí se nepodařilo výrazně snížit (ve srovnání s rokem 2013 klesla pouze o 1,9 %) a dosahovala v EU v průměru 21,2 %; vzhledem k tomu, že 75 % dlouhodobě nezaměstnaných v EU je mladších 35 let; vzhledem k tomu, že s výjimkou některých členských států je situace na trhu práce obzvláště kritická pro mladé lidi, a to bez ohledu na úroveň jejich vzdělání; |
H. |
vzhledem k tomu, že je třeba správně a plně využívat Evropský sociální fond společně se zárukami pro mladé lidi a s Iniciativou na podporu zaměstnanosti mladých lidí k financování udržitelných projektů s cílem bojovat proti nezaměstnanosti a především proti nezaměstnanosti mladých lidí; |
I. |
vzhledem k tomu, že podíl mladých lidí, kteří nepracují ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (tzv. NEET), zůstává vysoký a vzhledem k tomu, že početní převahu mají v této skupině Romové; |
J. |
vzhledem že několik faktorů – včetně toho, že se nepodařilo vytvořit příznivé prostředí pro posílení investic a růstu, snížení tržních příjmů a oslabení dopadu sociálního přerozdělování v čase (11), a úsilí některých členských států obnovit svoji hospodářskou rovnováhu snížením výdajů na sociální ochranu – vedlo k výraznému snížení hrubého disponibilního příjmu domácností, což přispělo k nárůstu rizika sociálního vyloučení pro miliony evropských rodin a alarmujícímu prohloubení nerovností, včetně genderových; vzhledem k tomu, že jeden ze čtyř Evropanů je ohrožen chudobou; vzhledem k tomu, že podzaměstnanost a nejistota zaměstnání dosahuje kritických hodnot a že 50 % všech uchazečů o zaměstnání nezachrání před chudobou ani skutečnost, že získají práci; |
K. |
vzhledem k tomu, že poslední údaje z roku 2013 poukazují na to, že dlouhodobá nezaměstnanost v EU-28 dosahovala historicky vysoké úrovně 5,1 % pracovní síly; vzhledem k tomu, že v dlouhodobá nezaměstnanost nejen zásadním způsobem ovlivňuje život lidí, ale může se z ní stát rovněž strukturální nezaměstnanost v EU; |
L. |
vzhledem k tomu, že 25,1 % obyvatel EU je v současnosti vystaveno riziku chudoby nebo sociálního vyloučení; vzhledem k tomu, že průměrný růst dětské chudoby je vyšší než průměrný růst chudoby obecně a že v některých členských státech žije jedno ze tří dětí pod hranicí chudoby; |
M. |
vzhledem k tomu, že starší lidé budou dlouhodobou nezaměstnaností pravděpodobně ohroženi nejčastěji; vzhledem k tomu, že v roce 2012 pracovala pouze polovina lidí ve věku 55 až 65 let; vzhledem k tomu, že starší občané více pociťují dopady snižování veřejných výdajů do sociálních a zdravotnických služeb a sociálních dávek; vzhledem k tomu, že některé kategorie starších lidí, jako jsou lidé starší 80 let, starší ženy, starší migranti či starší příslušníci etnických skupin, jsou obzvláště ohroženi chudobou; |
N. |
vzhledem k tomu, že některé členské státy ve snaze překonat krizi výrazně snížily své veřejné výdaje, a to přesně v okamžiku, kdy z důvodu zvýšení nezaměstnanosti vzrostla poptávka po sociální ochraně; vzhledem k tomu, že rozpočtové prostředky členských států na pokrytí sociálního zabezpečení byly dále vypjaty ve chvíli, kdy se snížily příspěvky v důsledku hromadného rušení pracovních míst či snižování mezd, čímž došlo k vážnému ohrožení evropského sociálního modelu; vzhledem k tomu, že požadované reformy neplní potřeby a očekávání občanů v oblasti zaměstnanosti a sociální ochrany; |
O. |
vzhledem k tomu, že omezení chudoby není pouze jedním z hlavních cílů strategie Evropa 2020, ale rovněž sociální odpovědností členských států, a že důstojné a udržitelné zaměstnání je nejlepším způsobem, jak vyjít z chudoby; vzhledem k tomu, že je tedy třeba se soustředit na snazší přístup k zaměstnáním, zejména pro osoby, které stojí dlouho mimo trh práce; vzhledem k tomu, že trh práce je dosud poznamenán značnými nerovnostmi v podmínkách zaměstnání a že ženy starší 55 let jsou ohroženy více než muži životem v chudobě nebo sociálním vyloučením; |
P. |
vzhledem k tomu, že socioekonomická nerovnováha mezi členskými státy se ještě prohloubila, ačkoli cílem regionální konvergence je pravý opak; vzhledem k tomu, že rozdíl v mírách nezaměstnanosti mezi centrálně položenými a periferními zeměmi se zvýšil ze 3,5 % v roce 2000 na 10 % v roce 2013; vzhledem k tomu, že tento rozdíl zvyšuje riziko roztříštěnosti a ohrožuje hospodářskou stabilitu a sociální soudržnost EU; vzhledem k tomu, že šestá zpráva o soudržnosti zdůrazňuje úlohu strukturálních fondů v boji proti nerovnosti, zejména v období krize; |
Q. |
vzhledem k tomu, že článek 174 SFEU stanoví, že „Unie za účelem podpory harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí k posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti. Unie se především zaměří na snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a na snížení zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů. V rámci dotyčných regionů je zvláštní pozornost věnována venkovským oblastem, oblastem postiženým průmyslovými přeměnami a regionům, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, jako jsou například nejsevernější regiony s velmi nízkou hustotou obyvatelstva a ostrovní, přeshraniční a horské regiony“; |
R. |
vzhledem k tomu, že regiony s těžkými a trvalými přírodními či demografickými podmínkami se obvykle vyznačují vyšší nezaměstnaností, pomalejším hospodářským růstem a nedostatkem významných investic na zlepšení jejich potenciálu; |
S. |
vzhledem k tomu, že Parlament poslední dva roky varuje před sociálními riziky deflace v kontextu nízkého růstu, vysoké nezaměstnanosti a tlaku na snižování mezd; vzhledem k tomu, že Evropská centrální banka (ECB) předpověděla v dlouhodobém horizontu nízkou inflaci a varovala před jejími důsledky pro vnitřní poptávku, růst a zaměstnanost; vzhledem k tomu, že deflace se stala skutečností od srpna 2014 v osmi členských státech (z nichž šest je členy eurozóny); vzhledem k tomu, že poptávka a tvorba pracovních míst je v EU výrazně omezena tím, že se malým a středním podnikům v převážné většině neposkytují dostatečně vysoké úvěry a že je nutno snížit nadměrný veřejný a soukromý dluh, se zvláštním ohledem na hypoteční úvěry; vzhledem k tomu, že pokles míry inflace tyto problémy ještě výrazně zhoršuje, jelikož zvyšuje reálné úrokové sazby a reálnou výši zadlužení a mohl by nás zavést do bludného kruhu hospodářské deprese; vzhledem k tomu, že ECB reagovala na všechny tyto aspekty 22. ledna 2015 zavedením rozsáhlého programu na nákup aktiv, přičemž výše kombinovaného měsíčního nákupu aktiv měla dosahovat 60 miliard EUR, který chtěla uplatňovat alespoň do září 2016; |
T. |
vzhledem k tomu, že expanzivní měnovou politiku lze využít na podporu vývozu jakožto krátkodobý způsob zlepšení hospodářské situace v EU; |
U. |
vzhledem k tomu, že nízké úrokové sazby lze využít na podporu investic v EU; |
V. |
vzhledem k tomu, že byla posílena fiskální konsolidace a byly zavedeny nové hlavní cíle zaměřené více na strukturální než cyklické deficity; vzhledem k tomu, že i tak je výše fiskálních multiplikátorů v současné situaci stále velmi vysoká; vzhledem k tomu, že je třeba usilovat o dosažení střednědobého cíle a cíle v oblasti zadlužení, a to s cílem vytvořit prostředí, které podpoří hospodářský růst a tvorbu pracovních míst; vzhledem k tomu, že je třeba systematicky vyhodnocovat sociální, environmentální a genderové dopady těchto opatření; |
W. |
vzhledem ke znepokojivému poklesu veřejných a soukromých investic v EU, jejichž výše je v současnosti téměř o 20 % nižší než před krizí a nižší než u hlavních hospodářských partnerů EU jinde ve světě; vzhledem k tomu, že investice do kvalitnějších a udržitelných pracovních míst, lidského kapitálu, výzkumu a inovací (včetně menších projektů), energetické unie účinně využívající zdroje, jednotného digitálního trhu a do podpory podnikání a příznivějšího podnikatelského prostředí pro malé a střední podniky musí patřit mezi hlavní priority Komise i členských států, protože investice do těchto oblastí jsou klíčové nejen pro oživení hospodářství, ale i zvýšení hospodářského potenciálu EU, pokud jde o dosažení růstu a vytváření prosperity; |
X. |
vzhledem k tomu, že nedostatečné zapojení vnitrostátních parlamentů, Evropského parlamentu, místních a regionálních orgánů, organizací občanské společnosti a sociálních partnerů do procesu evropského semestru na vnitrostátní úrovni i na úrovni EU brání tomu, aby se členské státy s reformami ztotožnily, a brání také rozvoji inkluzivních, sociálních a udržitelných řešení a snižuje důvěru občanů v projekt EU; |
Y. |
vzhledem k tomu, že stanovování mezd je v kompetenci členských států; |
Ambiciózní hospodářské politiky pro růst, tvorbu kvalitních pracovních míst a boj proti deflaci
1. |
vítá integrovaný přístup Komise k růstu založený na třech hlavních pilířích, kterými jsou: investiční plán pro Evropu, strukturální reformy a fiskální odpovědnost; vyzývá k zavedení ambiciózní expanzivní hospodářské a fiskální politiky prováděné v rámci stávajících pravidel Paktu o stabilitě a růstu, na jejímž základě se nastartuje inteligentní, udržitelný a inkluzivní růst a budou se vytvářet kvalitnější a udržitelná pracovní místa; zdůrazňuje, že solidarita je základní hodnotou, na níž je Evropská unie postavena; vyzývá Komisi, aby podporovala úsilí členských států předkládáním konkrétních doporučení, která jsou užitečná jak pro ně samotné, tak i pro EU jako celek, a která se zabývají nejen fiskální konsolidací, ale také strukturálními reformami, které jsou sociálně vyvážené, hospodářsky účinné a udržitelné; zdůrazňuje, že nízká inflace již zvyšuje reálné úrokové sazby a reálný veřejný i soukromý dluh, což v kombinaci s vysokou a dlouhodobou nezaměstnaností mladých lidí brzdí růst a prohlubuje chudobu; |
2. |
je si vědom vazby existující mezi fiskální odpovědností a potřebou podpořit investice a strukturální reformy v členských státech v rámci Paktu o stabilitě a růstu; v tomto smyslu vítá sdělení Komise nazvané „Optimální využití flexibility v rámci současných pravidel Paktu o stabilitě a růstu“; vyzývá partnery, aby zaváděli reformy za využití flexibility, která již v pravidlech a dohodách existuje pro případ, že by se určitý členský stát potýkal s nadměrnou makroekonomickou nerovnováhou, s cílem zaručit, že bude fiskální odpovědnost slučitelná s hospodářským růstem, tvorbou pracovních míst a sociálním státem; |
3. |
zdůrazňuje, že je třeba provést strukturální reformy v členských státech; konstatuje, že vzhledem k tomu, že některým členským státům, které provedly reformy, se podařilo získat zpět svou konkurenceschopnost na celosvětovém trhu, by tyto reformy měly být slučitelné s inteligentním, udržitelným a inkluzivním růstem a také s tvorbou důstojných pracovních míst; vyzývá k tomu, aby bylo těchto cílů dosaženo díky tomu, že se reformy rozšíří tak, že budou pokrývat oblasti, jako jsou jednotný digitální trh, energetická unie či fiskální reformy; je přesvědčen, že reformy propagované v rámci pracovního trhu musí rovněž zavádět flexibilitu a bezpečnost, které jsou nezbytné pro ukončení segmentace a zajištění důstojných mezd; |
4. |
vítá skutečnost, že nová kombinace politik přidává investice k předchozím prioritám, kterými jsou fiskální konsolidace a strukturální reformy; domnívá se nicméně, že roční analýza růstu (AGS) by se měla více zaměřit na agregátní poptávku a její vliv na zvyšování mezd a na sociální nerovnosti; zdůrazňuje, že hlavní prioritou v souvislosti se snižováním makroekonomické nerovnováhy by nemělo být zvyšování přebytků běžného účtu, ale spíše zvyšování míry růstu, míry investic a míry zaměstnanosti a snižování míry chudoby; |
5. |
je znepokojen tím, že objem investic v EU v posledních letech významně klesá a v současnosti je na úrovni o téměř 20 % nižší, než tomu bylo v období před krizí; varuje před skutečností, že v periferních členských státech EU, v nichž proběhla důraznější finanční konsolidace, byl pokles investic ještě výraznější; upozorňuje na potenciál, který má „zelené“ hospodářství k tvorbě pracovních míst, díky němuž by podle odhadů Komise mohlo být – budou-li uplatňovány ambiciózní klimatické a energetické politiky – jen v samotných odvětvích energetické účinnosti a obnovitelných zdrojů energie vytvořeno do roku 2020 pět milionů pracovních míst; vyzývá členské státy, aby zajistily dostatečnou úroveň investic do těchto odvětví a předvídaly budoucí dovednosti pracovníků; |
6. |
vítá skutečnost, že jeden ze tří hlavních pilířů strategie Komise pro rok 2015 se týká investic, a vyzývá k tomu, aby se tento plán začal bezodkladně provádět; bere na vědomí skutečnost, že příspěvky členských států do Evropského fondu pro strategické investice (EFSI) se nebudou započítávat při stanovování fiskální korekce v rámci preventivní ani nápravné složky paktu; |
7. |
domnívá se, že tři hlavní pilíře strategie Komise na rok 2015 musí být prováděny společně, aby se podpořily investice odpovědným způsobem v oblastech, které mají skutečný vliv na růst a tvorbu pracovních míst, jako jsou digitální ekonomika, ekologická odvětví a zdravotnictví; |
8. |
bere na vědomí skutečnost, že Evropský fond pro strategické investice (EFSI) se bude zakládat na stávajících zdrojích EU a s výjimkou dodatečných 5 miliard EUR od Evropské investiční banky (EIB) nebude shromažďovat „nové“ finanční prostředky; poukazuje na nebezpečí, že fond nebude disponovat dostatečnými prostředky kvůli tomu, že pravděpodobnost získání jejich většiny od soukromých investorů byla odhadována příliš optimisticky; vyzývá EIB, aby uvažovala o upuštění od čistě komerčního bankovnictví a o přijetí modelu hodnocení rizik projektů založeného na stanovených kritériích a transparentnosti; vyzývá Komisi, aby přezkoumala způsoby využití rozpočtu EU a dalších, nových zdrojů s cílem zajistit, aby fond EFSI splnil svůj účel; |
9. |
vyzývá Komisi a EIB, aby posoudily dopad hospodářské krize na bankovní systém a konečné příjemce finančních prostředků od EIB, a to zejména s důrazem na malé a střední podniky, odvětví sociální ekonomiky a státní podniky; |
10. |
zdůrazňuje skutečnost, že EFSI se musí soustředit na nové investice do oblastí, o něž mají investoři malý zájem, spíše než na nahrazování investičních prostředků, které by byly generovány jinde (efekt vytěsňování), či na vysoce ziskové investice, k nimž by jinak stejně došlo (efekt mrtvé váhy); vyzývá Komisi, aby do svého investičního plánu začlenila a podporovala sociální investice, které nejen generují finanční zisk, ale zároveň mají pozitivní vedlejší účinky v sociální oblasti, jako např. investice do lidského kapitálu, investice s výrazným dopadem na vytváření kvalitnějších a udržitelných pracovních míst či sociální začleňování a snižování chudoby, jako jsou systémy sociálního zabezpečení a sociální služby, či investice do sociální ekonomiky; opakuje svou výzvu, aby se realizoval balíček opatření v oblasti sociálních investic (SIP); |
11. |
vyzývá Komisi, aby zajistila investice v hospodářsky slabších oblastech, které jsou postiženy vysokou nezaměstnaností, a investice do malých a středních podniků v těchto oblastech, jelikož ty mají k financování velmi omezený přístup, a to s cílem zajistit, že tyto snahy budou mít smysluplný dopad tam, kde jich je nejvíce třeba, přičemž budou volena taková řešení, která řádně zohledňují hospodářské rysy daných investic; sdílí názor Komise, že existuje potřeba kvalifikované pracovní síly v rostoucích odvětvích, jako je digitální ekonomika, ekologická odvětví a zdravotnictví; |
12. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby se věnovaly zvláštním posíleným mechanismům pro provádění investičních programů v nejvzdálenějších regionech, jejichž odlehlost, zeměpisná roztříštěnost, křehké ekonomiky a přírodní omezení vedou k velkým nerovnostem v dostupnosti pracovních míst, zboží a služeb; |
13. |
vyzývá Komisi, aby při vypracovávání evropského investičního plánu zohlednila regiony, které trpí zásadními a trvalými přírodními či demografickými omezeními, především co se týče přístupu k širokopásmovému připojení; |
14. |
vyzývá Komisi, aby důkladně přezkoumala společnou iniciativu EU a EIB týkající se projektových dluhopisů, která byla zahájena jako pilotní projekt v roce 2012, s přihlédnutím k evropskému investičnímu plánu, a aby na základě svého přezkumu tuto iniciativu zdokonalila a posílila její úlohu při podpoře zaměstnanosti; připomíná v této souvislosti také podrobný přezkum dluhopisů se sociálním dopadem, které jsou součástí SIP; |
Odpovědná politika znovu zaměřená na investice, tvorbu kvalitních pracovních míst a růst
15. |
poukazuje na to, že evropský investiční plán je nezbytným doplňkem snah o posílení udržitelného hospodářského růstu a podporu tvorby pracovních míst, které je třeba podpořit soukromými a veřejnými zdroji, aby byly úspěšné; vítá skutečnost, že roční analýza růstu na rok 2015 i nadále vyzývá k většímu úsilí ty země, jimž zbývá určitý manévrovací prostor ve fiskální oblasti, v čemž spatřuje možnost pro stimulaci evropské poptávky a investic; |
16. |
vítá zvolnění tempa fiskální konsolidace a zavedení nových hlavních cílů zaměřených více na strukturální než cyklické deficity, což by mělo mít pozitivní dopad na zaměstnanost a udržitelný růst; poukazuje však na to, že výše fiskálních multiplikátorů je v současné situaci stále velmi vysoká a že tato skutečnost bude mít nevyhnutelně negativní dopad na hospodářský růst a tvorbu pracovních míst a také na udržitelnost systémů sociálního zabezpečení; vyzývá Komisi, aby usnadnila využívání maximální flexibility v rámci existujících pravidel Paktu o stabilitě a růstu; |
17. |
vyzývá k vytvoření evropského rámce s cílem zajistit, aby veškeré investice, které jsou součástí evropského investičního plánu, měly výrazný dopad z hlediska stimulace udržitelného růstu, tvorby pracovních míst a podpory společenského pokroku; vyzývá Komisi, aby monitorovala a kontrolovala investice v rámci tohoto plánu a aby změřila a podrobila auditu ekonomický a sociální dopad těchto investic v reálných hodnotách; vyzývá Komisi, aby do expertního výboru nového Evropského fondu pro strategické investice, jenž bude schvalovat projekty k financování, zahrnula odborníky na sociální politiky a zajistila, že pozitivní sociální dopad bude jedním z hlavních kritérií tohoto výběru; |
18. |
zdůrazňuje význam flexibility, kterou lze využít v rámci stávajícího Paktu o stabilitě a růstu za účelem zajištění manévrovacího prostoru pro sociální investice, především sociální investice do osob, kterým poskytnou nezbytné kvalifikace a podpůrné podmínky pro produktivní a naplňující účast na ekonomice a ve společnosti během celého života; v tomto ohledu zdůrazňuje potenciální roli sociální ekonomiky při vytváření udržitelných, inkluzivních a kvalitních pracovních míst; |
Obnovené financování malých a středních podniků na podporu soukromých investic a tvorby pracovních míst
19. |
zdůrazňuje, že ačkoli malé a střední podniky tvoří základ pro tvorbu pracovních míst v EU, potýkají se stále s velkými obtížemi při financování své činnosti a míra jejich zadlužení je znepokojivě vysoká; vítá proto nová doporučení Komise, která se přístupu malých a středních podniků k financování týkají a která zahrnují nový postoj k platební neschopnosti a bankrotu; vyzývá k posílení snahy členských států o zdokonalení programů na restrukturalizaci dluhu, jakožto nástroje sloužícího tomuto cíli; vyzývá Komisi, aby v nezbytných případech posílila vnitrostátní provádění zásad obsažených v jejím doporučení ze dne 12. března 2014 prostřednictvím doporučení pro jednotlivé země (CSR); zdůrazňuje, že podnikatelské projekty a MSP, jež řídí ženy, čelí větším obtížím při přístupu k financování; vyzývá Komisi, aby analyzovala příčiny této situace a navrhla opatření na její vyřešení; |
20. |
zdůrazňuje, že je důležité vybudovat v Evropské unii kulturu podnikání tím, že se omezí překážky pro samostatně výdělečnou činnost a zakládání podniků; upozorňuje na skutečnost, že tento vývoj lze podpořit inteligentním mixem finanční podpory, jako je mikrofinancování a osa sociálního podnikání v rámci programu EU pro zaměstnanost a sociální inovace, či řešeními vycházejícími z jednotného kontaktního místa ve veřejné správě pro registraci nových podniků; |
21. |
je znepokojen tím, že finanční roztříštěnost eurozóny ohrožuje v některých případech růst malých a středních podniků a jejich udržitelnost; vyzývá k obnově úvěrové kapacity ekonomiky, která malým a středním podnikům umožní investovat a vytvářet pracovní místa, a k usnadnění možnosti podnikání a přístupu malých a středních podniků k programům, jako je COSME či Horizont 2020; |
22. |
vyzývá členské státy, aby odstranily zbytečnou administrativní zátěž a byrokracii, kterým čelí samostatně výdělečně činné osoby, mikropodniky a malé a střední podniky, a aby usnadnily podmínky pro zakládání nových podniků; |
23. |
vítá program pro poskytování úvěrů malým a středním podnikům, který vede Komise společně s EIB a který využívá strukturální fondy za účelem zefektivnění investic do těchto společností s cílem podpořit tvorbu kvalitnějších a udržitelných pracovních míst; vyzývá ECB, aby tento strategický krok doplnila a prozkoumala možnosti nákupu aktiv malých a středních podniků a podpory jejich rozvoje v rámci programů kvantitativního uvolňování na základě osvědčených postupů některých členských států, nebo aby se ujala úlohy ručitele u zdrojů financování těchto MSP, které v mnoha členských státech představují až 80 % pracovních míst; |
24. |
bere na vědomí rozšířený program ECB pro nákup aktiv, který se opět zaměřuje na bankovní systém; vyzývá proto ECB, aby optimalizovala svůj potenciál za účelem zlepšení situace reálné ekonomiky díky poskytování úvěrů na podporu růstu a řešení problému nezaměstnanosti v EU; |
25. |
vítá opatření avizovaná Komisí, jež mají podpořit tvorbu pracovních míst v malých a středních podnicích tím, že se těmto podnikům zpřístupní jiné možnosti financování než bankovní půjčky, a jež mají zkvalitnit předpisový a daňový rámec v zájmu zvýšení dlouhodobých investic do těchto podniků; nabádá k okamžitému zavedení těchto opatření; vyzývá Komisi, aby také podporovala menší projekty; vyzývá Komisi a členské státy, aby zvážily zavedení finančních družstev určených k financování MSP (úvěrových družstev) jakožto alternativního finančního nástroje a aby umožnily lepší přístup MSP k veřejným zakázkám a k financování na vnitrostátní úrovni a na úrovni EU; |
26. |
podtrhuje význam zprostředkujících subjektů spojených s malými a středními podniky, jako jsou obchodní komory, jež mají multiplikační efekt při provádění politik EU týkajících se malých a středních podniků, a vyzývá Komisi, aby zahájila partnerský dialog s těmito subjekty na téma, jak lépe provádět politiky EU týkající se malých a středních podniků, aby se podpořila tvorba kvalitních pracovních míst; |
Účinnější využití finančních prostředků
27. |
zdůrazňuje, že politiky v oblasti růstu a tvorby pracovních míst mají různé územní dopady, které závisejí na konkrétní situaci v jednotlivých regionech EU, a že regionální rozdíly se od začátku krize prohlubují; zdůrazňuje, že doporučení pro jednotlivé země by měla zohledňovat územní rozdíly v rámci členských států, aby se podpořil růst a tvorba pracovních míst a zároveň zachovala územní soudržnost; |
28. |
domnívá se, že opatření politiky soudržnosti hrají klíčovou úlohu při omezování vnitřních nerovností v oblasti konkurenceschopnosti a strukturální nerovnováhy v regionech, které to nejvíce potřebují; vyzývá Komisi, aby zvážila vhodná řešení pro ty členské státy, které, třebaže se potýkají s velmi vysokou nezaměstnaností, jsou povinny vracet finanční prostředky EU kvůli problémům spojeným se spolufinancováním; vyzývá Komisi, aby zvážila předběžné financování s cílem podpořit plné využití prostředků těmito členskými státy v období let 2014–2020 a zároveň vždy zajistila dodržení zásady rozpočtové odpovědnosti; |
29. |
vyzývá Komisi k přijetí naléhavých opatření v boji proti daňovému dumpingu, daňovým podvodům a daňovým únikům a k přijetí ambiciózní daně z finančních transakcí na úrovni Rady; |
30. |
je pevně přesvědčen, že by finanční prostředky EU, zejména prostředky poskytované v rámci Iniciativy na podporu zaměstnanosti mladých lidí (YEI) a Evropského sociálního fondu (ESF), neměly být používány k dotování vnitrostátních přístupů, ale spíše k poskytování dodatečné podpory takovým způsobem, který bude doplňovat a rozšiřovat vnitrostátní programy v souladu s rozhodnutím členských států; |
31. |
vyzývá Komisi, členské státy a regiony, aby zajistily úplné provádění fondů EU na období 2007–2013 a úzce propojily ESF a ostatní evropské strukturální fondy se strategií EU 2020; žádá Komisi, aby zajistila přísné monitorování toho, že 20 % prostředků z ESF bude vyčleněno na boj proti chudobě; žádá Komisi, aby v příští roční analýze růstu a v doporučeních pro jednotlivé země zavedla kapitolu týkající se provádění Fondu evropské pomoci nejchudším osobám; |
32. |
vyzývá Komisi, aby provedla strukturální reformy na trzích s energií za účelem vytvoření odolné energetické unie, méně závislé na externích zdrojích, a aby diverzifikovala zdroje dodávek (například alžírský plyn); |
Reformy v zájmu zvýšení potenciálu růstu, posílení lidského kapitálu a podpory produktivity
33. |
upozorňuje na to, že rozhodující investiční plány pro udržitelný růst a tvorbu kvalitnějších a udržitelných pracovních míst, jakož i opatření přijatá Evropskou centrální bankou lze úspěšně uskutečnit pouze tehdy, budou-li je doprovázet vnitrostátní reformy zaměřené na zvýšení kvalitní účasti pracovní síly, podporu aktivity a produktivity, rozvoj lidského kapitálu u všech věkových skupin, včetně těch nejzranitelnějších, a podporu silných systémů sociální ochrany a sociálních služeb; poukazuje na to, že klíčovým prvkem ve snaze o zlepšení pracovních trhů je rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o zlepšení spolupráce v síti veřejných služeb zaměstnanosti; je přesvědčen, že strukturální reformy trhu práce by měly zavést opatření vnitřní flexibility, která i v časech hospodářských otřesů umožní zachovat zaměstnanost, zajistí kvalitu pracovních míst a bezpečný přechod mezi zaměstnáními a poskytnou systémy dávek v nezaměstnanosti založené na realistických aktivačních požadavcích, zajistí odpovídající podporu propuštěným pracovníkům a budou vázaná na politiky opětovného začlenění; |
34. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zvážily inovativní způsoby podpory investic v EU; zdůrazňuje nový trend společností, které znovu přesouvají svou výrobu a služby do EU, a příležitosti, které to přináší pro tvorbu pracovních míst, především pro mladé lidi; domnívá se, že ekonomiky EU mají jedinečnou příležitost, jak tento trend návratu pracovních míst do Evropy urychlit; |
35. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby navrhly specificky uzpůsobené politiky, které podpoří tvorbu pracovních míst pro dlouhodobě nezaměstnané, nezaměstnané starší lidi, ženy a další prioritní skupiny, které jsou krizí zvlášť výrazně zasaženy, jako jsou přistěhovalci, romská komunita a lidé se zdravotním postižením, včetně opatření na podporu antidiskriminačních politik na pracovišti, sladění pracovního a mimopracovního života, celoživotního vzdělávání a odborné přípravy, a aby navrhly politiky boje proti nízké úrovni vzdělání, která ovlivňuje některé tyto skupiny, jimž hrozí sociální vyloučení; žádá, aby se doporučení pro jednotlivé země systematicky zabývala snížením rozdílu v platech a důchodech mezi muži a ženami; naléhavě vyzývá Komisi, aby od každého členského státu požadovala národní plán na podporu pracovních míst, jak se na tom členské státy dohodly na zasedání Rady na jaře 2012; |
36. |
vyzývá Komisi, aby zahájila novou iniciativu zaměřenou na podporu pracovních příležitostí pro Romy v členských státech obsahující opatření na podporu dovedností a kvalifikace a na boj proti diskriminaci, jakož i na podpora vytváření pracovních míst například prostřednictvím samostatné výdělečné činnosti a podnikání a pomocí inovativních finančních nástrojů; |
37. |
vyzývá členské státy, aby si jako prioritu vytyčily překlenutí rozdílů mezi ženami a muži v oblasti zaměstnanosti, a to zejména tím, že se budou zabývat rozdíly v odměňování žen a mužů, a provádět opatření ke sladění pracovního a rodinného života, mimo jiné prostřednictvím zvýšení dostupnosti zařízení péče o děti; |
38. |
vyjadřuje politování nad tím, že evropský semestr není dostatečně propojen se strategií Evropa 2020; vyzývá Komisi a členské státy, aby hospodářská opatření prováděná v rámci evropského semestru uvedly do souladu se sociálními cíli strategie Evropa 2020 a sociálními zásadami stanovenými ve Smlouvách; vyzývá k odhodlanějšímu úsilí při vedení a koordinaci politik EU s cílem nastartovat inteligentní, udržitelný a inkluzivní růst a tvorbu lepších a udržitelných pracovních míst; vyzývá Komisi, aby neprodleně předložila hodnocení strategie Evropa 2020 v polovině období a zohlednila při tom naléhavou potřebu dosáhnout většího pokroku, pokud jde o snížení chudoby a další cíle v sociální oblasti, i potřebu zlepšit smysluplné zapojení zúčastněných stran; |
Vzdělávání a aktivní politiky zaměstnanosti určené k rozvinutí lidského kapitálu
39. |
je přesvědčen, že kvůli rostoucí mezinárodní konkurenci se stále kvalifikovanější pracovní silou se EU potýká s vážným nedostatkem pracovníků s určitou kvalifikací a s nesouladem mezi nabízenými a poptávanými dovednostmi, což brzdí hospodářský růst; je přesvědčen, že mají-li mít členské státy reálnou šanci dosáhnout cíle strategie Evropa 2020 v oblasti zaměstnanosti, musí se zaměřit na vytváření správného prostředí pro tvorbu pracovních míst; |
40. |
opakuje svou výzvu Radě, Komisi a členským státům, aby do rámce strategie Evropa 2020 začlenily i pilíř rovnosti žen a mužů; |
41. |
poukazuje na to, že strategie pro znovuzískání konkurenceschopnosti by se neměla zaměřovat pouze na náklady práce, ale také na zvýšení produktivity prostřednictvím investic do lidského kapitálu a strukturálních reforem; |
42. |
vyzývá členské státy, aby obnovily investice do lidského kapitálu na předkrizovou úroveň, zejména s cílem usnadnit mladým lidem přechod mezi vzděláváním a zaměstnáním, investovat do odborné přípravy a programů celoživotního vzdělávání; |
43. |
vítá skutečnost, že Komise v roční analýze růstu na rok 2015 vyzývá členské státy, aby chránily nebo podporovaly dlouhodobější investice do vzdělávání, výzkumu a inovací; podotýká však, že členské státy, které již tak mají velmi omezené rozpočty, nemají dostatek prostředků na to, aby tento cíl splnily; |
44. |
zdůrazňuje význam aktivních politik zaměstnanosti pro některé členské státy v současné situaci; vyzývá tyto členské státy, aby rozšířily působnost a účinnost aktivních politik na trhu práce; |
Kvalitní pracovní místa a mzdy jako hnací síly produktivity a růstu
45. |
vyzývá členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost vysoké nezaměstnanosti mezi znevýhodněnými skupinami a aby si jako prioritu vytkly vstup a začlenění na trh práce a prosazování politik v oblasti vstupu a začleňování ve všech oblastech, neboť práce je klíčem k úspěšné integraci; |
46. |
připomíná, že důstojné mzdy jsou důležité nejen z hlediska sociální soudržnosti, ale i pro udržení silného rozvoje a produktivního hospodářství; nabádá Komisi, aby přezkoumala dopad zavedení minimálních mezd v členských státech v souvislosti se snižováním mzdových nerovností; nabádá Komisi, aby uspořádala konferenci o evropském rámci pro minimální mzdy; |
47. |
je znepokojen tím, že reformy trhu práce v mnoha členských státech nedokázaly snížit míru nejistých pracovních míst; všímá si toho, že 50 % pracovních míst vytvořených v roce 2014 byla místa se smlouvou na dobu určitou; bere na vědomí, že podle Komise chudoba pracujících stále přetrvává a že zajištění práce není pro 50 % všech uchazečů o zaměstnání dostatečné k tomu, aby se z chudoby dostali, ani nevede ke zvýšení produktivity; vyzývá členské státy, aby kvalitu pracovních míst vnímaly jako prioritu a aby řešily segmentaci pracovního trhu; vyzývá členské státy, aby zajistily, aby reformy pracovního trhu byly vedle podpory vytváření kvalitnějších a udržitelných pracovních míst zaměřeny na snížení segmentace, rostoucí začleňování ohrožených skupin do trhu práce, podporu rovnosti mezi muži a ženami, snižování chudoby pracujících a poskytování přiměřené sociální ochrany všem pracovníkům, včetně osob samostatně výdělečně činných; |
48. |
je přesvědčen, že členské státy mohou vytvářet pracovní místa, pouze pokud jim to umožní trh, pokud mohou spoléhat na kvalifikovanou pracovní sílu, pokud se trhy práce vyznačují dostatečnou flexibilitou, pokud jsou mzdové náklady v souladu s produktivitou, pokud je práce díky systémům sociálního zabezpečení atraktivnější a pokud je právní úprava přiměřená a vychází z ověřených skutečností; |
49. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zvýšily své úsilí pří řešení sociálního dumpingu v EU, který výrazně poškozuje dotčené pracovníky a sociální systémy členských států; dále požaduje, aby do tohoto úsilí byli zapojeni sociální partneři na všech úrovních; |
50. |
vítá iniciativu týkající se evropské platformy pro nehlášenou práci; opakuje svou výzvu členským státům, aby lidem s nejistým zaměstnáním a osobám samostatně výdělečně činným zajistily základní soubor práv a náležitou sociální ochranu, zejména pokud jde o sladění rodinného a pracovního života; vyzývá Komisi, aby odhodlaně usilovala o řešení dalších problémů souvisejících s nedobrovolnou prací na částečný úvazek, dočasným zaměstnáním a s nepravou samostatně výdělečnou činností; |
51. |
vyjadřuje politování nad tím, že kvalita nebo udržitelnost již vytvořených pracovních míst není téměř zmíněna, zejména pokud jde o zaměstnanost žen, které jsou nadprůměrně zastoupeny v práci na částečný úvazek kvůli obtížím při slaďování pracovního a soukromého života; |
52. |
domnívá se, že pro konkurenceschopnost EU je prvořadé dosažení cílů v oblasti opětovné industrializace, a věří, že opětovné zahájení skutečné evropské průmyslové politiky by mohlo podpořit růst a vytvořit nová vysoce kvalitní pracovní místa; |
53. |
vyjadřuje politování nad tím, že při uvádění míry nezaměstnanosti nejsou řádně náležitě zohledněny další faktory, jako je zvýšení míry neaktivních lidí, mobilita a migrace; |
Nezaměstnanost mladých lidí a mobilita pracovních sil
54. |
vítá snížení nezaměstnanosti mladých, poukazuje však na to, že její míry jsou stále alarmující a nevycházejí nezbytně z čistého počtu nově vytvořených pracovních míst; poukazuje na to, že se prohloubil i problém nejistoty práce a podzaměstnanosti a že 43 % mladých pracuje za nejistých podmínek, na bázi smluv, které nedobrovolně uzavřeli pouze na částečný úvazek, nebo jako osoby vykonávající falešnou samostatně výdělečnou činnost; |
55. |
vyzývá Komisi, aby navrhla evropský rámec zavádějící minimální požadavky pro uplatňování „záruk pro mladé“ a konkrétní opatření ke zvýšení informovanosti veřejnosti; vyzývá členské státy, aby efektivně využívaly dostupné rozpočtové prostředky a bez prodlení zavedly „záruky pro mladé“ a zajistily, aby se dostaly také k mladým lidem pocházejícím ze znevýhodněných sociálních poměrů; nabádá k tomu, aby při přezkumu víceletého finančního rámce v polovině období byly k dispozici přiměřené rozpočtové prostředky v souladu s doporučeními Mezinárodní organizace práce; konstatuje, že podle odhadů Mezinárodní organizace práce je pro vyřešení problému nezaměstnanosti mladých lidí potřebných 21 miliard EUR; |
56. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby jednala nad rámec doporučení Rady z března 2014 o rámci kvality pro stáže a aby navrhla nový rámec kvality s cílem zabránit diskriminaci a vykořisťování mladých pracovníků; |
57. |
vyzývá členské státy, aby učinily trhy práce přístupnějšími pro osoby, které mají rodinné povinnosti, jako je výchova dětí a péče o rodinné příslušníky, kteří potřebují péči; požaduje proto opatření podporující sladění pracovního a rodinného života jako součást reforem trhu práce prosazovaných v rámci evropského semestru; |
58. |
opakuje výzvu členským státům, aby investovaly do možno stí celoživotního vzdělávání, odborné přípravy a praktického výcviku; požaduje, aby vnitrostátní systémy celoživotního vzdělávání byly posouzeny jako součást strategií evropského semestru pro reformy trhu práce; |
59. |
zdůrazňuje, že podle Komise existují v EU navzdory vysoké míře nezaměstnanosti 2 miliony volných pracovních míst a že v roce 2013 pouze 3,3 % aktivní populace pracovalo v jiném členském státě, což ukazuje na stále nízkou úroveň mobility ve srovnání se Spojenými státy nebo Japonskem; připomíná, že rozdíly v pracovní mobilitě, které v případě členských států, jež byly krizí postiženy nejvíce, mohou dosahovat až deseti procentních bodů, lze příznivě ovlivnit pomocí nástroje platformy EURES; vyjadřuje svou stálou podporu zásadě volného pohybu; |
60. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily řádné fungování veřejných služeb zaměstnanosti s cílem usnadnit a podpořit hledání zaměstnání v zahraničí; |
61. |
upozorňuje na to, že vzhledem k množství – zejména mladých – pracovníků, kteří v současné době odcházejí ze zemí svého původu do jiných členských států, aby tam hledali pracovní příležitosti, je naléhavě třeba vypracovat vhodná opatření, kterými se zaručí, že žádný pracovník nezůstane bez sociální ochrany a pracovních práv; vyzývá v této souvislosti Komisi a členské státy k tomu, aby prostřednictvím nástrojů jako EURES i nadále zvyšovaly úroveň pracovní mobility v EU a zároveň přitom prosazovaly zásadu rovného zacházení a zaručovaly mzdové a sociální standardy; vyzývá všechny členské státy, aby stanovily sociální a zaměstnanecké politiky garantující stejná práva a rovné mzdy na témže pracovišti v souladu s principy posilujícími svobodu pohybu pracovníků, a to zejména z hlediska dodržování zásady rovnosti mužů a žen; |
62. |
připomíná cíle EU v oblasti pohlaví, zejména cíl dosáhnout 75 % míry zaměstnanosti žen a mužů do roku 2020 a snížit počet chudých lidí či lidí ohrožených chudobou o 20 milionů; |
63. |
naléhavě žádá Komisi, aby předložila návrh týkající se rodičovské dovolené s cílem přispět k rovným pracovním podmínkám mužů a žen, a to nejen s ohledem na skutečnost, že EU rychle stárne, což v budoucnu ohrozí schopnost členských států zachovat potřebné sociální služby; vyzývá Komisi a členské státy, aby zaváděly větší počet politik, které přispějí k demografickému růstu v EU buď stimulací míry porodnosti nebo přistěhovalectví; |
64. |
vyjadřuje politování nad skutečností, že úsporná opatření, která zavedla EU a jejichž cílem bylo obnovit důvěru investorů, vedla ke zhoršení zaměstnanosti a sociálních podmínek, a tedy k vyšší míře nezaměstnanosti, chudoby a nerovnosti; |
65. |
vyzývá členské státy, aby na všech úrovních zlepšily spolupráci mezi podniky a vzdělávacími institucemi; |
Důrazný požadavek týkající se evropské sociální dimenze a konvergence
66. |
opakovaně upozorňuje na to, že negativní vývoj ve snahách o regionální konvergenci představuje pro EU, zejména pro některé členské státy, socio-ekonomickou výzvu a rizika pro její udržitelnost a potenciál stabilního růstu; připomíná, že více než 122 milionům občanů EU hrozí chudoba a sociální vyloučení, přičemž chudobou jsou ohroženi i pracující a děti; poukazuje na to, že podle odhadů je v EU v současnosti 19 % dětí ohroženo chudobou, a trvá na tom, že tak vysoké množství je nepřijatelné a je třeba jej bezodkladně snížit; vyzývá Komisi, aby v EU pokračovala v rozvíjení sociálního rozměru; bere na vědomí práci Komise na sociálním pilíři hospodářské a měnové unie jako součásti procesu integrace sociálního rozměru do stávající struktury mechanismů správy hospodářských záležitostí a vyzývá k tomu, že je třeba ubírat se touto cestou i nadále, chceme-li pokročit v provádění strategie Evropa 2020; |
67. |
vyjadřuje politování nad skutečností, že neexistují žádné ukazatele, ani jasné definice absolutní chudoby, která je problémem v řadě členských zemí; |
68. |
připomíná Komisi, že v souladu s článkem 9 SFEU by se všechny politiky EU měly řídit politikou zaměstnanosti a sociální politikou na podporu evropského sociálního acquis; žádá Komisi, aby splnila svou povinnost a propojila evropský semestr s cíli strategie Evropa 2020; |
69. |
zdůrazňuje, že sociální ochrana a sociální politika, zejména dávky v nezaměstnanosti, podpora minimálního příjmu a progresivní zdanění, zpočátku přispívaly k omezení hloubky recese a stabilizovaly trhy práce a spotřebu; poukazuje však i na to, že sociální stabilizátory byly do velké míry využity ve státech HMU zažívajících nepříznivé hospodářské otřesy jako vyrovnávací faktory; zdůrazňuje, že sociální ochrana a sociální politiky spadají do pravomoci členských států; |
Sociální stabilizátory
70. |
konstatuje, že ve své výroční zprávě o zaměstnanosti a sociální situaci v EU za rok 2013 Komise zdůraznila význam výdajů na sociální ochranu jako záruky proti sociálním rizikům; připomíná význam automatických stabilizátorů při řešení asymetrických šoků, zamezení nadměrnému ochuzování sociálního státu členských zemí, a tudíž i při posilování udržitelnosti HMU jako celku; vyzývá Komisi, aby ve svých doporučeních pro jednotlivé země zdůraznila význam ochrany silných automatických stabilizátorů v členských státech s ohledem na jejich podstatnou úlohu při zachovávání sociální soudržnosti a zvyšování vnitřní poptávky a hospodářského růstu; opět Komisi žádá, aby vypracovala zelenou knihu o automatických stabilizátorech v eurozóně; |
71. |
bere na vědomí cíl Komise učinit EU lehčí, jednodušší a méně nákladnou ve prospěch občanů a podniků; zdůrazňuje, že toto odstranění regulačních překážek by nemělo oslabit evropské sociální acquis v takových oblastech, jako je bezpečnost a ochrana zdraví při práci, informování pracovníků a konzultace s nimi, základní úmluvy MOP ani Evropskou sociální chartu, a mělo by v souladu se Smlouvou respektovat autonomii sociálních partnerů; naléhavě žádá Komisi, aby vyvinula věrohodné úsilí, jehož cílem bude zajistit ochranu těhotných pracovnic a pracovnic, které mají krátce po porodu; |
Sociální ukazatele
72. |
oceňuje, že společná zpráva o zaměstnanosti přiložená k roční analýze růstu zahrnuje srovnávací tabulku politik v oblasti zaměstnanosti a sociálních politik; vyzývá Komisi, aby prozkoumala, zda jsou tyto ukazatele dostačující k provedení důkladné analýzy socio-ekonomické situace v členských státech; zdůrazňuje, že je důležité pochopit dynamiku a následky vývoje příjmů domácností a zvyšování příjmových nerovností; vyjadřuje politování nad skutečností, že velké množství údajů předložených v letošní srovnávací tabulce je zastaralé; žádá Komisi o větší využívání této srovnávací tabulky při vypracovávání politik; požaduje podrobný přehled rozhodnutí členských států v různých oblastech politiky a příslušných výsledků; vyzývá Komisi, aby vyhodnotila a zlepšila jeho rozsah a účinnost, a zajistila tak, aby zjištění uvedená v přehledu byla plně zohledněna při vypracovávání doporučení specifických pro jednotlivé země; |
73. |
zdůrazňuje, že zaměstnanost a sociální otázky by v procesu evropského semestru měly mít stejnou váhu jako makroekonomické otázky; |
74. |
žádá, aby byly v rámci hospodářství EU a zemí eurozóny zjištěny důležité makroekonomické a makrosociální nerovnosti a aby na jejich základě byla v rámci evropského semestru připravována doporučení specifická pro jednotlivé země, včetně uvedení opatření, jež by vedla ke sbližování pracovních a sociálních norem; |
Chudoba a sociální vyloučení
75. |
vyjadřuje politování nad skutečností, že roční analýza růstu a společná zpráva o zaměstnanosti neobsahují žádné opatření ani politický rámec, které by vedly ke splnění cíle strategie Evropa 2020 v otázce snižování chudoby; vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily lepší zohlednění tohoto cíle v evropském semestru; |
76. |
zdůrazňuje, že je nezbytné prosadit sociální acquis, horizontální sociální doložku a protokol o službách obecného zájmu; |
77. |
vítá výzvu předsedy Komise určenou členským státům EU, aby v zájmu snížení chudoby v EU zavedly minimální mzdu; žádá Komisi, aby navrhla iniciativu na podporu zavedení minimální mzdy v členských státech; zdůrazňuje, že stanovení výše minimální mzdy je záležitostí jednotlivých členských států a že výše této mzdy by měla odpovídat socio-ekonomické situaci daného členského státu; |
78. |
vyjadřuje politování nad skutečností, že Komise se v rámci řešení otázky genderových rozdílů zabývá otázkou sladění pracovního a rodinného života jakožto otázkou týkající se předně žen; poznamenává, že opatření zaměřená na podporu sladění pracovního a rodinného života žen i mužů mají klíčový význam pro vytváření pracovních míst a mají přímý vliv na kvalitu vytvářených pracovních míst; konstatuje, že přístup k finančně dostupným a kvalitním službám péče o děti je i nadále hlavní překážkou bránící ve sladění pracovního a rodinného života, a proto vyzývá Komisi, aby tomuto ukazateli věnovala pozornost při analyzování srovnávací tabulky klíčových ukazatelů zaměstnanosti a sociálních ukazatelů; |
79. |
vyzývá Komisi, aby společně s členskými státy okamžitě řešila alarmující nárůst dětské chudoby v celé EU přijetím dlouhodobých a komplexních opatření vycházejících z postupů, které se v některých členských státech osvědčily, především opatření na zvýšení státní podpory školního stravování a provádění doporučení Komise nazvaného „Investice do dětí“, které sestává ze tří pilířů a je součástí balíčku opatření týkajících se sociálních investic; |
80. |
upozorňuje na to, že nové netradiční formy chudoby, které vyostřila dluhová krize – jako je chudoba pracujících související s obtížemi plynoucími např. ze splácení hypoték nebo tzv. energetická chudoba vznikající v důsledku vysokých cen služeb –, vedly k nárůstu případů, kdy jsou lidé vystěhováni z domova, je jim zabaven majetek a stávají se z nich bezdomovci; vyzývá Komisi a členské státy, aby zavedly integrované politiky upřednostňující sociální a dostupné bydlení, účinné preventivní politiky zaměřené na snížení počtu nucených vystěhování a politiky zabývající se tzv. energetickou chudobou, které by se zakládaly na osvědčených postupech členských států, a aby přestaly kriminalizovat bezdomovce, k čemuž v některých členských státech, jak se ukázalo, dochází; vyzývá Komisi, aby s cílem pomoci členským státům řešit naléhavý a narůstající problém bezdomovectví neprodleně zavedla akční plán EU pro řešení této otázky, který Parlament již několikrát požadoval a k jehož zavedení vyzývaly i další orgány EU; |
81. |
žádá Komisi, aby vypracovala strategii, která by podporovala členské státy při řešení problému bezdomovectví prostřednictvím integrovaných politik a vhodných sociálních investic; |
82. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly okamžitá opatření v oblasti bezdomovectví; zdůrazňuje, že tento nejzazší projev chudoby a sociálního vyloučení je porušením základních práv a že v převážné většině členských států zesílil; vyzývá Komisi, aby navrhla konkrétní mechanismy monitorování a podpory úsilí členských států řešit problém bezdomovectví, jak o to Parlament žádal již ve svých usneseních ze dne 14. září 2011 a 16. ledna 2014 o strategii EU v oblasti bezdomovectví; |
83. |
vyzývá Komisi, aby během přezkumu víceletého finančního rámce v polovině období posoudila, zda je možné zvýšit prostředky Fondu evropské pomoci nejchudším osobám; |
Udržitelné důchody a zdravotnictví
84. |
požaduje cenově dostupné a kvalitní veřejné služby v oblasti péče o děti a jiné závislé osoby, které zejména ženám umožní návrat do zaměstnání a usnadní skloubení profesního a soukromého života; |
85. |
připomíná Komisi, že má-li se zajistit udržitelnost, zajištění a přiměřenost důchodů, je třeba, aby důchodové reformy byly doprovázeny politikami, které: rozšíří pracovní příležitosti pro starší i mladé pracovníky s cílem přispět k udržitelnému důchodovému systému; omezí motivaci k předčasným odchodům do důchodu a dalším režimům, které umožňují dříve opustit trh práce; poskytnou kompenzaci za dobu strávenou péčí o děti nebo závislého rodinného příslušníka; vytvoří pracovní příležitosti pro starší pracovníky; zajistí přístup k celoživotnímu vzdělávání jak zaměstnaným, tak nezaměstnaným lidem bez ohledu na věk; podpoří zdravé stárnutí na pracovišti s ohledem na fyzická a psychosociální rizika ohrožující zdraví a bezpečnost; zavedou daňové výhody pro ty, kteří se rozhodnou pracovat déle, a podpoří aktivní a zdravé stárnutí; zdůrazňuje, že důchodové reformy vyžadují vnitrostátní politickou a sociální soudržnost, a mají-li být úspěšné, měly by být projednány se sociálními partnery a zástupci mladších a starších generací, jichž se tato skutečnost přímo dotýká; vyzývá členské státy, aby plně zohledňovaly postoj Parlamentu k zelené a bílé knize o důchodech; |
86. |
bere na vědomí doporučení Komise reformovat zdravotní systémy tak, aby splňovaly svůj účel, kterým je poskytovat univerzální přístup k vysoce kvalitní zdravotní péči, což se týká i přístupu k cenově dostupným léčivům, zejména k léčivům nutným pro záchranu života, a rovněž tyto systémy reformovat tak, aby bylo zajištěno dodržování práv zdravotnického personálu; konstatuje, že v důsledku krize nejsou některé členské státy schopny zajistit v plné míře péči o zdraví svého obyvatelstva; vyzývá Komisi, aby vydala konkrétní doporučení k nápravě této situace; vyzývá k dalším reformním snahám s cílem zajistit, aby nebyla ohrožena kvalita a finanční dostupnost zdravotní infrastruktury; |
87. |
konstatuje, že Komise uznala, že zdravotnictví a sociální péče jsou odvětvími, která mají významný potenciál pro růst a která jsou klíčová pro investice, jejichž cílem je udržitelná ekonomika; vyzývá Komisi, aby v rámci strategie Evropa 2020 podávala zprávy o tom, jakého pokroku bylo při rozvíjení iniciativ zaměřených na investice do zdravotnictví a sociální péče s ohledem na kvalitu pracovních míst dosaženo; |
88. |
vyzývá k podpoře, posílení a rozvoji účinných opatření zaměřených na zdravotní prevenci jako je „zdravé stárnutí v průběhu života“, jejichž cílem by bylo zvýšení kvality života a současně snížení nákladů vnitrostátních systémů zdravotní péče na léčbu a léčiva v pozdějším věku; |
Spravedlivější daňové systémy
89. |
zdůrazňuje, že osoby s nízkými příjmy a osoby, které přinášejí do domácnosti druhý příjem, jsou vystaveny vyššímu daňovému zatížení, a že tento problém je stále třeba řešit; vyzývá Komisi, aby vzala na vědomí zprávu MMF z října 2013 týkající se daní, v níž je zdůrazněno, že existuje prostor pro zavedení lepších a progresivnějších forem zdanění; |
90. |
poukazuje na význam snižování daňové zátěže práce, zejména pokud jde o pracovníky s nízkými příjmy a nízkou kvalifikací, dlouhodobě nezaměstnané a další zranitelné skupiny, přičemž je třeba zajistit udržitelnost veřejných důchodových systémů; vyzývá členské státy, aby přesunuly daňovou zátěž ze zdanění práce na spotřebitelské daně, daně z kapitálu a environmentální daně a aby přitom náležitě zohlednily případné přerozdělovací účinky; |
Zvýšení demokratické legitimity evropského semestru
91. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad tím, jak omezenou úlohu má hrát on sám, vnitrostátní parlamenty, sociální partneři a organizace občanské společnosti při formulování, monitorování a provádění hospodářských a sociálních priorit v rámci evropského semestru; znovu opakuje svou výzvu k většímu a strukturovanému zapojení občanské společnosti a sociálních partnerů na úrovni EU a jednotlivých členských států s cílem posílit legitimitu procesu evropského semestru, a to vypracováním konkrétních pokynů; |
92. |
požaduje, aby se do navrhování a provádění vnitrostátních programů reforem zapojily regionální parlamenty a jiné regionální a místní orgány, a to i prostřednictvím dohod týkajících se víceúrovňové správy; |
93. |
naléhavě žádá Komisi, aby do přípravy roční analýzy růstu úžeji zapojila sociální partnery, a obecněji ji žádá, aby formálně potvrdila úlohu sociálních partnerů v procesu evropského semestru; |
94. |
opakuje svou výzvu k vypracování interinstitucionální dohody, která by umožnila zapojení Parlamentu do přípravy a schvalování roční analýzy růstu a hlavních směrů hospodářské politiky a zaměstnanosti; |
o
o o
95. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2014)0129.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2014)0038.
(3) Přijaté texty, P8_TA(2014)0060.
(4) Úř. věst. C 153 E, 31.5.2013, s. 57.
(5) Přijaté texty, P7_TA(2014)0240.
(6) Přijaté texty, P7_TA(2013)0246.
(7) Přijaté texty, P7_TA(2014)0394.
(8) Přijaté texty P8_TA(2014)0010.
(9) Úř. věst. C 51 E, 22.2.2013, s. 101.
(10) Přijaté texty, P7_TA(2014)0043.
(11) „Návrh společné zprávy o zaměstnanosti Komise a Rady o zaměstnanosti ke sdělení Komise o roční analýze růstu na rok 2015“ (COM(2014)0906), s. 44., viz rovněž přehled OECD o zaměstnanosti za rok 2014 http://www.keepeek.com/Digital-Asset-Management/oecd/employment/oecd-employment-outlook-2014_empl_outlook-2014-en#page1.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/98 |
P8_TA(2015)0069
Správa jednotného trhu v rámci evropského semestru 2015
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o správě jednotného trhu v rámci evropského semestru 2015 (2014/2212(INI))
(2016/C 316/11)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 28. listopadu 2014 nazvané „Roční analýza růstu na rok 2015“ (COM(2014)0902), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. listopadu 2013 s názvem „Roční analýza růstu 2014“ (COM(2013)0800) a na zprávu Komise ze dne 13. listopadu 2013 s názvem „Jednotný trh pro růst a pracovní místa: analýza pokroku a zbývajících překážek v členských státech – Příspěvek k analýze růstu na rok 2014“ (COM(2013)0785), |
— |
s ohledem na zprávu Komise ze dne 28. listopadu 2012 s názvem „Stav integrace jednotného trhu 2013 – příspěvek k roční analýze růstu na rok 2013“ (COM(2012)0752), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 8. června 2012 s názvem „Lepší správa pro jednotný trh“ (COM(2012)0259), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 19. března 2014 nazvané „Jak pokračuje Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ COM(2014)0130), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 2. června 2014 s názvem „Evropský semestr 2014: doporučení pro jednotlivé země – Vytváření růstu“ (COM(2014)0400), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. října 2012 s názvem „Akt o jednotném trhu II – Společně pro nový růst“ (COM(2012)0573), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 13. dubna 2011 nazvané „Akt o jednotném trhu – Dvanáct nástrojů k podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry – ‚Společně pro nový růst‘“ (COM(2011)0206), |
— |
s ohledem na zprávu nazvanou „Nová strategie pro jednotný trh ve službách evropského hospodářství a společnosti“, kterou dne 9. května 2010 předložil na žádost předsedy Evropské komise Mario Monti, |
— |
s ohledem na studii ze září 2014 nazvanou „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu na jednotném trhu“, kterou zadal Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, |
— |
s ohledem na studii ze září 2014 nazvanou „Ukazatelé k měření výkonnosti jednotného trhu – rozvoj pilíře jednotného trhu v rámci evropského semestru“, kterou zadal Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, |
— |
s ohledem na studii ze září 2014 nazvanou „Příspěvek vnitřního trhu a ochrany spotřebitelů k růstu“, kterou zadal Výbor pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů, |
— |
s ohledem na internetový srovnávací přehled jednotného trhu z července 2014, |
— |
s ohledem na závěry Evropské rady z 26.–27. června 2014, |
— |
s ohledem na závěry Evropské rady z 20.–21. března 2014, |
— |
s ohledem na rozpravu Rady pro konkurenceschopnost, jejíž zasedání se konalo ve dnech 25.–26. září 2014, o strategii Evropa 2020 pro zaměstnanost a růst, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 7. února 2013 s doporučeními Komisi ohledně správy jednotného trhu (1) a následnou odpověď Komise přijatou dne 8. května 2013, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. února 2014 o správě jednotného trhu v rámci evropského semestru 2014 (2) a následnou odpověď Komise přijatou dne 28. května 2014, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 22. října 2014 o evropském semestru pro koordinaci hospodářské politiky: provádění priorit na rok 2014 (3), |
— |
s ohledem na článek 52 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů (A8-0018/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že v souvislosti s přezkumem strategie Evropa 2020 v polovině období by měly být jednotný trh a jednotný digitální trh považovány za dva klíčové nástroje pro opětovné podnícení hospodářského růstu a vytváření kvalitních pracovních míst v EU a současně by měly doplňovat tradičnější hnací síly růstu, jako je posílení investic v oblasti výzkumu, vývoje a inovací, odborné přípravy a vzdělávání, přičemž zvláštní pozornost je třeba věnovat potřebám malých a středních podniků; |
B. |
vzhledem k tomu, že strategie jednotného trhu vyžaduje celostní přístup zohledňující obavy občanů, spotřebitelů a malých a středních podniků a promítající priority jednotného trhu do všech oblastí politiky, aby bylo zajištěno dokončení životaschopného jednotného trhu, který by byl katalyzátorem hospodářské obnovy a udržitelného růstu; |
C. |
vzhledem k tomu, že je zapotřebí posílit správu jednotného trhu v rámci evropského semestru jakožto horizontální prioritu jednotlivých politik Unie a zachovat přitom nezbytnou rovnováhu mezi hospodářským, sociálním a environmentálním rozměrem a zlepšit kvalitu provádění, uplatňování a vymáhání pravidel, jimiž se jednotný trh řídí, aby uvedená pravidla prakticky i ekonomicky fungovala, a výrazně zkrátit délku řízení o nesplnění povinnosti; |
D. |
vzhledem k tomu, že správa jednotného trhu nastartovala v rámci evropského semestru a souvisejících doporučení pro jednotlivé země velmi pozitivní proces, jenž usiluje o Evropu, která bude více konkurenceschopná, bude vytvářet kvalitní pracovní místa a spravedlivý růst a bude lépe lákat investory; |
E. |
vzhledem k tomu, že jednotný trh nebyl ani po dvaceti letech od svého oficiálního vzniku kompletně dotvořen, a to především proto, že členské státy ve svém vnitrostátním právu zcela neprovedly nebo neuplatňují právní předpisy Unie; |
F. |
vzhledem k tomu, že ke strategii EU pro jednotný trh je nutné přistupovat jednotně a s rozhodností, že musí být koordinovaná a zakládat se na celostním přístupu a na pragmatické, komplexní a obsáhlé dohodě podporované všemi členskými státy a orgány EU; vzhledem k tomu, že k úplnému uplatňování a vymáhání pravidel týkajících se jednotného trhu a posílení důvěryhodnosti jednotného trhu a důvěry v něj a v jeho správu je nutně zapotřebí silné vedení, odhodlání a koordinace ze strany všech orgánů EU, především předsedů Komise a Rady, a jasné politické vlastnictví, spolupráce a solidarita členských států; |
G. |
vzhledem k tomu, že i když je v rámci evropského semestru k dispozici řada nástrojů pro měření hospodářské výkonnosti jednotného trhu, zejména specifických ukazatelů, v příslušné politice se zatím jejich dopad neprojevil; |
H. |
vzhledem k tomu, že by mělo být vynaloženo maximální úsilí nejen na zajištění jednoznačnosti, jednoduchosti, funkčnosti a vymahatelnosti právních předpisů, ale i na vytvoření předvídatelného a stabilního rámce pro posouzení, jak fungují právní předpisy v oblasti jednotného trhu v praxi; |
I. |
vzhledem k tomu, že dobře fungující a účinný jednotný trh založený na udržitelném a vysoce inovačním a konkurenčním sociálně tržním hospodářství je zapotřebí k podpoře udržitelného růstu, konkurenceschopnosti, přilákání investic, podpoře sociální soudržnosti a pro vytváření pracovních míst a návazné oživení evropského hospodářství; vzhledem k tomu, že hlubší a spravedlivější jednotný trh s posílenou industriální základnou patří k předním prioritám pracovního programu Komise na rok 2015; vzhledem k tomu, že členské státy a EU by měly společně vypracovat evropskou průmyslovou politiku a stavět při tom na práci, která již byla v této oblasti odvedena v uplynulých letech, a zaměřovat se na strategické sektory, a to i v zájmu dosažení cílů stanovených v pracovním programu; vzhledem k tomu, že jednotný trh je rovněž zapotřebí k tomu, aby byly náležitě brány v potaz potřeby občanů, spotřebitelů a podniků a aby se zajistilo, že navrhované politiky budou pro evropské občany a další aktéry přínosem; |
J. |
vzhledem k tomu, že je zapotřebí, aby byl v rámci evropského semestru kladen větší důraz na jednotný trh, neboť tím se využije jeho potenciál pro vytváření růstu a pracovních míst, jeho posílení se stane klíčovou součástí evropské průmyslové strategie a zvýší se povědomí o jeho přínosech a bude též skutečným přínosem pro občany i podniky; |
K. |
vzhledem k tomu, že se členské státy zavázaly dokončit vnitřní trh s energií do roku 2014 a do roku 2015 začlenit do vnitřního trhu s energií tzv. „energetické ostrovy“; |
L. |
vzhledem k tomu, že plně integrovaný vnitřní trh s energií je nezbytný pro celkové cíle Unie v oblasti energetické bezpečnosti a udržitelnosti a že má zásadní význam pro celosvětovou konkurenceschopnost Unie, její hospodářský růst a vytváření nových pracovních míst v Unii, jak uznává Akt o jednotném trhu II a strategie Evropa 2020; |
I. Rozvoj pilíře jednotného trhu v rámci evropského semestru
1. |
opakovaně vyzývá Komisi, aby zlepšila správu jednotného trhu a aby v rámci pilíře jednotného trhu evropského semestru vypracovala analytický nástroj pro adekvátnější měření hospodářské a regulační výkonnosti jednotného trhu; je přesvědčen o tom, že takový analytický nástroj by mohl poskytovat užitečné vstupní údaje v souvislosti s doporučeními pro jednotlivé země, roční analýzou růstu, pokyny Evropské rady určenými členským státům a národními akčními plány, jejichž cílem je provádění obecných zásad jednotného trhu; |
2. |
zdůrazňuje význam a přidanou hodnotu, které měly zprávy o integraci jednotného trhu z předešlých let, neboť přispívají k vymezení obecných priorit stanovených v roční analýze růstu, kterou vypracovává Komise, a k identifikaci doporučení pro jednotlivé země v souvislosti s evropským semestrem; proto považuje za nanejvýš politováníhodné, že pro rok 2015 je zpráva o integraci jednotného trhu vynechána; |
3. |
kromě toho lituje vynechání zprávy o integraci jednotného trhu i proto, že k němu dochází v okamžiku, kdy Parlament a Komise zahajovaly práci na specifických ukazatelích k posuzování integrace jednotného trhu a všech potencionálních přínosů prohlubování cílené integrace v odvětvích, která jsou z hlediska hospodářského růstu klíčová; vyzývá proto k vystupňování úsilí, aby se zajistilo lepší provádění a prosazování pravidel, která jsou již zavedena; |
4. |
vyzývá Komisi, aby vyjasnila změnu struktury roční analýzy růstu na rok 2015 a vysvětila, proč nezveřejnila podpůrnou studii o aktuálním stavu integrace jednotného trhu, která by se zaměřila na oblasti s nejvyšším potenciálem hospodářského růstu; žádá Komisi, aby v zájmu doplnění letošní roční analýzy růstu zveřejnila alespoň shromážděné údaje o jednotném trhu; |
5. |
vyzývá Komisi, aby co nejdříve v roce 2015 předložila zprávu o stavu integrace jednotného trhu, aby tato zpráva mohla v rámci evropského semestru 2015 vymezit směřování rozvoje pilíře jednotného trhu; důrazně však připomíná, že napříště je zapotřebí načasování této zprávy přehodnotit; je přesvědčen, že aby tato zpráva měla co největší dopad, a rovněž s ohledem na doporučení pro jednotlivé země, by měla být zveřejněna společně s roční analýzou růstu; |
6. |
naléhavě žádá Komisi, aby každoročně předkládala povinnou zprávu, která se bude týkat sledování fungování jednotného trhu v rámci postupu evropského semestru a která bude obsahovat analýzu stavu integrace jednotného trhu v oblastech s největším potenciálem z hlediska hospodářského růstu; vyzývá Komisi, aby v souvislosti s roční analýzou růstu vymezila priority politik, jež by mohly přispět k uvolnění celého potenciálu jednotného trhu ve prospěch hospodářského růstu a k odstranění zbývajících překážek pro jeho další integraci; |
7. |
bere na vědomí, že roční analýza růstu na rok 2015 podporuje integrovaný jednotný trh, který by nabízel spotřebitelům stejné výhody jako jejich domácí trhy, a zdůrazňuje, že rozsah spotřebitelských práv v rámci internetových transakcí by měl přinejmenším odpovídat právům, která jim poskytují jejich tradiční trhy; |
8. |
poukazuje na to, že roční analýza růstu na rok 2015 uznává, že v zájmu zvýšení konkurenceschopnosti v Evropě je nutné zamezit neodůvodněně zatěžující regulaci, a to zejména ve vztahu k malým a středním podnikům, zlepšit přístup k financování a zajistit kvalitu investic v oblasti výzkumu a inovací; |
9. |
bere na vědomí možný přínos nastíněný v roční analýze růstu, který skýtá modernizace veřejné správy, a způsob, jak může taková modernizace přispět k odstraňování nadbytečné administrativní zátěže a regulačních překážek, což by napomohlo podnikům i občanům díky zvýšení konkurenceschopnosti, vytváření pracovních míst a hospodářskému růstu v Evropě; |
10. |
vyzývá ke komplexnímu přepracování rámce pro správu jednotného trhu a k posílení sledování a hodnocení kvality provádění a řádného, včasného a účinného uplatňování pravidel jednotného trhu; zdůrazňuje, že je třeba využít jednotný trh jako třetí pilíř evropského semestru, aby zahrnoval jasně stanované priority související s reálnou ekonomikou a zároveň plně respektoval zásady subsidiarity a proporcionality v rámci EU; |
11. |
vyzývá Komisi, aby při rozvoji jednotného trhu EU, který bude odpovídat potřebám 21. století, plně zohledňovala klíčové oblasti růstu a vytváření kvalitních pracovních míst, které Komise dříve vymezila a jež byly dále upřesněny ve studii ze září 2014 nazvané „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu na jednotném trhu“, a mezi které náleží služby, jednotný digitální trh, a zejména elektronický obchod, spotřebitelské acquis, veřejné zakázky a koncese a volný pohyb zboží; rovněž vyzývá Komisi, aby dokončila jednotný trh v oblasti dopravy a energetiky; |
12. |
domnívá se, že je zapotřebí vymezit systém integrovaného měření, který by spojoval různé metodologie – jako jsou složené ukazatele, systematické soubory ukazatelů a odvětvové nástroje – pro měření výkonnosti jednotného trhu s cílem jeho zakotvení v evropském semestru; zdůrazňuje, že by se v zájmu měření a poskytnutí podnětu pro prohloubení jednotného trhu v klíčových prioritních oblastech mělo zvážit stanovení hlavního ukazatele pro integraci jednotného trhu a jeho cíle; |
13. |
vyzývá Komisi, aby zavedla metodiku pro kvantitativní cíle v oblasti snižování administrativní zátěže na evropské úrovni; poukazuje na pozitivní zkušenosti některých členských států při stanovování cílů čistého snížení zátěže s cílem snížit náklady na dodržování předpisů; žádá, aby byla tato metodika projednána v rámci nové iniciativy Komise pro snížení administrativní zátěže; |
14. |
konstatuje, že v souvislosti s posuzováním hospodářských dopadů na jednotný trh by v rámci evropského semestru mělo být zvýšeno úsilí o podporu poskytování relevantních informací o uplatněné metodologii a použitých údajích, aby se zajistila důvěryhodnost získaných výsledků a možnost jejich srovnávání, stanovily se příslušné vazby s hodnoceními ex-post a odhalily se případné mezery u údajů, jež jsou k takovému posouzení zapotřebí; |
15. |
opakuje svou žádost, aby příslušné postupy zajišťovaly řádné zapojení Evropského parlamentu do cyklu správy ekonomických záležitostí a aby směřovaly k tomu, že Parlament a Rada přijmou další opatření nezbytná k posílení správy jednotného trhu, a to zejména opatření zabývající se oblastmi, v nichž byl zaveden regulační rámec Unie v souladu s řádným legislativním postupem stanoveným v článku 294 Smlouvy o fungování EU; |
16. |
vyjadřuje politování nad tím, že doporučení pro jednotlivé země nebyla dostatečně sladěna s cíli strategie Evropa 2020; vyzývá proto k důraznějšímu úsilí, jež by vedlo a koordinovalo vnitrostátní a unijní politiky, a k dalšímu přijímání specifických opatření nezbytných pro posílení jednotného trhu a využívání jeho potenciálu k podpoře inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst, zejména pro mladé lidi; |
17. |
je přesvědčen, že je třeba usilovat o to, aby vnitrostátní parlamenty přijaly doporučení pro jednotlivé země ve větší míře za svá; vybízí členské státy, aby Komisi umožnily prezentovat doporučení pro jednotlivé země ve vnitrostátních parlamentech ještě před jejich přijetím v Radě; vyzývá dále členské státy, aby k provádění doporučení pro jednotlivé země přistupovaly s větším nasazením a důsledně převzaly cíle EU do svých cílů na vnitrostátní úrovni; domnívá se proto, že by členské státy měly každoročně podávat o provádění doporučení pro jednotlivé země v oblastech jednotného trhu podrobnou zprávu; dále opakuje svou žádost, aby Komise podávala v příslušném výboru Parlamentu zprávy o opatřeních přijatých k zajištění pokroku při provádění doporučení pro jednotlivé země a o dosaženém pokroku; vybízí členské státy, aby v příslušném výboru Parlamentu vysvětlily značnou proměnlivost v souvislosti s doporučeními pro jednotlivé země; |
18. |
souhlasí s tím, že se doporučení pro jednotlivé země na rok 2014 v klíčových odvětvích, jako je maloobchod, elektronický obchod a služby pro podniky, důrazněji zaměřila na nezbytnost odstranění neodůvodněných omezení a překážek vstupu; naléhavě žádá dotčené členské státy, aby k těmto doporučením co nejvíce přihlížely a aby odstranění těchto překážek pro růst jednotného trhu považovaly za bezprostřední prioritu; |
19. |
požaduje, aby budoucí doporučení pro jednotlivé země v cyklu evropského semestru odrážela zjištění zprávy o integraci jednotného trhu v mnohem větším měřítku a přísněji než v minulosti; |
20. |
vyjadřuje politování nad tím, že Komise dosud neuvažovala o prosazení jednotného trhu jako priority v rámci evropského semestru; vyzývá Komisi, aby správu jednotného trhu učinila zásadní součástí všech dalších fází procesu evropského semestru, zejména pokud jde o opatření zaměřená na pracovní místa, růst a konkurenceschopnost; připomíná Komisi, že skutečně jednotný trh v těchto oblastech by významně podpořil hospodářský růst a vytváření pracovních míst v EU; vyzývá k tomu, aby byla příležitost, kterou tento nový rámec nabízí, využita a aby byly klíčové oblasti růstu a opatření uvedená v Aktu o jednotném trhu I a II rozvinuta v největším možném rozsahu, a upozorňuje, že je třeba zohledňovat obavy a očekávání občanů; |
21. |
zdůrazňuje, že v zájmu posílení sociálně tržního hospodářství je zapotřebí, aby EU, členské státy, regiony, obce, sociální partneři a zúčastněné strany zaujímali integrovaný přístup k uplatňování a rozvoji politik; |
22. |
vyzývá Komisi, členské státy a regiony, aby zajistily, že fondy EU z období 2007–2013 budou provedeny v plném rozsahu; konstatuje, že členské státy a regiony mají příležitost, aby v období 2014–2020 zaměřily své politiky a investice na odvětví, která vysokou měrou přispívají k hospodářskému růstu a vytváření pracovních míst, zejména pro mladé lidi, jako je například oblast jednotného digitálního trhu, energetiky, služeb a zelené ekonomiky, a aby současně na opravdovém a kvalitativně orientovaném základě investovaly v oblasti výzkumu, vývoje a inovací s cílem zajistit všem občanům přístup k infrastrukturním sítím; |
II. Nevyužitý potenciál jednotného trhu v cílových oblastech rozvoje
23. |
připomíná, že jednotný trh je hlavní hnací silou růstu a tvorby pracovních míst a má zásadní roli při dosahování cílů strategie Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění; konstatuje však, že tento potenciál zůstává stále ještě v mnoha ohledech nevyužit; |
24. |
připomíná tři priority vymezené strategií Evropa 2020:
|
25. |
vítá nový přístup Komise v roční analýze růstu na rok 2015, který koordinovaně podporuje investice v EU s cílem zvýšit domácí poptávku a podpořit posílení konkurenceschopnosti hospodářství; je rozhodně přesvědčen o tom, že v zájmu co možná nejvyšších ambicí je nutné, aby byly za prioritu považovány investice, které ve spolupráci s členskými státy podpoří digitální ekonomiku a vytváření konkurenceschopnějšího vnitřního trhu; |
26. |
je velmi znepokojen poklesem soukromých investic v Evropě a nedostatečnou důvěrou soukromých investorů, jež vede k jejich neochotě investovat, zejména v důsledku nedostatečných strukturálních reforem, neexistence strategie EU na podporu růstu a přetrvávajících překážek na jednotném trhu v takových oblastech, jako je např. elektronický obchod; vyzývá členské státy, aby aktivně podporovaly investiční plán a přispívaly do Evropského fondu pro strategické investice, do nějž již plynou prostředky poskytované z rozpočtu EU a z EIB, a motivovaly a podnítily tak investice soukromého sektoru; |
27. |
vyzývá Komisi, členské státy, regiony a všechny příslušné zúčastněné strany, aby se při formulování a vytváření investiční politiky, která přiláká investice ze strany soukromého sektoru, zaměřily na reálnou ekonomiku; dále vyzývá k investicím do odborné přípravy lidí i podniků na digitální věk, včetně přípravy týkající se nejmodernějších technologií v odvětví energetiky, neboť tyto investice generují pákový účinek, do zajištění celosvětové digitální sítě, do podpory vzdělávání a kvality v oblasti výzkumu a inovací a do hmatatelného pokroku při dotváření jednotného trhu v oblasti dopravy, což nám umožní soutěžit s hlavními světovými mocnostmi na rovném základě; |
28. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zlepšily regulační rámec pro malé a střední podniky, neboť má značný potenciál pro vytváření pracovních míst; vyzývá k maximálnímu využití příležitostí, které nabízí program COSME, a to nejen ve vztahu k podpoře podnikání v Evropě, ale i v oblasti zlepšování přístupu malých a středních podniků k financování a jejich přístupu na trh EU a světové trhy; |
29. |
zdůrazňuje, že je nezbytné spojit investice s inovacemi a podnikáním a co nejvíce využít příležitostí, které nabízí digitální ekonomika a společnost, a rozvíjet inteligentní evropskou průmyslovou politiku; konstatuje, že investice musí být přizpůsobeny zejména malým a středním podnikům, které čelí při získávání investic největším obtížím, a musí konkrétním způsobem podporovat začínající podnikatele a sociální podnikání a inovace, které budou do budoucna zdrojem pracovních míst pro mladé lidi; |
30. |
zdůrazňuje, že je nezbytné pomocí praktických opatření znovu v Evropě nastartovat podnikatelského ducha, což znamená zajistit pro malé a střední podniky – zejména pak pro ty, které působí v klíčových odvětvích – snadný přístup k úvěrům; žádá rovněž o podporu dalších forem financování, které by představovaly alternativu k bankovnímu financování; |
31. |
žádá členské státy, aby rozhodněji orientovaly svá hospodářství na inovace a růst, neboť to nás připraví na úkoly a požadavky budoucí digitální éry; konstatuje, že se tím rovněž zvýší inovativnost našich podniků a jejich schopnost reagovat na celosvětovém trhu, zejména úplnou integrací informačních a komunikačních technologií; |
Jednotný digitální trh
32. |
je toho názoru, že podle roční analýzy růstu na rok 2015 je dosažení pokroku při vytváření jednotného digitálního trhu zásadní z hlediska podpory růstu, vytváření kvalitních pracovních míst, udržení celosvětové konkurenceschopnosti evropského hospodářství a zajištění přínosu pro podniky i spotřebitele; požaduje tudíž, aby Komise vypracovala ambiciózní evropský akční plán v oblasti elektronické veřejné správy pro období 2016–2020 a tak i nadále podporovala cíle strategie Evropa 2020; |
33. |
poukazuje na význam investic, mimo jiné do širokopásmových sítí, pro uskutečnění prioritních cílů a úkolů v klíčové oblasti digitálního trhu; doporučuje věnovat podstatnou část budoucího investičního plánu ve výši 315 miliard EUR na cílené a strategické investice v digitálním odvětví; dále poukazuje na to, že vzájemné propojení prvků, jako jsou například široké internetové pokrytí a vysoká úroveň kompetencí občanů a podniků v oblasti informačních a telekomunikačních technologií, je klíčové pro dosažení skutečného jednotného digitálního trhu; vybízí EU a členské státy, aby upřednostňovaly investice do infrastruktury digitálních sítí a do vzdělávání podniků a občanů v oblasti digitálních technologií; |
34. |
je přesvědčen, že hlavními problémy v této oblasti jsou roztříštěnost a nedostatečná právní jistota a že je třeba řešit rovněž problém nejednotného vymáhání platných pravidel EU v členských státech; |
35. |
konstatuje, že dokončení jednotného digitálního trhu by podle údajů obsažených ve studii „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu na jednotném trhu“ mohlo přispět k růstu HDP ve výši 0,4 % v období do roku 2020 (což představuje 520 miliard EUR v cenách roku 2014) a k vytváření pracovních míst ve výši zhruba 0,1 % do roku 2020, což odpovídá vytvoření více než 223 000 nových pracovních míst; je přesvědčen o tom, že řešení překážek v elektronickém obchodování, investice do širokopásmové infrastruktury a zavádění nových technologií, jako je např. 4G či 5G, je zásadní pro rozvoj digitálních řešení, neboť ta se opírají o rychlá a účinná spojení; domnívá se, že pro dokončení jednotného digitálního trhu do roku 2015 je zásadní přijetí obecného rámce EU na ochranu údajů a směrnice o bezpečnosti sítí a informací; žádá, aby se investice zaměřovaly na nápravu nerovného přístupu k širokopásmovému připojení a sítím 4G v EU; |
36. |
připomíná souvztažnost mezi rozšířením internetového prodeje a zvýšením HDP na obyvatele, a zdůrazňuje proto, že je třeba dosáhnout pokroku v zavádění skutečně přeshraničního elektronického obchodování a cloud computingu; považuje za nezbytné překonat fragmentaci na 28 digitálních trhů, zaručit všeobecnou dostupnost internetu a učinit bezpečnost sítí a důvěru spotřebitelů základními kameny jednotného digitálního trhu, neboť bez důvěry není on-line trh možný; |
37. |
upozorňuje, že podle zprávy „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu“ by pokrok v oblasti elektronické veřejné správy mohl přinést úspory ve výši 100 miliard EUR ročně; žádá, aby se úsilí členských států o modernizaci orgánů veřejné správy soustředilo a zintenzívnilo, aby mohli občané a podniky uskutečňovat elektronicky stále více kroků v souvislosti se svými právy na vnitřním trhu, zejména v přeshraniční oblasti; |
38. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby pravidla jednotného trhu EU fungovala v podmínkách digitálního věku, a že z toho plyne potřeba provést pravidla jednotného trhu pro elektronické platby, vypracovat celoevropská elektronická řešení (např. používání elektronických faktur a digitálních podpisů), reformovat práva duševního vlastnictví a případně vyjasnit požadavky týkající se DPH, aby bylo možné budovat důvěru vůči elektronickému obchodu, zlepšit kvalitu informací poskytovaných evropským spotřebitelům o jejich právech a zajistit spotřebitelům stejnou úroveň ochrany on-line, na jakou jsou zvyklí na tradičních trzích; |
39. |
zdůrazňuje, že přezkum rámce pro správu ekonomických záležitostí je skvělou příležitostí k naléhání na členské státy, aby zvýšily své úsilí o dosažení jednotného digitálního trhu, který znamená nejen vyšší růst a více pracovních míst, zejména v odvětví malých a středních podniků a pro mladé lidi, ale i moderní Evropskou unii orientovanou na budoucnost; |
40. |
je přesvědčen o tom, že členské státy musí vystupňovat úsilí o modernizaci svých veřejných správ, jež rozšíří a zlepší přístupnost digitálních služeb určených občanům a podnikům, sníží náklady, zvýší efektivitu, usnadní přeshraniční spolupráci a povede k zavedení rámce interoperability veřejné správy; |
41. |
zdůrazňuje význam elektronické identifikace a služeb vytvářejících důvěru pro zvýšení objemu a kvality elektronického obchodu v zájmu růstu; žádá tudíž členské státy, aby přijaly veškerá nezbytná opatření s cílem začít nejpozději k 1. červenci 2016 uplatňovat nařízení o elektronických transakcích na vnitřním trhu; |
42. |
považuje zdokonalení digitálních dovedností v Unii za naprosto prioritní otázku; |
Volný pohyb zboží
43. |
domnívá se, že volný pohyb zboží, kapitálu, služeb a osob stále nabízí občanům a podnikům nevyužitý potenciál, pokud jde o efektivitu, růst a vytváření pracovních míst; |
44. |
znovu zdůrazňuje, že podporuje komplexní dohody o obchodu a investicích, které by podporovaly vytváření kvalitních pracovních míst pro evropské pracovníky a byly s ním slučitelné, přinášely přímý užitek evropským spotřebitelům, otvíraly nové příležitosti pro podniky EU, zejména malé a střední, a dodržovaly sociální, environmentální a spotřebitelské normy EU jako klíč k vytváření příležitostí k dalšímu růstu; vyjadřuje názor, že Parlament musí být úzce zapojen do jednání o acquis týkajících se jednotného trhu a že jakákoli úprava stávajících právních předpisů nebo jakékoli zavedení nových právních předpisů musí plně respektovat úlohu Parlamentu jako spolutvůrce právních předpisů; |
45. |
vyzývá členské státy, aby posilovaly hodnotový řetězec v přeshraniční výrobě jako klíčový prvek, který umožní zvýšit konkurenceschopnost a růst, vytvářet pracovní místa a odstranit stávající překážky obchodu v odvětvích, která jsou poměrně rozsáhlá, avšak nejsou dostatečně integrovaná, takže nemohou maximalizovat přínosy vyplývající z jednotného trhu; |
46. |
vyzývá k intenzivnějšímu sledování překážek na jednotném trhu zboží; |
Služby
47. |
zdůrazňuje, že do strategie Evropa 2020 by měla být zařazena konkrétní politická opatření, jež by řešila otázky překážek v odvětví služeb, na něž se vztahuje směrnice o službách, a např. v oblasti finančních služeb, a která by se výslovně více zaměřovala na prohlubování jednotného trhu; |
48. |
zdůrazňuje, že z odhadů zprávy „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu na jednotném trhu“ jasně plyne, že v sektoru služeb existuje značný dosud nevyužitý potenciál růstu, přičemž podle této zprávy se celková výše tohoto potenciálního přínosu nachází mezi 337 a 637 miliardami EUR; |
49. |
domnívá se, že odvětví služeb je jednou z oblastí s nejvyšším potenciálem růstu v EU, a že je proto třeba zintenzívnit opatření, která by zvyšovala konkurenceschopnost tohoto odvětví, a to i v maloobchodě, a zjednodušit právní předpisy pro podniky, zejména malé a střední; zdůrazňuje, že je třeba zaručit všeobecnou dostupnost veřejných služeb pro všechny spotřebitele, rodiny a podniky; |
50. |
domnívá se, že by se měla posílit ochrana spotřebitele, nabídka a hospodářská soutěž v oblasti finančních služeb, přičemž zvláštní pozornost by se měla věnovat odlišným potřebám spotřebitelů, včetně těch nejzranitelnějších; je přesvědčen o tom, že by se měly zvýšit finanční znalosti spotřebitelů, neboť v oblasti finančních produktů mohou vzniknout značné nejasnosti, jež mohou vést k problémům pro jednotlivé spotřebitele i jednotný trh; |
51. |
opakovaně upozorňuje, že je zapotřebí obnovit úsilí v oblasti boje proti podvodům, daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem, a vyzývá proto, aby byl kladen větší důraz na dobrou daňovou správu v EU v soukromém i veřejném sektoru; zdůrazňuje, že zpráva „Náklady vyplývající z neexistence společného evropského postupu“ uvádí, že opatření, jako jsou standardizace elektronických faktur a koordinace přeshraničních daňových systémů, by mohla přinést úspory ve výši 9 miliard EUR ročně; vítá oznámení předsedy Komise o automatické výměně informací o vnitrostátních rozhodnutích v daňové oblasti; zdůrazňuje, že je třeba posílit a zlepšit koordinaci daňových systémů, aby se zabránilo nekalé soutěži a narušení trhu a aby se na jednotném trhu zajistily rovné příležitosti; |
52. |
vítá prohlášení Komise ve zprávě o roční analýze růstu na rok 2015 o tom, že „zabraňování daňovým podvodům a únikům je naprosto zásadní pro zajištění spravedlnosti a umožní členským státům získávat příjmy z daní, na které mají nárok“; |
53. |
znovu potvrzuje své stanovisko, že by se měl zvýšit celkový objem a kvalita investic do výzkumu a vývoje, aby se podpořily inovace, a upozorňuje na odlišnou míru investic vynakládaných v členských státech; připomíná Komisi, že je zapotřebí vytvořit skutečný jednotný trh znalostí, výzkumu a inovací a dokončit Evropský výzkumný prostor; zdůrazňuje, že v současnosti je 85 % finančních prostředků určených na inovace využíváno výlučně na vnitrostátní úrovni a bez přeshraniční spolupráce, která by umožňovala plně zužitkovat přidanou hodnotu na celoevropské úrovni; |
Zadávání veřejných zakázek a koncese
54. |
vítá, že v roce 2014 byly přijaty směrnice o zadávání veřejných zakázek a o udělování koncesí, což modernizovalo zadávání veřejných zakázek v EU a podpořilo udržitelnost veřejných zakázek; vyzdvihuje přidanou hodnotu směrnice o udělování koncesí, zejména pokud jde o usnadnění postupů a zvýšení jejich transparentnosti a o poskytnutí více příležitostí malým a středním podnikům, což umožní překonat problémy spojené s těmito smlouvami, zajistí právní jistotu, flexibilitu a transparentnost a podpoří rozvoj ekonomické infrastruktury a kvalitních veřejných služeb; |
55. |
poukazuje na to, že v zájmu zvýšení kvality, účinnosti a transparentnosti investic a veřejných výdajů je třeba uplatňovat právní předpisy EU o veřejných zakázkách a koncesích v plném rozsahu a urychleně; |
56. |
zdůrazňuje, že je nezbytné, aby byly právní předpisy o veřejných zakázkách a koncesích provedeny řádně a včas; zdůrazňuje význam zadávání veřejných zakázek a hodnotu inovačních partnerství jako klíčové hnací síly inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, a to zejména pro malé a střední podniky, které je třeba podporovat prostřednictvím konkrétních opatření, jež posílí konkurenceschopnost a inovace; |
Spotřebitelské acquis
57. |
vyjadřuje politování nad nesourodým prováděním právních předpisů EU na ochranu spotřebitele, které vede v členských státech k rozdílné ochraně spotřebitele a k rozdílům, pokud jde o přísnost donucovacích opatření a dobu nutnou k jejich přijetí; tuto skutečnost považuje za překážku konzistentního a soudržného uplatňování právních ustanovení ve stejných odvětvích či u různých způsobů prodeje; |
58. |
vyzývá Komisi, aby zajistila urychlené provádění a vymáhání právních předpisů, jako jsou směrnice o právech spotřebitelů a ustanovení o alternativním řešení sporů a řešení sporů on-line, a současně zajistila snížení administrativní zátěže; žádá, aby zajistila náležitou ochranu spotřebitelů v přeshraničním prodeji, která by odpovídala ochraně na jejich tradičním trhu, a ochranu osobních údajů v digitálním věku, neboť tak přispěje ke zvýšení důvěry spotřebitelů při nákupech on-line; upozorňuje na význam důsledného prosazování práv spotřebitelů nakupujících on-line a zajištění dostupných a účinných prostředků nápravy v případě sporu; |
59. |
požaduje, aby byla přijata opatření na podporu udržitelné spotřeby, zejména ve vztahu k životnosti výrobků, a opatření, která by bojovala proti praktikám zaměřeným na záměrné zkracování této životnosti; v této souvislosti doufá, že Komise vypracuje ucelený akční plán; |
60. |
zdůrazňuje, že směrnice o právech spotřebitelů představovala důležitý pokrok, pokud jde o zvýšení právní jistoty spotřebitelů a podniků v transakcích prováděných on-line, a dnes je hlavním nástrojem ochrany spotřebitelů v oblasti on-line služeb; |
61. |
bere na vědomí, že dalšího přínosu lze dosáhnout zlepšením fungování jednotného trhu, např. zavedením on-line systému řešení spotřebitelských sporů, který by mohl přinést úspory ve výši přibližně 22 miliard EUR; |
Energetika
62. |
vyzývá Komisi, aby zajistila fungující vnitřní trh s energií s nediskriminačním přístupem na trh, vysokou úrovní ochrany spotřebitelů a odpovídající propojovací kapacitou a přiměřeností soustav; |
63. |
opakuje, že je třeba zvýšit energetickou bezpečnost Evropy diverzifikací energetických zdrojů a tras, a zdůrazňuje, že je třeba přednostně dokončit vnitřní trh s energií a ukončit izolovanost „energetických ostrovů“ v Unii; |
64. |
domnívá se, že v zájmu podpory dokončení vnitřního trhu, integrace obnovitelných zdrojů energie a bezpečnosti dodávek energie je nezbytné, aby členské státy urychleně dosáhly minimálního cíle 10 % vzájemného propojení sítí a v ideálním případě aby dosáhly úrovně 30 %; |
65. |
je toho názoru, že liberalizace trhů s plynem a elektřinou má zásadní význam pro posílení postavení spotřebitelů, a žádá Komisi, aby spotřebitele umístila do středu své politiky v oblasti vnitřního trhu s energií EU; |
III. Prostředky pro hodnocení integrace jednotného trhu a nástroje řízení
66. |
uznává, že srovnávací přehled jednotného trhu lze považovat za osvědčený postup pro sledování a hodnocení plnění závazků vyplývajících z jednotného trhu členskými státy, neboť může vést ke zlepšení jednotlivých zemí a k nastartování procesů dohánění mezi nimi; zdůrazňuje však, že tento srovnávací přehled nezahrnuje nástroje pro hodnocení kvality; zdůrazňuje, že je důležité zlepšit kvalitu dialogu s členskými státy a mezi nimi navzájem, aby bylo možné odhalit a řešit problémy, se kterými se tyto státy při provádění právních předpisů týkajících se jednotného trhu setkávají; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby členským státům, pokud o to požádají, při provádění komplexních právních předpisů týkajících se jednotného trhu lépe pomáhala; |
67. |
konstatuje, že v souvislosti s regulační výkonností jednotného trhu by mohl být vypracován složený ukazatel pro měření nedostatků jednotného trhu, tj. dodatečné zátěže, kterou musí nést občané a podniky při svých přeshraničních aktivitách v důsledku chybějících pravidel jednotného trhu; zdůrazňuje, že takový ukazatel by měl usnadnit vypracovávání závěrů, jež by mohly vést k doporučením pro příslušná politická opatření orgánů EU a členských států; |
68. |
bere na vědomí srovnávací přehled Digitální agendy jako důležitý nástroj pro hodnocení pokroku dosaženého členskými státy v této oblasti; domnívá se, že tento srovnávací přehled by měl být součástí složeného ukazatele pro měření nedostatků jednotného trhu; |
69. |
vyzývá Komisi, aby zvážila začlenění povinnosti provádět systematický přezkum provedení, souladu, účinnosti a účelnosti právních nástrojů, včetně metodiky a kritérií pro tento přezkum, do souboru svých návrhů právních nástrojů v oblasti jednotného trhu; domnívá se, že tato metodika a kritéria by měly umožňovat lepší posouzení toho, zda jsou právní nástroje řádně provedeny, uplatňovány a prosazovány, a rovněž zda a v jaké míře přispívají k dosažení jejich cílů a nakolik jsou účelné; |
70. |
podporuje vytváření udržitelného jednotného trhu, který staví na rozvoji znalostní ekonomiky účinně využívající zdroje a podporující začlenění, včetně opatření usilujících o prosazování všech druhů inovací v oblasti udržitelných technologií, o vyvážení zájmů spotřebitelů a podniků a o zlepšení neformálních mechanismů pro řešení problémů na jednotném trhu, jako je např. SOLVIT, a zároveň o posílení povědomí veřejnosti o jednotných kontaktních místech, díky čemuž by mohla být veřejnost lépe informována o možnostech, které na jednotném trhu existují pro vytváření růstu a pracovních míst; |
71. |
bere na vědomí soustavně rostoucí používání portálů Vaše Evropa a Vaše Evropa – Poradenství, které by měly poskytovat potřebné informace každému, kdo žije, pracuje, studuje nebo se pohybuje mezi členskými státy v EU; |
72. |
je potěšen skutečností, že průměrný nedostatek provádění na straně členských států klesl pod 1 % hranici schválenou Evropskou radou a činí 0,6 %, což je nejlepším zaznamenaným výsledkem od vytvoření přehledu jednotného trhu; zdůrazňuje, že zásada nulové tolerance při provádění právních předpisů EU musí být základním pravidlem pro členské státy i pro Unii; |
73. |
konstatuje, že řádné provádění a prosazování právních předpisů EU má zásadní význam pro dokončení jednotného trhu; vyzývá proto Komisi, aby rozhodným způsobem využívala všechny své pravomoci k dosažení tohoto cíle, a naléhavě žádá členské státy a Komisi, aby zvýšily úsilí o prosazování právních předpisů týkajících se jednotného trhu a toto prosazování sledovaly, a to mj. pomocí pravidelných kontrolních akcí (tzv. „sweeps“), a aby se rovněž soustavně zabývaly problémy týkajícími se provádění a zajistily, aby byly právní předpisy účinnější a aby byla ve větším rozsahu a účelněji využívána hodnocení ex-post; vyzývá k zavedení posíleného dohledu nad účinností práv spotřebitele v digitálním prostředí, a to obzvláště s ohledem na rychlost, s níž se v něm mohou porušování právních předpisů na ochranu spotřebitelů šířit; |
74. |
připomíná však, že řízení o nesplnění povinnosti odhalilo některá omezení, pokud jde o rychlé řešení a nápravu nedostatečného provádění a uplatňování ustanovení jednotného trhu; vyzývá členské státy, aby ve snaze o rychlejší řešení případů účinněji spolupracovaly s Komisí; |
75. |
uznává, že nedostatečné provádění může být důsledkem komplexnosti původním návrhu; zdůrazňuje proto, že je třeba, aby primární i sekundární právo plně odpovídalo zásadám lepší tvorby právních předpisů a aby se při jeho tvorbě využívaly řádné konzultace, hodnocení dopadu a přezkumy fungování; |
76. |
dále trvá na tom, že je třeba všemožně usilovat o zajištění účinnějšího používání řízení o nesplnění povinnosti v případech porušení právních předpisů Unie v oblasti jednotného trhu a že by členské státy a Evropská rada měly řízení o nesplnění povinnosti dále dotvářet v rámci budoucího přezkumu Smlouvy o fungování Evropské unie; domnívá se však, že řízení o nesplnění povinnosti by měla vždy být až posledním řešením a měla by se zahajovat až po několika pokusech o koordinaci a nápravu; |
o
o o
77. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě, Evropské radě a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2013)0054.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2014)0130.
(3) Přijaté texty, P8_TA(2014)0038.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/109 |
P8_TA(2015)0070
Boj proti pohlavnímu zneužívání dětí prostřednictvím internetu
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o pohlavním zneužívání dětí na internetu (2015/2564(RSP))
(2016/C 316/12)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte ze dne 20. listopadu 1989 a na opční protokoly k této úmluvě, |
— |
s ohledem na článek 3 Smlouvy o Evropské unii, |
— |
s ohledem na články 7, 8, 47, 48 a 52 Listiny základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na Úmluvu Rady Evropy o kyberkriminalitě ze dne 23. listopadu 2001, |
— |
s ohledem na Úmluvu Rady Evropy o ochraně dětí před pohlavním vykořisťováním a pohlavním zneužíváním ze dne 25. října 2007, |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/93/EU ze dne 13. prosince 2011 o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii, kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2004/68/SVV (1), |
— |
s ohledem na zprávu Europolu z roku 2014 posuzující hrozby organizované trestné činnosti v EU (iOACTA), |
— |
s ohledem na obecnou připomínku Výboru OSN pro práva dítěte č. 14 (2013) o právu dítěte na prvořadé zohlednění jeho zájmů, |
— |
s ohledem na Agendu EU v oblasti práv dítěte přijatou v únoru 2011, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 27. listopadu 2014 o 25. výročí Úmluvy OSN o právech dítěte (2), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Zvláštní místo pro děti v rámci vnější činnosti EU“ (COM(2008)0055), |
— |
s ohledem na obecné zásady EU v oblasti prosazování a ochrany práv dítěte, |
— |
s ohledem na strategii EU pro vymýcení obchodování s lidmi na období let 2012–2016, zejména ustanovení o finančních prostředcích určených na vypracování pokynů k systémům ochrany dětí a o výměně osvědčených postupů, |
— |
s ohledem na svou plenární rozpravu o boji proti pohlavnímu zneužívání dětí prostřednictvím internetu, která se konala dne 12. února 2015, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 a 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že pohlavní zneužívání a pohlavní vykořisťování dětí, včetně obrazových záznamů zneužívání dětí, představují závažné porušování základních práv, zejména práva dítěte na takovou ochranu a péči, která je nezbytná pro jeho blaho, jak jsou stanovena Úmluvou Organizace spojených národů o právech dítěte z roku 1989 a Listinou základních práv Evropské unie; |
B. |
vzhledem k tomu, že prvořadým hlediskem při provádění všech opatření zaměřených na boj proti těmto trestným činům musí být nejlepší zájem dítěte, a to v souladu s Listinou základních práv Evropské unie a s Úmluvou OSN o právech dítěte; |
C. |
vzhledem k tomu, že závažné trestné činy, jakými jsou pohlavní vykořisťování dětí a obrazové záznamy zneužívání dětí, vyžadují komplexní přístup zahrnující vyšetřování trestných činů, stíhání pachatelů trestných činů, ochranu dětských obětí a předcházení tomuto jevu; |
D. |
vzhledem k tomu, že děti mohou být přes internet vystaveny specifickým rizikům, mohou získat přístup k materiálům týkajícím se pohlavního vykořisťování dětí nebo být takovým materiálům vystaveny, nebo mohou být vystaveny pachatelům hledajícím oběti na internetu, výměně materiálů týkajících se násilí, zastrašování, šikany nebo navazování kontaktů za účelem zneužití; vzhledem k tomu, že vystavení dětí takovým rizikům je dále umocněno obecně rozšířeným využíváním mobilních technologií a internetu a širokým přístupem k nim; |
E. |
vzhledem k tomu, že boj proti zneužívání dětí prostřednictvím internetu by měl být začleněn do širší strategie, která bude řešit celkový fenomén pohlavního zneužívání a vykořisťování dětí, který se stále vztahuje hlavně k trestným činům páchaným mimo internet skrze sítě a jednotlivce, kteří jednají úmyslně mimo oblast internetu; |
F. |
vzhledem k tomu, že v on-line prostředí může pohlavní vykořisťování nabývat různých forem, kdy jsou mladí lidé přesvědčováni nebo nuceni k tomu, aby posílali nebo na internet umísťovali své snímky s jednoznačným sexuálním podtextem, účastnili se sexuálních aktivit prostřednictvím webových kamer či chytrých telefonů, vedli konverzaci na téma sexu písemnou formou nebo prostřednictvím internetu, což znamená, že osoby, které se dopouštějí zneužívání a hledání obětí na internetu, mohou těmto mladým lidem hrozit tím, že nebudou-li se účastnit dalších sexuálních aktivit, pošlou zmíněné snímky, videozáznamy či kopie konverzace jejich přátelům a rodině; vzhledem k tomu, že snímky nebo videozáznamy mohou být sdíleny i dlouho poté, co pohlavní zneužívání skončilo, a mohou být na internetu volně dostupné pro kteroukoli osobu, takže pro oběti představují neustále riziko, že se znovu stanou obětí a že budou stigmatizováni; |
G. |
vzhledem k tomu, že opatření přijatá členskými státy k zabránění nelegálnímu obsahu on-line nebyla vždy dostatečně účinná; |
H. |
vzhledem k tomu, že nástroje k vyšetřování, které mají osoby odpovědné za vyšetřování a trestní stíhání sexuálního zneužívání dětí na internetu, by měly mimo jiné zohledňovat zásadu přiměřenosti a povahu a závažnost vyšetřovaných trestných činů v souladu s právními předpisy EU a členských států; |
I. |
vzhledem k tomu, že do ochrany nezletilých v digitálním prostředí musí být rovněž zapojeno odvětví provozovatelů internetu prostřednictvím iniciativ, kterými přijme svůj díl odpovědnosti, včetně vzdělávání a školení dětí, rodičů a učitel s cílem zamezit dětem v přístupu k nezákonnému obsahu; |
J. |
vzhledem k tomu, že vzhledem ke své mezinárodní povaze se vykořisťování dětí a pohlavní vykořisťování dětí na internetu, k němuž dochází ve stovkách zemí s jejich právními systémy a donucovacími agenturami, stává mezinárodním problémem, který vyžaduje mezinárodní řešení; vzhledem k tomu, že je třeba upozornit na praktiky obchodníků s lidmi, jež z dětí bez právní identity, které jsou pro úřady „neviditelné“, činí oběti sexuálního zneužívání na internetu; |
K. |
vzhledem k tomu, že u většiny způsobů pohlavního vykořisťování a zneužívání dětí dochází ve větší míře než u jiných druhů trestné činnosti k chronické situaci, kdy není toto jednání hlášeno orgánům pro vymáhání práva; vzhledem k tomu, že údaje o počtu takto spáchaných trestných činů proto přesně neodrážejí rozsah celého problému; vzhledem k tomu, že podle údajů poskytnutých nevládními organizacemi týkajících se internetových stránek s obsahem materiálů zobrazujících zneužívání dětí je více než 80 % obětí mladších 10 let; vzhledem k tomu, že údaje Mezinárodní asociace internetových tísňových linek dokládají, že počet dětí, které jsou oběťmi pohlavního zneužívání a zneužívání s extrémními a sadistickými prvky, se neustále zvyšuje; |
L. |
vzhledem k tomu, že vysoký počet pachatelů využívá tzv. darknet, na němž zavedli anonymní komunity využívající skrytá fóra, služby webových stránek, platformy sociálních sítí a poskytovatele úložného prostoru on-line, kteří se věnují specificky materiálům spojeným se zneužíváním dětí, což umožňuje a usnadňuje provozovat téměř nezjistitelné pohlavní zneužívání dětí; |
M. |
vzhledem k tomu, že mnoho zločinců využívá obranná opatření, jakými jsou šifrování nebo jiné nástroje, s cílem zabezpečit svou činnost, což pro vyšetřování orgánů činných v trestním řízení představuje vážnou výzvu; |
N. |
vzhledem k tomu, že nevládní organizace uvedly, že pouhých osm hlavních distributorů zodpovídalo v roce 2012 za 513 distribučních značek materiálů zobrazujících zneužívání dětí a že 10 nejrozšířenějších značek v roce 2012 bylo spojeno s jediným hlavním distributorem; |
O. |
vzhledem k tomu, že směrnice 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii měla být provedena ve vnitrostátním právu členských států do 18. prosince 2013 a že ji zatím v plném rozsahu provedla méně než polovina členských států; |
1. |
rozhodně zdůrazňuje, že ochrana dětí a zajištění bezpečného prostředí pro jejich vývoj je jedním z hlavních cílů Evropské unie a jejích členských států; |
2. |
co nejdůrazněji vyzdvihuje, že práva a ochrana dětí on-line musí být zachovány, že musí být přijata opatření s cílem zajistit, aby byl veškerý nezákonný obsah okamžitě odstraněn a oznámen donucovacím orgánům, a že existují právní nástroje, které jsou dostatečné pro vyšetření a stíhání pachatelů příslušných trestných činů; |
3. |
domnívá se, že osobní údaje děti dostupné on-line musí být řádně chráněny a že děti musí být informovány přístupným a pro ně vhodným způsobem o rizicích a dopadech používání jejich osobních údajů on-line; zdůrazňuje významné změny, které přinese reforma ochrany údajů s cílem ještě více chránit práva dětí na internetu; |
4. |
zdůrazňuje, že je třeba vypracovat komplexní a koordinovaný evropský přístup s cílem zajistit soudržnost politik a výsledných opatření v této oblasti, který by zahrnoval boj proti trestné činnosti, jako i základní práva, soukromí a ochranu údajů, kybernetickou bezpečnost, ochranu spotřebitelů a elektronické obchodování; |
5. |
domnívá se, že je třeba učinit další kroky s cílem bojovat proti tzv. groomingu na internetu a že Komise musí společně s vnitrostátními vládami, občanskou společností, sociálními médii, podniky, rodiči, učiteli, sociálními pracovníky, úředníky ochrany dětí, dětskými lékaři a dětskými a mládežnickými organizacemi hrát aktivní úlohu při zvyšování povědomí o této otázce prostřednictvím řádně vymezených obecných pokynů zohledňujících mj. výměnu osvědčených postupů a zavádění sociálních platforem pro spolupráci a výměnu informací o těchto otázkách s cílem vymezit potenciální rizika a hrozby, jimž děti čelí; |
6. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zahájily osvětovou kampaň zahrnující všechny zúčastněné strany s cílem podpořit děti a pomoci rodičům a pracovníkům vzdělávacích zařízení pochopit a zvládat rizika spojená s internetovým prostředím a zajistit bezpečnost dětí v něm, aby podpořila členské státy při zavádění programů prevence pohlavního zneužívání dětí na internetu, prosazovala osvětové kampaně za odpovědné chování na sociálních sítích a aby vybízela největší vyhledávače a sociální sítě k aktivnímu přístupu v otázkách zajištění ochrany dětí na internetu; |
7. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly nezbytná opatření, jejichž cílem bude podpořit děti v hlášení případů zneužití a zlepšit tak situaci v této oblasti, a kroky v návaznosti na tato hlášení a aby zvážily zavádění mechanismů systematického přímého hlášení; podporuje zavádění tísňových linek pro děti, které umožňují anonymní hlášení případů zneužívání; |
8. |
zdůrazňuje, že je třeba zdokonalit mezinárodní spolupráci a přeshraniční vyšetřování v této oblasti prostřednictvím dohod o spolupráci a prohloubit spolupráci mezi donucovacími orgány i prostřednictvím Europolu a Evropského centra pro boj proti kyberkriminalitě (EC3) s cílem účinněji vyšetřovat, rozbíjet a stíhat sítě pachatelů sexuálních trestných činů, s tím, že musejí v první řadě přihlédnout k právům a bezpečnosti dětí, kterých se dané vyšetřování týká; |
9. |
v této souvislosti vítá společnou iniciativu EU a 55 zemí z celého světa, které se shromáždily v rámci globální aliance proti pohlavnímu zneužívání dětí na internetu, která si klade za cíl zachránit více obětí, zajistit účinnější stíhání, zvýšit informovanost a dosáhnout celkového snížení objemu materiálů týkajících se pohlavního zneužívání dětí dostupných na internetu; vybízí Komisi, aby pravidelněji předkládala zprávy o pokroku, jehož bylo v rámci této aliance dosaženo; vyzývá členské státy, aby provedly tato doporučení na vnitrostátní úrovni; |
10. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly služby identifikace obětí a služby, které se na oběti zaměřují, a aby navýšily zdroje, které jsou na ně vyhrazeny, a vyzývá k urychlenému zavedení odpovídajících platforem a k tomu, aby byly posíleny platformy, které již byly zavedeny v rámci Europolu; |
11. |
žádá členské státy, aby provedly směrnici 2012/29/EU, kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu; |
12. |
je přesvědčen, že u trestných činů zaměřených proti dětem je zásadní používat správnou terminologii, včetně popisu obrazového materiálu znázorňujícího zneužívání dětí, a používat správný termín „materiály týkající se pohlavního zneužívání dětí“ spíše než termín „dětská pornografie“; |
13. |
vybízí členské státy, aby vyčlenily dostatečné zdroje pro vnitrostátní kontaktní místa, a umožnily jim tak nahlašovat trestné a škodlivé obsahy a chování on-line, jak stanoví směrnice 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii; |
14. |
připomíná, že členské státy jsou povinny přijmout nezbytná opatření a zajistit, aby osoby, které se obávají, že by mohly spáchat některý z trestných činů týkajících se pohlavního zneužívání a pohlavního vykořisťování, mohly mít případně přístup k účinným intervenčním programům nebo opatřením, na jejichž základě by bylo možné posoudit riziko spáchání takového trestného činu a těmto rizikům předcházet; |
15. |
žádá, aby donucovací orgány členských států a Europol měly k dispozici nezbytné nezbytné finanční prostředky, lidské zdroje, vyšetřovací pravomoci a technickou kapacitu umožňující úspěšně a účinně pronásledovat, vyšetřovat a stíhat pachatele, a to včetně odpovídající odborné přípravy s cílem vybudovat potřebnou kapacitu v příslušných policejních jednotkách a na soudech, a aby byly vyvinuty nové technologicky vyspělé prostředky s cílem čelit výzvě, kterou je analýza rozsáhlého objemu obrazových materiálů týkajících se zneužívání dětí nebo materiálů, které jsou zašifrovány či skryty na „temném webu“ (dark web), a vypátrat a stíhat pachatele takovýchto trestných činů, aby byla ochráněna bezpečnost a práva dětí; |
16. |
se znepokojením konstatuje, že se rozvíjejí a dále rozšiřují trendy komerčního pohlavního vykořisťování dětí on-line, včetně nových prostředků distribuce a transakcí ve věci materiálů spojených se zneužíváním dětí, obzvláště prostřednictvím tzv. Deep Webu a Darknetu, a zejména pak jev spočívající ve zneužívání přenášeném živě v přímém přenosu za poplatek; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby v této věci kontaktovaly zástupce alternativních platebních systémů s cílem vymezit příležitosti pro lepší spolupráci s donucovacími orgány, včetně společných školení ve věci zdokonalení vymezování platebních procesů spojených s komerční distribucí materiálů spojených se zneužíváním dětí; |
17. |
vyzývá k účinnému partnerskému přístupu a výměně informací mezi donucovacími orgány, soudními orgány, odvětvím informačních a komunikačních technologií, poskytovateli internetových služeb, poskytovateli hostitelských služeb, sociálními médii, bankovním sektorem a nevládními organizacemi, včetně organizací dětí a mládeže, s cílem zajistit, aby v internetovém prostředí byla dodržována práva dětí a aby jim byla poskytována ochrana a aby byl jakýkoli nezákonný obsah okamžitě odstraňován a případně hlášen donucovacím orgánům, které by měly, tam kde je to vhodné, pravidelně informovat o jejich vyšetřováních a trestních stíháních na základě těchto informací; v této souvislosti vítá koalici generálních ředitelů, která vznikla za účelem zajištění bezpečnosti dětí na internetu, a také činnost evropské finanční koalice pro boj proti komerčnímu pohlavnímu zneužívání dětí prostřednictvím internetu; |
18. |
připomíná, že nezákonný internetový obsah musí být na základě řádného právního postupu bez odkladu odstraněn; zdůrazňuje úlohu informačních a komunikačních technologií, poskytovatelů internetových služeb a poskytovatelů hostitelských služeb při zajištění rychlého a účinného odstraňování nelegálního obsahu on-line na žádost příslušného donucovacího orgánu; |
19. |
naléhavě žádá členské státy, které tak doposud neučinily, aby provedly ve vnitrostátním právu směrnici 2011/93/EU o boji proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a proti dětské pornografii; vyzývá proto Komisi, aby úzce monitorovala, zda došlo plnému a účinnému provedení této směrnice a aby o svých zjištěních včas informovala Parlament a jeho příslušný výbor; |
20. |
pověřuje Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci, aby dále sledoval provádění směrnice 2011/93/EU a aby provedl hloubkovou analýzu stávajícího rámce politiky v oblasti boje proti pohlavnímu zneužívání dětí ve formě zprávy o provádění směrnice 2011/93/EU, a aby o tom podal zprávu na plenárním zasedání; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě a parlamentům členských států. |
(1) Úř. věst. L 335, 17.12.2011, s. 1.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2014)0070.
Čtvrtek, 12. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/113 |
P8_TA(2015)0071
Nedávné útoky a únosy, zejména Asyřanů, které spáchal ISIS/Dá'iš na Blízkém východě
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o nedávných útocích a únosech ze strany ISIS/Dá'iš na Blízkém východě, zejména Asyřanů (2015/2599(RSP))
(2016/C 316/13)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 18 Všeobecné deklarace lidských práv z roku 1948, |
— |
s ohledem na článek 9 Evropské úmluvy o lidských právech z roku 1950, |
— |
s ohledem na článek 18 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech z roku 1966, |
— |
s ohledem na Deklaraci OSN o odstranění všech forem nesnášenlivosti a diskriminace založených na náboženství či víře z roku 1981, |
— |
s ohledem na deklaraci OSN o právech příslušníků národnostních, etnických, náboženských a jazykových menšin z roku 1992, |
— |
s ohledem na Mezinárodní úmluvu na ochranu všech osob před nuceným zmizením, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o Iráku, Sýrii, Libyi a Egyptě, zejména na usnesení ze dne 10. října 2013 o nedávných projevech násilí vůči křesťanům a jejich pronásledování, zejména v Maalúle (Sýrie) a Péšávaru (Pákistán) a o případu pastora Saída Ábedíního (Irán) (1), na usnesení ze dne 18. září 2014 o situaci v Iráku a Sýrii a ofenzivě IS, včetně pronásledování menšin (2) a na usnesení ze dne 12. února 2015 o humanitární krizi v Iráku a Sýrii, zejména v souvislosti s Islámským státem (3), |
— |
s ohledem na pokyny EU týkající se podpory a ochrany svobody náboženského vyznání nebo přesvědčení, |
— |
s ohledem na prohlášení místopředsedkyně, vysoké představitelky Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku o násilí vůči křesťanům a jiným komunitám na Blízkém východě a o jejich pronásledování, zejména na její prohlášení ze dne 16. února 2015 o stětí 21 egyptských koptských křesťanů v Libyi, |
— |
s ohledem na společné sdělení Komise a místopředsedkyně, vysoké představitelky Unie pro zahraniční a bezpečnostní politiku o prvcích regionální strategie EU pro Sýrii a Irák a o hrozbě Islámského státu (arabsky Dá'iš) adresované Evropskému parlamentu, |
— |
s ohledem na prohlášení Rady bezpečnosti OSN ze dne 25. února 2015, v němž odsoudila únos více než 100 Asyřanů ze strany ISIL, |
— |
s ohledem na zprávu nezávislé mezinárodní komise OSN o vyšetřování Syrské arabské republiky nazvanou „Vláda teroru: Život v Sýrii pod nadvládou ISIS“ ze dne 14. listopadu 2014, |
— |
s ohledem na výroční a předběžné zprávy zvláštního zpravodaje OSN pro svobodu náboženství a vyznání, |
— |
s ohledem na čl. 135 odst. 5 a čl. 123 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že podpora demokracie a dodržování lidských práv a občanských svobod jsou základními zásadami a cíli Evropské unie a představují společný základ pro její vztahy se třetími zeměmi, |
B. |
vzhledem k tomu, že podle mezinárodního práva v oblasti lidských práv a zejména podle článku 18 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech má každý člověk právo na svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání; vzhledem k tomu, že toto právo zahrnuje svobodu změnit náboženství nebo vyznání a svobodu projevovat své náboženství nebo vyznání individuálně nebo skupinově, ať veřejně nebo v soukromí, prováděním náboženských úkonů, bohoslužbou, zachováváním obřadů a vyučováním; vzhledem k tomu, že podle Rady OSN pro lidská práva se svoboda náboženství nebo vyznání vztahuje na ochranu jakéhokoli přesvědčení, včetně teistických a neteistických náboženství a ateismu; |
C. |
vzhledem k tomu, že Evropská unie opakovaně potvrdila svou podporu pro svobodu myšlení, svobodu svědomí a svobodu náboženského vyznání a zdůraznila, že vlády mají povinnost zaručit tyto svobody na celém světě, |
D. |
vzhledem k tomu, že Organizace spojených národů a jiné mezinárodní organizace hlásí případy rozsáhlého porušování mezinárodních lidských práv a humanitárního práva, kterých se dopouští ISIS/Dá'iš a s ní spojené skupiny v Sýrii a Iráku, zaměřené zejména proti etnickým menšinám a náboženským skupinám, a to i prostřednictvím cíleného zabíjení, nucené konverze, únosů, prodeje žen, zotročování žen a dětí, náboru dětí k plnění úkolů sebevražedných útočníků, sexuálního a fyzického zneužívání a mučení; vzhledem k tomu, že panují vážné obavy o blaho osob, které se stále nacházejí v oblastech kontrolovaných ISIS/Dá'iš, jelikož se do těchto oblastí nemůže dostat téměř žádná mezinárodní humanitární pomoc; |
E. |
vzhledem k tomu, že zabíjením a vyháněním členů jiných náboženských skupin, než jsou skupiny, které reprezentují jejich vlastní pojetí islámu, a ničením jejich svatých a historických míst a artefaktů, včetně jedinečného a nenahraditelného dědictví, které organizace UNESCO zařadila mezi světové dědictví, a které považuje za „kulturní čistky“, zahájil ISIS/Dá'iš kampaň zaměřenou na vymýcení veškerých jejich stop; |
F. |
vzhledem k tomu, že v oblastech, které má pod kontrolou, ISIS/Dá'iš páchá na tisíciletých civilizacích nepřijatelné a nenapravitelné škody; vzhledem k tomu, že zejména v Iráku a Sýrii, ale také v jiných částech širšího Blízkého východu, čelí křesťanské komunity situaci, která ohrožuje samotnou jejich existenci, a pokud by měly zmizet, znamenalo by to v příslušných zemích ztrátu značné části náboženského dědictví; |
G. |
vzhledem k tomu, že ISIS/Dá'iš se zaměřuje na křesťany, Jezídy, Turkmeny, šíity, Šabaky, Sabejce, příslušníky menšiny Kaka'i a sunnity, kteří nesouhlasí s jejich výkladem islámu, a na další etnické a náboženské menšiny, a vzhledem k tomu, že na některé tyto komunity se extremisté zaměřovali dávno před postupem ISIS; vzhledem k tomu, že nejrůznější extremistické a džihádistické skupiny se již mnoho let zaměřují zejména na křesťany, kdy donutily více než 70 % iráckých křesťanů a více než 700 000 syrských křesťanů uprchnout ze země; |
H. |
vzhledem k tomu, že v Iráku 250 000 Chaldejců/Asyřanů/syrských křesťanů představuje samostatnou etnicko-náboženskou skupinu a že podle odhadů žilo v Sýrii před vypuknutím občanské války v roce 2011 až 40 000 Asyřanů; |
I. |
vzhledem k tomu, že dne 15. února 2015 ISIS/Dá'iš zveřejnil video zobrazující stětí 21 egyptských koptských křesťanů v Libyi; vzhledem k tomu, že tito Koptové, migrující dělníci z chudých částí Egypta, byli uneseni v libyjské Sirtě; |
J. |
vzhledem k tomu, že dne 23. února 2015 unesl ISIS/Dá'iš v blízkosti Tell Tameru na jižním břehu řeky Chábúr v severovýchodní Sýrii podle odhadů 220 Asyřanů; vzhledem k tomu, že v průběhu stejné kampaně extremisti zničili také majetek a svatá místa křesťanů; vzhledem k tomu, že při nájezdu Islámského státu byly zabity desítky Asyřanů; vzhledem k tomu, že Islámský stát údajně vydal v únoru 2015 prohlášení, v němž požaduje, aby asyrské vesnice v syrské provincii Hasaka platily džizju, daň pro nemuslimy, která se datuje do počátků islámské nadvlády a která byla po celé Osmanské říši zrušena v roce 1856, nebo aby jejich obyvatelé přestoupili na islám, jinak budou zabiti; vzhledem k tomu, že od 9. března 2015 byly hlášeny rozsáhlé útoky na asyrská křesťanská města v oblasti řeky Chábúr ze strany ISIS/Dá'iš; |
K. |
vzhledem k tomu, že od 1. března 2015 propustil ISIS/Dá'iš po jednáních s kmenovými vůdci několik desítek Asyřanů, většinou dětí a starších lidí, avšak většina Asyřanů je stále zadržována, přičemž teroristé pohrozili, že je zabijí, pokud nedojde k zastavení koaličního bombardování; |
L. |
vzhledem k tomu, že Islámský stát jako součást úmyslné politiky kulturních a náboženských čistek zničil údajně více 100 kostelů v Iráku, alespoň 6 kostelů v Sýrii a několik šíitských mešit v Iráku; vzhledem k tomu, že v únoru 2015 bojovníci Islámského státu úmyslně zveřejnili, jak ničí sochy a další artefakty v museu v Mosulu, které pocházejí ze starověké asyrské a akkadské říše; vzhledem k tomu, že Islámský stát následně srovnal se zemí starobylé asyrské město Nimrúd a zcela nedávno údajně zničil Hatru, která je zapsána na seznamu světového dědictví UNESCO; vzhledem k tomu, že syrský režim údajně ostřeloval kostely v oblastech ovládaných opozicí, např. v roce 2012 v Homsu a v roce 2013 v Idlibu; |
M. |
vzhledem k tomu, že ISIS/Dá'iš i nadále pronásleduje, mrzačí a zabíjí, někdy obzvláště krutým a nepředstavitelným způsob, členy etnických a náboženských menšin, novináře, válečné zajatce, aktivisty a další osoby; vzhledem k tomu, že válečné zločiny a další porušování mezinárodního humanitárního práva a lidských práv jsou i nadále na denním pořádku a jsou páchány v masivním rozsahu také jinými stranami konfliktu, zejména mj. Asadovým režimem; |
N. |
vzhledem k tomu, že jedním z kořenů násilí páchaného ze strany ISIS/Dá'iš je salafismus, zejména extrémní wahhábistická interpretace Koránu; |
1. |
je šokován a zarmoucen brutálními činy extremistů ISIS/Dá'iš proti Asyřanům v Sýrii a Koptům v Libyi, a co nejrozhodněji je odsuzuje; vyjadřuje svou solidaritu rodinám obětí, asyrské křesťanské komunitě v Sýrii a koptské křesťanské komunitě v Egyptě a také dalším skupinám a jednotlivcům zasaženým násilím ISIS/Dá'iš; |
2. |
rozhodně odsuzuje ISIS/Dá'iš a mimořádně závažné případy porušování lidských práv, které podle Římského statutu Mezinárodního trestního soudu lze považovat za zločin proti lidskosti a válečné zločiny a které lze nazývat genocidou; je velmi znepokojen tím, že se teroristické skupiny v rámci snah o vymýcení veškerých náboženských menšin v oblastech, které mají pod kontrolou, záměrně zaměřují na křesťany, Jezídy, Turkmeny, šíity, Šabaky, Sabejce, příslušníky menšiny Kakai a sunnity, kteří nesouhlasí s jejich výkladem islámu; zdůrazňuje, že činy těchto zločinců by neměly zůstat beztrestné, přičemž osoby, které za ně odpovídají, by měly být předány Mezinárodnímu trestnímu soudu; připomíná v této souvislosti nevyřešený případ únosu biskupa Johanná Ibráhíma a Paula Jazídžího ze strany ozbrojených rebelů v syrské provincii Halab dne 22. dubna 2013; |
3. |
odsuzuje dále pokusy ISIS/Dá'iš šířit svou extremistickou totalitní ideologii a násilí do jiných zemí v této oblasti i mimo danou oblast; |
4. |
podporuje mezinárodní snahy v rámci boje proti ISIS/Dá'iš, včetně vojenských akcí mezinárodní koalice, které koordinují Spojené státy, a vybízí členské státy EU, které tak ještě neučinily, aby se zamyslely nad tím, jak by mohly k těmto snahám přispět, mj. na základě vystopování a zablokování tajných finančních prostředků ISIS v zámoří; |
5. |
vyzývá mezinárodní koalici, aby se více zasazovala o zabránění únosům menšin, jako je únos stovek asyrských křesťanů v severní Sýrii; zdůrazňuje, že je důležité zajistit bezpečné útočiště pro Chaldejce/Asyřany/syrské křesťany a další skupiny, které jsou v ohrožení na pláních Ninive v Iráku, což je oblast, kde se historicky nacházely početné skupiny etnických a náboženských menšin, které mírumilovně žily vedle sebe; |
6. |
naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby zaujaly proaktivní preventivní přístup k hrozbě rozšíření ISIS/Dá'iš do zemí a náboženství mimo Irák a Sýrii; v této souvislosti je velmi znepokojen situací v Libyi, nejen v důsledku její geografické blízkosti k EU, ale také ke konfliktním oblastem v Africe; |
7. |
naléhavě žádá EU a její členské státy a také partnery NATO, aby se zabývaly otázkou nejednoznačné úlohy některých zemí konfliktu, zejména pokud přispívaly nebo stále přispívají, ať už aktivně nebo pasivně ke vzestupu ISIS/Dá'iš a jiných extremistických skupin; je v této souvislosti velmi znepokojen financováním šíření wahhábistického výkladu islámu veřejnými a soukromými subjekty v zemích Zálivu a vyzývá tyto země, aby toto financování ukončily; kromě toho naléhavě vyzývá tyto země, aby ukončily financování teroristických organizací ze svého území; vyzývá Turecko, aby v boji proti ISIS/Dá'iš hrálo pozitivní úlohu a aby neprodleně umožnilo křesťanským menšinám a dalším pronásledovaným osobám prchajícím ze Sýrie překročit hranice do Turecka a dostat se do bezpečí; |
8. |
podporuje spolupráci s nově vznikajícími regionální a místní silami, např. s kurdskou regionální vládou v Iráku, s kurdskými skupinami v dalších oblastech, např. s jednotkami lidové obrany YPG, které osvobodily Kobání, s Asyrskou vojenskou radou a s místními samosprávnými subjekty v oblasti, které prokázaly větší oddanost lidským právům a demokracii než političtí představitelé jejich zemí; projevuje uznání zejména odvaze kurdských pešmergů, kteří vyvinuli obrovské úsilí na ochranu ohrožených menšin; |
9. |
je znepokojen zprávami o tom, že křesťanské menšiny nemají přístup do uprchlických táborů v regionu, protože by to pro ně bylo příliš nebezpečné; požaduje, aby EU zajistila, aby se její rozvojová pomoc zaměřovala na všechny menšinové skupiny, které musely v důsledku konfliktu opustit své domovy; vybízí EU, aby využila své odborné zkušenosti a zaběhnuté sítě místních a regionálních církví a také mezinárodní církevní organizace poskytující pomoc k poskytování finanční a jiné pomoci s cílem zajistit, aby byla ochrana a pomoc, kterou Evropa poskytuje, ku prospěchu všem menšinovým skupinám; |
10. |
považuje za naprosto nezbytné, aby Rada a Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) začaly s mezinárodními a regionálními partnery spolupracovat na scénáři pro období po vládě ISIS/Dá'iš s přihlédnutím k naléhavé potřebě kulturního a náboženského dialogu a usmíření; |
11. |
odsuzuje ničení kulturních památek a artefaktů ze strany ISIS/Dá'iš v Sýrii a Iráku, což představuje útok na kulturní dědictví všech obyvatel těchto zemí a celého lidstva; |
12. |
naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby s mezinárodními a místními partnery spolupracovaly na ochraně co největší části asyrského a jiného kulturního a náboženského dědictví na území, které okupuje ISIS/Dá'iš; naléhavě žádá Radu, aby přijala opatření proti nezákonnému obchodování se starověkými artefakty pocházejícími z tohoto území; |
13. |
potvrzuje a podporuje nezcizitelné právo všech náboženských a etnických menšin, které žijí v Iráku a Sýrii, na to, aby mohly nadále žít ve svých historických a tradičních mateřských zemích, a to v důstojných, rovných a bezpečných podmínkách, a vyznávat svobodně své náboženství; v této souvislosti naléhavě žádá členské státy OSN, aby se jasně vyslovily proti násilí a zejména ve prospěch práv menšin; je přesvědčen, že v zájmu ukončení utrpení a masového exodu křesťanů a jiných původních obyvatel tohoto regionu je nutné, aby se regionální političtí a náboženští představitelé jasně a jednoznačně postavili za podporu setrvání těchto obyvatel na místě, příp. za podporu jejich plných a rovných práv jakožto občanů těchto zemí; |
14. |
kategoricky odmítá oznámení ISIS/Dá'iš o tom, že v oblastech, které jsou pod jeho kontrolou, vytvořil kalifát, a považuje jej za nelegitimní; zdůrazňuje, že vytvoření a rozšíření „islámského kalifátu“ a činnost dalších extrémistických skupin na Blízkém východě je přímou hrozbou pro bezpečnost regionu i evropských zemí; |
15. |
potvrzuje svou oddanost svobodě myšlení, svědomí a náboženského přesvědčení, která je základním lidským právem zaručeným mezinárodními právními nástroji, k němuž se hlásí většina zemí na světě a které se považuje za trvalou univerzální hodnotu; |
16. |
podporuje všechny iniciativy na podporu dialogu a vzájemné úcty mezi komunitami, i iniciativy EU; vyzývá všechny náboženské autority, aby podporovaly toleranci a podnikly kroky proti nenávisti a násilné a extremistické radikalizaci; |
17. |
naléhavě vyzývá EU, aby se v rámci lidských práv dále zabývala strategiemi boje proti terorismu, které se ještě nepoužívají, a aby pokračovala ve spolupráci s členskými státy na prohloubení strategií zaměřených proti radikalizaci na půdě EU, šíření verbálních projevů nenávisti a podněcování k násilí na Internetu; požaduje dále, aby členské státy EU spolupracovaly s Radou bezpečnosti OSN a s Valným shromážděním OSN na ukončení šíření extremistické a džihádistické ideologie na celém světě; |
18. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci bezpečnostní politiku, vládám a parlamentům členských států a syrské Národní koalici, vládě a parlamentu Iráku, kurdské regionální vládě v Iráku, prezidentovi Egyptské arabské republiky, Radě zastupitelů v lybijském Tobruku, libyjské vládě, Lize arabských států, generálnímu tajemníkovi OSN a Radě OSN pro lidská práva. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2013)0422.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2014)0027.
(3) Přijaté texty, P8_TA(2015)0040.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/117 |
P8_TA(2015)0072
Jižní Súdán včetně nedávných únosů dětí
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o Jižním Súdánu, včetně nedávných únosů dětí (2015/2603(RSP))
(2016/C 316/14)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o Jižním Súdánu, zejména na usnesení ze dne 16. ledna 2014 (1) a na usnesení ze dne 13. listopadu 2014 (2) o situaci v Jižním Súdánu, |
— |
s ohledem na dohodu o příměří a o sdílení moci, kterou pod záštitou Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) v Addis Abebě dne 2. února 2015 podepsal prezident Salva Kiir a bývalý viceprezident Riek Machar, |
— |
s ohledem na prohlášení generálního tajemníka OSN Pan Ki-muna o mírových rozhovorech v Jižním Súdánu ze dne 3. února 2015, |
— |
s ohledem na komuniké ze dne 10. února 2015 ze schůzky Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) a Úřadu OSN pro koordinaci humanitární činnosti (UN OCHA) na vysoké úrovni o humanitární krizi v Jižním Súdánu, |
— |
s ohledem na prohlášení zvláštní zástupkyně generálního tajemníka pro problematiku dětí v ozbrojených konfliktech ze dne 25. února 2015, |
— |
s ohledem na společné komuniké Jihosúdánské republiky a OSN z října 2014, které se týkalo předcházení sexuálnímu násilí souvisejícímu s konflikty, |
— |
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2155 (2014) a č. 2206 (2015), v nichž jsou stanoveny základní prvky cílených sankcí vůči osobám a subjektům, které brání míru v Jižním Súdánu, |
— |
s ohledem na prohlášení mluvčího místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Federicy Mogheriniové ze dne 6. března 2015 o skutečnosti, že se stranám konfliktu v Jižním Súdánu nepodařilo dosáhnout mírové dohody, |
— |
s ohledem na to, že byl v roce 2012 obnoven jihosúdánský akční plán, jehož cílem je ukončit nábor dětí do vládních ozbrojených sil a jejich využívání v těchto silách a další případy závažného porušování práv dětí, |
— |
s ohledem na Africkou chartu lidských práv a práv národů, |
— |
s ohledem na Úmluvu Africké unie, která upravuje zvláštní aspekty problémů uprchlíků v Africe, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte, |
— |
s ohledem na Africkou chartu práv a blaha dítěte, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN proti mučení, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen, |
— |
s ohledem na obecné zásady EU týkající se dětí a ozbrojených konfliktů z roku 2010; |
— |
s ohledem na Úmluvu Mezinárodní organizace práce (MOP) č. 182 o nejhorších formách práce dětí přijatou v roce 1999, která uvádí „nucené nebo povinné najímání dětí k účasti v ozbrojených konfliktech“ jako jednu z nejhorších forem dětské práce; |
— |
s ohledem na Dohodu z Cotonou, |
— |
s ohledem na súdánskou souhrnnou mírovou dohodu z roku 2005, |
— |
s ohledem na čl. 135 odst. 5 a čl. 123 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že 15. a 16. února 2015 došlo podle odhadů k únosu 89 dětí a pravděpodobně stovek dalších z vesnice Wau Shilluk ve státu Horní Nil, který spáchaly obzbrojené složky údajně vedené Johnsonem Olonim, velitelem z řad Súdánské lidově osvobozenecké armády (SPLA); vzhledem k tomu, že podle svědků obklíčili ozbrojení vojáci vesnici a prohledali jednotlivé domy, přičemž násilím odvedli většinou chlapce starší 12 let; |
B. |
vzhledem k tomu, že v prosinci 2013 politický spor mezi vládnoucí stranou Jižního Súdánu, Súdánským lidově osvobozeneckým hnutím (SPLM), přerostl v ozbrojený střet v Jubě, kde proti sobě bojovaly síly loajální vůči prezidentovi Kiiriovi a ozbrojenci loajální vůči bývalému viceprezidentovi Riekovi Macharovi; |
C. |
vzhledem k tomu, že v důsledku vnitřního ozbrojeného konfliktu, který vypukl v prosinci 2013, došlo k vnitřnímu vysídlení přibližně 1,4 milionu osob, 500 000 osob prchlo do sousedních zemí a asi 12 000 dětí bylo naverbováno, aby sloužilo v ozbrojených silách a skupinách; vzhledem k tomu, že tisíce dětí byly podle zpráv zabity, znásilněny, nuceny opustit své domovy nebo přišly o rodiče; |
D. |
vzhledem k tomu, že podle odhadů hrozí asi 4 milionům osob vysoké riziko týkající se zabezpečení potravin a jejich nedostatku, přičemž OSN opakovaně varovala před prohlubující se humanitární krizí a hladomorem, bude-li konflikt pokračovat; vzhledem k tomu, že ve spojení s nedostatkem lékařské péče a zdravotnické infrastruktury se zdá, že se situace bude dále zhoršovat; |
E. |
vzhledem k tomu, že jen samotná mise OSN v Jihosúdánské republice (UNMISS) v současnosti poskytuje přístřeší více než 100 000 vnitřně vysídlených osob, které prchají před násilím, a stala se sama terčem útoků; |
F. |
vzhledem k tomu, že podle odhadů OSN tvoří více než polovinu obyvatel uprchlických táborů děti, v důsledku čehož je vysoce ohrožena jejich fyzická bezpečnost, rozvoj a blaho; vzhledem k tomu, že míra kojenecké úmrtnosti v Jižním Súdánu patří k největším na světě a jeho ukazatele vzdělání jsou ve světovém měřítku nejnižší; vzhledem k tomu, že v důsledku probíhajícího konfliktu opustilo školy 400 000 dětí; |
G. |
vzhledem k tomu, že strany konfliktu napadají civilisty kvůli jejich etnickému původu a vnímané politické příslušnosti a páchají sexuální násilí a rozsáhlé ničení a rabování majetku; |
H. |
vzhledem k tomu, že různé strany konfliktu v Jižním Súdánu zahájily dne 7. ledna 2014 v Addis Abebě jednání pod záštitou Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD); vzhledem k tomu, že navzdory předchozím dohodám o ukončení ozbrojených střetů, z nichž poslední byla dohoda o příměří uzavřená dne 2. února 2015 v Addis Abebě, a pokračujícímu úsilí úřadu IGAD o vyjednání politického řešení konfliktu boje i nadále pokračují, přičemž se při nich naprosto ignorují mezinárodní lidská práva a humanitární právo a nikdo nenese odpovědnost za zneužívání páchané v souvislosti s konfliktem; |
I. |
vzhledem k tomu, že vláda a vzbouřenci nedodrželi lhůtu, která vypršela dne 5. března 2015 a kterou stanovil úřad IGAD pro uzavření dohody o sdílení moci, a vzhledem k tomu, že mírové rozhovory byly prodlouženy na dobu neurčitou; vzhledem k tomu, že hlavní zprostředkovatel úřadu IGAD uvedl, že OSN a Africká unie (AU) mohou nyní plnit při těchto jednáních přímou úlohu; |
J. |
vzhledem k tomu, že AU v březnu 2014 zřídila vyšetřovací komisi, avšak její konečná zpráva nebyla dosud zveřejněna, přestože byla Komisi AU předána v říjnu 2014; |
K. |
vzhledem k tomu, že rozhodnutí odložit zveřejnění zprávy doprovázelo všeobecné rozčarování a je z velké části vnímáno jako překážka pro nastolení odpovědnosti a ukončení beztrestnosti, přičemž své zklamání vyjádřily takové osobnosti, jako je asistent generálního tajemníka OSN Ivan Simonovic, bývalá vysoká komisařka OSN pro lidská práva Navi Pillayová a přední představitelé organizací občanské společnosti v Jižním Súdánu; |
L. |
vzhledem k tomu, že dne 3. března 2015 Rada bezpečnosti OSN jednomyslně schválila systém pro udělování sankcí osobám a subjektům, které nesou odpovědnost za pokračování konfliktu nebo blokování míru v Jižním Súdánu nebo se na těchto činnostech podílejí; vzhledem k tomu, že sankce se vztahují také na osoby a subjekty, které útočí na civilisty nebo nemocnice, náboženská místa, školy či místa, kde civilisté hledají útočiště, a verbují do ozbrojených sil a skupin děti nebo je využívají k boji; |
M. |
vzhledem k tomu, že Jižní Súdán stále není smluvní stranou žádné základní mezinárodní či regionální smlouvy o lidských právech, včetně Africké charty lidských práv a práv národů, Úmluvy AU, která upravuje zvláštní aspekty problémů uprchlíků v Africe, Úmluvy OSN o právech dítěte, Úmluvy OSN proti mučení a Úmluvy OSN o odstranění všech forem diskriminace žen, přestože jihosúdánský parlament hlasoval pro jejich ratifikaci; |
N. |
vzhledem k tomu, že statut Mezinárodního trestního soudu stanoví, že narukování, vojenská služba nebo použití dětí ve věku do 15 let v bojových situacích v národních ozbrojených silách nebo ozbrojených skupinách je válečným zločinem; |
O. |
vzhledem k tomu, že parlament Jižního Súdánu projednával návrh zákona o nevládních organizacích, který by omezil právo na svobodu sdružování, přičemž by zavedl povinnou registraci a zakázal činnost neregistrovaných nevládních organizací a kriminalizoval by dobrovolnické aktivity prováděné bez osvědčení o registraci; |
P. |
vzhledem k tomu, že školy jsou i nadále mimo jiné využívány pro vojenské účely, jsou zabírány nebo využívány jako místa náboru; vzhledem k tomu, že na konci února 2015 bylo podle zpráv 30 škol stále využíváno pro vojenské účely; |
Q. |
vzhledem k tomu, že pokud se vyloučí dárcovská a humanitární pomoc, je hospodářství Jižního Súdánu téměř beze zbytku závislé na odvětví ropy, přičemž vývoz ropy představuje více než 70 % HDP a asi 90 % státních příjmů; vzhledem k tomu, že příjmy pocházející z ropného odvětví podnítily násilné konflikty; |
R. |
vzhledem k tomu, že pokračující násilí v Jižním Súdánu způsobuje neúnosné humanitární náklady, kdy podle odhadů OSN bude v roce 2015 na humanitární pomoc potřeba 1,81 miliardy USD; vzhledem k tomu, že OSN označila situaci v Jižním Súdánu za krizi 3. stupně, což je nejvyšší stupeň humanitární krize; |
S. |
vzhledem k tomu, že EU a její členské státy poskytly v roce 2014 na humanitární pomoc téměř 300 milionů EUR v reakci na humanitární krizi a za účelem řešení naléhavých potřeb uprchlíků z Jižního Súdánu v tomto regionu; |
1. |
je vážně znepokojen zhoršující se bezpečnostní a humanitární situací v Jižním Súdánu, která by mohla destabilizovat celý východoafrický region; naléhavě vyzývá všechny strany, aby ukončily násilnosti, přestaly porušovat lidská práva, vytvořily přechodnou vládu národní jednoty a umožnily neomezený přístup k humanitární pomoci; vyzývá všechny strany, aby přestaly útočit na školní a veřejné budovy a přestaly využívat školy k vojenským účelům včetně náboru dětských vojáků; připomíná v této souvislosti, že podporuje pokyny pro ochranu škol a univerzit před vojenským využitím v době ozbrojeného konfliktu; |
2. |
vyjadřuje velkou nespokojenost se skutečností, že po více než roce vyjednávání pod záštitou Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) nedošlo k žádnému významnému pokroku; naléhavě vyzývá všechny strany konfliktu, aby dosáhly dohody o sdílení moci a plně podporovaly probíhající vyjednávací proces, a zároveň vyzývá k bezpodmínečnému, úplnému a okamžitému příměří a ukončení všech nepřátelských akcí i k okamžitému zastavení náboru a mobilizace civilního obyvatelstva; vyzývá k úsilí o nalezení cesty k dosažení trvalého míru a stability; naléhavě vyzývá vládu i rebely, aby zahájily bezpodmínečná a všezahrnující politická jednání v dobré víře s cílem dosáhnout úspěšného uzavření jednání; naléhavě vyzývá k trvalému úsilí Africké unie a IGAD s cílem prosazovat dialog a vyjednávání zahrnující všechny strany; |
3. |
vyzývá k okamžitému propuštění a bezpečnému návratu všech dětí, které ozbrojené síly naverbovaly od počátku konfliktu v prosinci 2013; naléhavě připomíná všem stranám zapojeným do konfliktu, že nábor a využívání dětí v ozbrojených silách a skupinách je závažným porušením mezinárodního práva; |
4. |
vyzývá Súdánskou lidově osvobozeneckou armádu (SPLA) a opozici, aby podrobně a transparentně prověřily, že v jejich řadách nezůstaly žádné děti, a aby neprodleně vypracovaly a uplatňovaly akční plán v koordinaci s OSN s cílem ukončit závažné porušování práv dětí; |
5. |
připomíná závazek přijatý jihosúdánskými orgány v roce 2009 a obnovený v roce 2012 ohledně ukončení náboru a využívání dětí v konfliktu, závazek propustit všechny děti, které se připojily k vládním bezpečnostním silám, poskytnout služby pro sloučení jejich rodin a jejich začlenění do společnosti a vyšetřit závažné porušování práv dětí; vyjadřuje politování nad skutečností, že tento závazek nebyl zcela dodržen; vyzývá jednotlivé strany, aby plně prováděly pokyny stanovené v akčním plánu; |
6. |
vyzývá Komisi, aby napomáhala při mobilizaci zdrojů s cílem pomoci s dlouhodobou reintegrací dětí naverbovaných do ozbrojených sil a postižených konfliktem, a to v koordinaci s Úřadem zvláštní zástupkyně OSN pro děti v ozbrojených konfliktech, UNICEF a dalšími organizacemi; |
7. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí překlenout nedostatečné propojení zásahu v době humanitární krize a dlouhodobé rozvojové spolupráce; domnívá se zejména, že je zapotřebí, aby příprava dlouhodobých rozvojových programů pro děti postižené ozbrojenými konflikty byla mimo jiné zaměřena na systémy na ochranu dětí a na systémy v oblasti vzdělávání a zaměstnanosti; naléhavě vyzývá Komisi a členské státy, aby rozšířily poskytování humanitární podpory a poskytly místním zemědělcům a producentům přístup ke zdrojům; |
8. |
naléhavě vyzývá Radu Africké unie pro mír a bezpečnost, aby zveřejnila zprávu vyšetřovací komise Africké unie pro Jižní Súdán (AUCISS) o porušování lidských práv v této zemi a aby na základě jejích výsledků bezodkladně přijala navazující opatření; |
9. |
zdůrazňuje, že zveřejnění zprávy je zásadním krokem směrem k míru a usmíření; uznává, že všichni obyvatelé Jižního Súdánu mají právo na pravdu a spravedlnost a že stovky obětí a svědků hrůz vyvíjejí obrovské osobní úsilí o spolupráci s AUCISS, přičemž často podstupují značná osobní rizika, když popisují bolestné zkušenosti s cílem přispět k ucelenějšímu obrazu o konfliktu; |
10. |
žádá, aby Komise a Evropská služba pro vnější činnost aktivně podporovaly provádění doporučení vyšetřovací komise, včetně těch, která se týkají možného zřízení hybridního soudu, jenž by se zabýval spáchanými zvěrstvy, jak navrhl generální tajemník OSN; |
11. |
vítá přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2206, která by zavedla cílené sankce přímo zaměřené na osoby, které konflikt rozdmýchaly, a vyzývá k jejímu okamžitému uplatňování; zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby bylo na regionální a mezinárodní úrovni přijato komplexní zbrojní embargo s cílem zastavit dodávky zbraní jednotlivcům i skupinám, kteří se dopustili závažných porušení lidských práv, válečných zločinů a zločinů proti lidskosti, a chránit civilní obyvatelstvo, které je vystaveno velkému riziku; |
12. |
vyzývá vládu Jižního Súdánu, aby vedla urychlené, důkladné, nestranné a nezávislé vyšetřování porušování lidských práv s cílem soudně stíhat a volat k odpovědnosti jednotlivce podezřelé ze zločinů spadajících do oblasti mezinárodního práva a ze závažného porušování lidských práv, včetně únosů a náboru děti do ozbrojených konfliktů a sexuálního násilí na ženách a dětech; |
13. |
připomíná protokol Mezivládního úřadu pro rozvoj (IGAD) z 25. srpna 2014, který konkrétně stanoví, že jednotlivci, které AUCISS označí za odpovědné za závažné zločiny, se nebudou moci podílet na přechodné vládě; |
14. |
vyzývá vládu Jižního Súdánu, aby bezodkladně finalizovala legislativní změny, podle nichž je nábor a využívání dětí trestným činem, aby tyto právní předpisy používala s cílem soudně stíhat pachatele a dokončit provádění mezinárodních dohod, včetně opčního protokolu k Úmluvě o právech dítěte z roku 2002, a aby přistoupila k Římskému statutu Mezinárodního trestního soudu; |
15. |
vyzývá vládu Jižního Súdánu, aby zamítla právní předpisy, které by omezily oblasti, v nichž mohou nevládní organizace a sdružení provádět svou činnost, neboť by to vážně narušilo rozvoj společnosti a úsilí vyvíjené v rámci humanitární pomoci; |
16. |
vyzývá vládu Jižního Súdánu, aby plnila svou povinnost, postarala se o své občany a vybídla mezinárodní dárce, aby zvýšili podporu úsilí o poskytnutí pomoci, a s ohledem na rozsah a naléhavost potřeb vyzývá mezinárodní společenství, aby svolalo novou mezinárodní dárcovskou konferenci pro Jižní Súdán, jakmile budou splněny všechny podmínky pro mír a zaveden systém řádného rozdělování příjmů; |
17. |
naléhavě vyzývá k odpovědné správě přírodních zdrojů Jižního Súdánu s cílem zajistit, aby příjmy z ropy nevedly k eskalaci konfliktu; vyzývá účastníky jednání, aby do mírových jednání a jakékoli konečné dohody zahrnuly transparentnost a veřejný dohled v ropném odvětví tak, aby mohl být příjem z tohoto zdroje využit na udržitelný rozvoj země a na zlepšení životních podmínek jejích obyvatel; |
18. |
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, vládám a parlamentům členských států, vládě Jižního Súdánu, jihosúdánskému komisaři pro lidská práva, národnímu zákonodárnému shromáždění Jižního Súdánu, orgánům Africké unie, Mezivládnímu úřadu pro rozvoj, spolupředsedům Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU a generálnímu tajemníkovi OSN. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2014)0042.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2014)0053.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/122 |
P8_TA(2015)0073
Tanzanie, zejména otázka zabírání půdy
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o Tanzanii, zejména o otázce záborů půdy (2015/2604(RSP))
(2016/C 316/15)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na iniciativu skupiny G8 „Transparentnost půdy“ z roku 2013, |
— |
s ohledem na rámec a pokyny Africké unie pro pozemkovou politiku v Africe, na koncepci Africké unie s názvem „Rámec politiky ve věci pastevectví v Africe: zabezpečení, ochrana a zlepšení životů, živobytí a práv pasteveckých komunit“, kterou přijala konference ministrů zemědělství afrických zemí v říjnu 2010 a schválila Výkonná rada na svém 18. řádném zasedání v Addis Abebě v lednu 2011 (dok. EX.CL/631 XVIII), a na prohlášení Africké unie z roku 2009 o otázkách a výzvách týkajících se půdy v Africe; |
— |
s ohledem na prohlášení ze Světového summitu o zajišťování potravin přijatém v Římě v roce 2010, na dokument Zásady pro zodpovědné zemědělské investice, které respektují práva, živobytí a zdroje (PRAI) a na dokument Organizace pro výživu a zemědělství (FAO) Dobrovolné pokyny pro zodpovědnou správu držení půdy, rybolovných zón a lesů v souvislosti se zajišťováním potravin v jednotlivých státech (VGGT), |
— |
s ohledem na dokument Africké unie, Africké rozvojové banky a Hospodářské komise pro Afriku Hlavní zásady rozsáhlých investic založených na půdě v Africe (LSLBI); |
— |
s ohledem na zprávu zvláštního zpravodaje OSN pro právo na potraviny Oliviera De Schuttera ze dne 11. června 2009 s názvem „Rozsáhlé koupě a pronájmy půdy: soubor základních principů a opatření, jak řešit problém lidských práv“, |
— |
s ohledem na Deklaraci tisíciletí ze dne 8. září 2000 stanovující rozvojové cíle tisíciletí, zejména na cíle 1, 3 a 7, |
— |
s ohledem na zprávu OSN o rozvojových cílech tisíciletí za rok 2014, |
— |
s ohledem na zprávu konference OSN o udržitelném rozvoji, která se konala v brazilském Riu de Janeiru ve dnech 20.–22. června 2012, |
— |
s ohledem na studii programu OSN pro lidská sídla (UN-Habitat) s názvem „Zabezpečení práv k půdě pro všechny“ z roku 2008 a na pokyny OSN pro tento program nazvané „Jak vytvořit pozemkovou politiku pro chudé: proces, průvodce a zkušenosti“, |
— |
s ohledem na Deklaraci OSN o právech původních obyvatel (UNDRIP) a Úmluvu Mezinárodní organizace práce (MOP) č. 169 o domorodém a kmenovém obyvatelstvu z roku 1989, |
— |
s ohledem na zákon č. 5 z roku 1999 o půdě ve vesnicích a zákon místní vlády z roku 1982 platné ve Sjednocené tanzanské republice, |
— |
s ohledem na Obecné zásady EU v oblasti pozemkové politiky obsahující pokyny pro navrhování pozemkové politiky a reformy této politiky v rozvojových zemích, |
— |
s ohledem na skutečnost, že Evropská komise dne 9. dubna 2014 ohlásila vytvoření nového programu dotovaného částkou 33 000 000 EUR, jehož cílem je zlepšit správu pozemkového fondu a zajišťování potravin a výživy u rodinných zemědělských hospodářství a ohrožených komunit v subsaharské Africe, |
— |
s ohledem na hlavní zásady OSN týkající se podnikání a lidských práv z roku 2011, |
— |
s ohledem na usnesení Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU o sociálním a environmentálním dopadu pastevectví v zemích AKT přijaté v listopadu 2013 (ACP-EU/101.526/13/fin), |
— |
s ohledem na studii z roku 2015 na téma „Řešení otázky dopadu zabírání půdy na lidská práva“, jejíž vypracování zadal podvýbor pro lidská práva, |
— |
s ohledem na revidovanou dohodu z Cotonou, |
— |
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv, |
— |
s ohledem na Africkou chartu lidských práv a práv národů, |
— |
s ohledem na čl. 135 odst. 5 a čl. 123 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že všechny hlavní výzvy 21. století – zajišťování potravin, nedostatek energií a vody, růst měst a počtu obyvatelstva, zhoršování stavu životního prostředí, změna klimatu, přírodní katastrofy a nestabilita států – souvisejí s otázkami správy půdy, což dokládá, že prioritou musí být komplexní pozemková reforma a zabezpečení práv k půdě; |
B. |
vzhledem k tomu, že tanzanské orgány oznámily plán prodat 1 500 kilometrů čtverečních půdy na území Masajů ve východním Serengeti soukromé společnosti, která pořádá lovy a vozí na safari, se sídlem ve Spojených arabských emirátech; vzhledem k tomu, že tento plán obnáší vyhnání 40 000 masajských pastevců; |
C. |
vzhledem k tomu, že na mezinárodní nátlak prohlásil prezident Tanzanie Jakaya Kikwete v listopadu 2014, že od tohoto plánu bylo upuštěno, a přislíbil, že nikdy nebude vyhánět masajské kmeny z půdy, kterou zdědily po svých předcích; vzhledem k tomu, že i přes tento slib byli protizákonně vyhnáni ze své půdy tisíce Masajů; vzhledem k tomu, že podle nedávných zpráv tanzanské orgány strhly přes 200 obydlí a zkonfiskovaly dobytek a po jejich zásahu zůstalo bez domova a bez přístřeší více než 3 000 lidí; |
D. |
vzhledem k tomu, že tanzanští Masajové mají dlouhou historii bojů s tanzanskými orgány při eskalaci sporů o vlastnictví půdy již od roku 1992, kdy byla společnosti se zahraničními majiteli Ortello Business Corporation (OBC) udělena lovecká práva v Loliondo Game Control Area, kterou obývají a zákonně vlastní masajští pastevci; |
E. |
vzhledem k tomu, že petici komunity Masajů v provincii Ngorongoro podepsaly na platformě AVAAZ přes 2 miliony lidí z celého světa; |
F. |
vzhledem k tomu, že soukromí investoři a vlády mají stále více zájem o rozsáhlé nákupy nebo dlouhodobý pronájem půdy pro produkci potravin nebo výrobu energie nebo k těžbě minerálů, a to většinou v rozvojových zemích v Africe, zejména v Tanzanii; |
G. |
vzhledem k tomu, že v Tanzanii došlo k výraznému nárůstu zájmu zahraničních i domácích firem o zakládání rozsáhlých plantáží k pěstování biopaliv mezi lety 2005 a 2008, kdy bylo investorům přiděleno na 640 000 hektarů půdy, a o svou půdu a živobytí tím přišli drobní zemědělci a venkovská hospodářství a zvýšil se tak nedostatek potravin, kterým tito lidé trpí; |
H. |
vzhledem k odhadům, že 1,4 miliardy hektarů půdy ve světě podléhá zvykovým normám; vzhledem k tomu, že přístupu původního obyvatelstva k půdě se dostalo zvláštních forem ochrany v Úmluvě MOP č. 169 a v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel: článek 10 deklarace zaručuje právo na to, že tito obyvatelé nesmějí být násilně vyhnáni ze své půdy nebo území, a stanoví, že nesmí docházet k žádnému přemísťování původních obyvatel bez jejich svobodného, předběžného a informovaného souhlasu a po dohodě na spravedlivé a odpovídající kompenzaci, a možno-li, i na možnosti jejich návratu; |
I. |
vzhledem k tomu, že rozsáhlé nákupy půdy odpovídají definici „záboru půdy“ ve smyslu Tiranské deklarace z roku 2011, pokud nastane jedna či více následujících situací: dojde k jednoznačnému porušení lidských práv; proběhne vysídlení daných místních komunit bez jejich svobodného, předběžného a informovaného souhlasu; nabytí půdy se nezakládá na transparentní kupní či nájemní smlouvě; a je zjištěn a prokázán jeho negativní sociální, ekonomický a environmentální dopad; |
J. |
vzhledem k tomu, že podle Africké rozvojové banky tvoří 75 % populace v Tanzanii drobní zemědělci; vzhledem k tomu, že pastevecké komunity žijí spokojeně a v harmonii s chráněnou faunou a představují zhruba 10 % obyvatelstva Tanzanie – Masajové patří mezi ně –, nadále však čelí obrovskému úbytku své půdy, která je prodávána bez dostatečného povědomí o právních a praktických důsledcích takových kroků, korupčně a protiprávně je přidělována zahraničním investorům nebo ji orgány vyhlásí za státní půdu, rezervaci nebo národní park; |
K. |
vzhledem k tomu, že článek 17 Všeobecné deklarace lidských práv uznává, že každý má právo vlastnit majetek jak sám, tak spolu s jinými, a stanoví, že nikdo nesmí být svévolně zbaven svého majetku; |
L. |
vzhledem k tomu, že mezinárodní společnosti, včetně evropských společností, hrály v rozsáhlých nákupech půdy v Tanzanii výraznou úlohu a do financování rozsáhlých obchodů s půdou v této zemi byly zapojeny mezinárodní finanční instituce; |
M. |
vzhledem k tomu, že rámec a pokyny Africké unie pro pozemkovou politiku v Africe požadují, aby byla respektována lidská práva komunit, včetně zvykových práv k půdě a ke zdrojům spojeným s půdou; |
N. |
vzhledem k tomu, že v květnu 2014 zahájila EU nový program, který má posílit správu pozemkového fondu a pomoci zlepšit zajišťování potravin a výživy u rodinných zemědělských hospodářství a ohrožených komunit v afrických zemích; |
1. |
rozhodně odsuzuje nezákonné vysídlování místních venkovských komunit, ničení jejich vesnic a tradičního způsobu života a porušování jejich základních lidských práv, včetně práva na dostatek potravin, práva na vodu a práva na odpovídající bydlení; |
2. |
zejména odsuzuje kroky, které neuznávají platnost zvykové držby půdy, která zakládá zákonná práva pro jednotlivce a komunity a brání vyvlastňování a zneužívání práv k půdě, což jsou případy, které jsou obzvláště časté mezi africkými komunitami; |
3. |
vyzývá tanzanskou vládu, aby okamžitě začala uplatňovat pokyny VGGT a učinila práva v nich zakotvená fakticky právně vymahatelnými; aby dodržovala první základní zásadu hlavních zásad LSLBI, která zahrnuje respektování lidských práv komunit a zvykových práv k půdě a přispívá k zodpovědné správě půdního fondu a zdrojů spojených s půdou v souladu s principem právního státu; a aby zlepšila práva k půdě pro ženy, které činí nejméně polovinu pracovní síly v zemědělství a v obchodování s produkty, jejich přístup k vlastnickým právům a službám, které tato práva provázejí (např. přístup k bankovním účtům a účast ve sdruženích), je však stále omezený, a také práva k půdě pro ohrožené komunity a sociální skupiny, jako jsou pastevecké komunity; |
4. |
požaduje, aby bylo zahájeno nezávislé vyšetřování sporů o půdu v oblasti Loliondo; |
5. |
naléhavě vyzývá vládu Tanzanie, aby podporovala takové politiky zemědělských investic, z nichž má prospěch místní obyvatelstvo v daných regionech, aby dodržovala a prosazovala své politiky týkající se posuzování sociálního a environmentálního dopadu, včetně posuzování dopadu na místní produkci potravin, před zahájením jakéhokoli investičního projektu a aby náležitě dodržovala ustanovení o konzultaci a kompenzaci v případě vyvlastnění půdy; |
6. |
zejména připomíná, že původní obyvatelstvo by mělo získat specifický typ ochrany svých vlastnických práv k půdě vycházející z mezinárodního práva; zdůrazňuje, že v souladu s Deklarací OSN o právech původních obyvatel by se měla být jakákoli změna ve způsobu využívání půdy uskutečnit pouze se svobodným, předběžným a informovaným souhlasem příslušných místních komunit; trvá na tom, že státy musí zajistit účinné mechanismy pro předcházení jakýmkoli krokům – a případně pro jejich nápravu –, jejichž cílem nebo důsledkem je zbavení původních obyvatel vlastnictví jejich půdy, území nebo zdrojů; |
7. |
vyjadřuje znepokojení nad nedostatkem přesných informací a nad tajnostmi, které obklopují řadu investic v Tanzanii; žádá Komisi, aby podněcovala orgány k tomu, aby zajistily, aby byly obchody s půdou sjednávány a uzavírány veřejně a transparentně a byly uzpůsobeny potřebám chovatelů pastevného dobytka a pastevců; |
8. |
zejména vyzývá Komisi, aby aktivně jednala s tanzanskými orgány a důrazně je podněcovala k tomu, aby předložily právně závazný a kodifikovaný akt uznávající práva Masajů, se zvláštní zmínkou o jejich půdě zděděné po předcích, a zajistily tak potřebnou právní ochranu, která zabrání budoucím sporům; |
9. |
zdůrazňuje, že je zásadní zabezpečit držbu půdy pro obyvatele venkovských oblastí, má-li být dosaženo rozvojových cílů tisíciletí; vyzývá EU, aby posilovala budování kapacity soudů v rozvojových zemích, aby byly schopny účinně prosazovat majetkoprávní předpisy a řešit spory o pozemky v rámci uceleného přístupu zaměřeného na upevnění soudních systémů a právního státu; |
10. |
připomíná, že rozsáhlé projekty často způsobují vážné škody v přírodě, dochází mj. k mýcení lesů, ke ztrátě biologické rozmanitosti a ke kontaminaci vody; |
11. |
žádá Komisi, aby zajistila sladění svých pokynů pro pozemkovou politiku s pokyny VGGT a aby přikládala této věci větší význam ve svých programech rozvojové spolupráce, v obchodní a investiční politice a při zapojení multilaterálních finančních institucí; |
12. |
opakuje, že lidská práva a pravidla zakazující zábory půdy by měly být běžnou součástí obchodních a investičních dohod, které EU uzavírá, včetně všeobecného systému preferencí (GSP); |
13. |
zdůrazňuje důležitost plné transparentnosti a zodpovědnosti operací společností a finančních institucí EU při rozsáhlých zemědělskopodnikatelských investicích a nákupech půdy v Tanzanii a požaduje spolehlivý a účinný mechanismus EU pro sledování těchto operací; |
14. |
vyzývá Komisi, aby předložila Parlamentu zprávu o výdajích z rozvojových programů a z rozpočtu EU na správu půdního fondu, protože je třeba zajistit, aby tyto programy prosazovaly lidská práva a řešily problémy související se zábory půdy; |
15. |
zdůrazňuje, že procesy pozemkové politiky musí mít skutečně na zřeteli, že vedle státních orgánů mají svou úlohu místní a komunitní instituce a struktury pro správu půdy a nakládání s ní; |
16. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Africké unii a vládě a parlamentu Tanzanie. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/126 |
P8_TA(2015)0074
Vražda vedoucího představitele ruské opozice Borise Němcova a stav demokracie v Rusku
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o vraždě vedoucího představitele ruské opozice Borise Němcova a stavu demokracie v Rusku (2015/2592(RSP))
(2016/C 316/16)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na své předchozí zprávy a usnesení o Rusku, zejména na své usnesení ze dne 23. října 2012 o zavedení společných vízových omezení pro ruské státní úředníky zapojené do případu Sergeje Magnitského (1), ze dne 13. června 2013 o právním státě v Rusku (2) a ze dne 13. března 2014 o Rusku: rozsudky vynesené nad demonstranty účastnícími se protestů na Blatném náměstí (3), ze dne 23. října 2014 o zrušení nevládní organizace Memorial (nositelky Sacharovovy ceny za rok 2009) v Rusku (4) a ze dne 15. ledna 2015 o Rusku, zejména o případu Alexeje Navalného (5), |
— |
s ohledem na prohlášení o vraždě Borise Němcova, které dne 28. února 2015 vydala místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Federica Mogheriniová, |
— |
s ohledem na prohlášení o pokračujícím zadržování Nadiji Savčenkové, které dne 4. března 2015 vydala místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka, |
— |
s ohledem na prohlášení k nepovolení vstupu poslankyně EP Sandry Kalniete na území Ruské federace, které dne 3. března 2015 vydala místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Unie, |
— |
s ohledem na prohlášení veřejného ochránce lidských práv Ruské federace Vladimíra Lukina ze dne 4. března 2014 týkající se veřejných demonstrací v Moskvě a opatření, která přijaly donucovací orgány, |
— |
s ohledem na konzultace mezi EU a Ruskem o lidských právech ze dne 28. listopadu 2013, |
— |
s ohledem na stávající Dohodu o partnerství a spolupráci zakládající partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé a na přerušená jednání o nové dohodě mezi EU a Ruskem, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 a odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Boris Němcov, bývalý místopředseda vlády Ruské federace a guvernér regionu Nižnij Novgorod, význačný reformátor ruské společnosti a ekonomiky v post-sovětském období a jeden z vůdců ruské liberálně-demokratické opozice, byl zavražděn poblíž Kremlu dva dny před demonstrací, jež byla naplánována na 1. března 2015 jako protest proti dopadům hospodářské krize a konfliktu na Ukrajině a na jejíž organizaci se Němcov podílel; |
B. |
vzhledem k tomu, že v týdnech předcházejících jeho zavraždění se Boris Němcov zabýval vyšetřováním účasti Ruska na konfliktu v Donbasu a zamýšlel vydat na toto téma zprávu; vzhledem k tomu, že v souvislosti se smrtí Borise Němcova bylo zatčeno pět osob, avšak není jasné, zda mezi zadrženými je osoba, jejíž střelba Němcova smrtelně zranila; vzhledem k tomu, že ruské orgány nepovolily některým poslancům Evropského parlamentu a několika národním delegacím vstup na území Ruské federace, čímž jim zabránily v účasti na pohřbu Borise Němcova; |
C. |
vzhledem k tomu, že Boris Němcov se velmi angažoval v úsilí o budování moderní, prosperující a demokratické Ruské federace, která by byla otevřena okolnímu světu; |
D. |
vzhledem k tomu, že Ruská federace je řádným členem Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) i signatářem Všeobecné deklarace lidských práv, a že se tudíž zavázala k dodržování všeobecných zásad demokracie, právního státu a základních svobod a lidských práv; |
E. |
vzhledem k tomu, že v Rusku v posledních letech došlo ke zhoršení situace v oblasti lidských práv a že ruské orgány přijaly soubor právních předpisů zahrnující některá nejednoznačná ustanovení, jež jsou využívána k dalšímu omezování zástupců opozice a občanské společnosti a k upírání práva na svobodu projevu a shromažďování; vzhledem k tomu, že ministerstvo spravedlnosti využilo své nové pravomoci k tomu, aby označilo 42 skupin, včetně nejzkušenějších a nejuznávanějších organizací pro lidská práva v zemi, za „zahraniční agenty“, a pod byrokratickými záminkami se pokusilo zakázat činnost několika dalším skupinám; vzhledem k tomu, že v lednu 2015 učinila Duma první krok ke schválení nového zákona, který by zakázal činnost „nežádoucích“ zahraničních organizací; |
F. |
vzhledem k tomu, že Parlament při četných příležitostech se znepokojením upozorňoval na stav demokracie v Rusku a na systematické porušování zásad právního státu a základních práv; vzhledem k tomu, že v Rusku nejsou respektovány normy právního státu, spravedlivého vyšetřování a řádného soudního řízení ani nezávislost justice; vzhledem k tomu, že poslední prezidentské a parlamentní volby nesplňovaly kritéria OBSE; |
G. |
vzhledem k tomu, že řada procesů a soudních řízení konaných v posledních letech, jako jsou případy Navalného, Magnitského, Chodorkovského a Politkovské, vyvolala pochybnosti o nezávislosti a nestrannosti soudních orgánů Ruské federace; vzhledem k tomu, že pouze tyto bedlivě sledované procesy vešly mimo Rusko ve známost, ale ve skutečnosti jsou příkladem celé řady případů dokládajících systematickou neschopnost ruského státu dodržovat právní stát a zajistit pro občany spravedlnost; |
H. |
vzhledem k tomu, že je stále více zapotřebí jednotné, pevné, soudržné a komplexní politiky EU vůči Rusku podporované všemi členskými státy, jejíž součástí by bylo poskytování podpory a pomoci, která by vycházela z nekompromisní a spravedlivé kritiky založené na všeobecných hodnotách, k jejichž dodržování se EU i Rusko zavázaly; |
I. |
vzhledem k tomu, že EU prostřednictvím partnerství pro modernizaci opakovaně Rusku nabídla pomoc a odborné znalosti, aby mohlo posílit právní stát, splnit své mezinárodní závazky a plně rozvinout svůj hospodářský potenciál; |
J. |
vzhledem k tomu, že dne 19. února 2015 byl vedoucí představitel ruské opozice Alexej Navalnyj odsouzen k odnětí svobody na 15 dnů za to, že rozdával letáky ohlašující chystanou demonstraci; vzhledem k tomu, že dne 30. prosince 2014 byl odsouzen k podmíněnému trestu odnětí svobody v délce 3,5 roku a jeho bratr Oleg Navalnyj k nepodmíněnému trestu odnětí svobody v délce 3,5 roku; |
K. |
vzhledem k tomu, že dne 4. března 2015 moskevský soud zamítl další odvolání, které podala Nadija Savčenková proti svému nezákonnému zadržování orgány Ruské federace a v němž se odvolávala na imunitu, které požívá jako členka Parlamentního shromáždění Rady Evropy; vzhledem k tomu, že 4. března 2015 uplynulo již 82 dnů ode dne, kdy paní Savčenková zahájila protestní hladovku, a vzhledem k tomu, že tak dlouhé hladovění jí může trvale poškodit zdraví nebo dokonce způsobit smrt; |
L. |
vzhledem k tomu, že od únosu estonského policisty Estona Kohvera, který zorganizovaly ruské bezpečnostní služby na estonském území a jenž je v rozporu s mezinárodními právními předpisy, uběhlo již šest měsíců; vzhledem k tomu, že Kohver je i nadále nezákonně vězněn v moskevském vězení Lefortovo; vzhledem k tomu, že mu nebyla poskytnuta náležitá právní pomoc, bylo mu odepřeno právo na spravedlivý proces a nařízeno, aby se bezdůvodně podrobil psychiatrickému vyšetření, o němž nebyly zveřejněny žádné podrobnosti; |
M. |
vzhledem k tomu, že Evropská nadace pro demokracii se zaměřuje na otázku plurality ruských sdělovacích prostředků, a vzhledem k tomu, že byla vyzvána, aby spolu se svými partnery zahájila nové iniciativy v oblasti sdělovacích prostředků; |
N. |
vzhledem k tomu, že trosky a černé skříňky polského vládního letounu Tu-154, které havarovalo u Smolenska v dubnu 2010 a při jehož havárii zemřel polský prezident společně s významnými představiteli politické, vojenské a kulturní scény, jsou stále v rukou Ruska; vzhledem k tomu, že ruské orgány je navzdory mnohým výzvám odmítají vrátit do Polska; |
1. |
ostře odsuzuje vraždu Borise Němcova, který se stal obětí nejzávažnější politické vraždy v moderní ruské historii, kdy byl zastřelen v blízkosti Kremlu, v oblasti sledované kamerovým systémem, policejními a bezpečnostními složkami; |
2. |
vyjadřuje uznání Borisi Němcovovi, který byl jedním z předních představitelů opozice, zakladatelem a vůdčí osobností politického hnutí Solidarita, hlavním kritikem prezidenta Vladimíra Putina a války na Ukrajině a který svůj život zasvětil úsilí o vybudování demokratičtějšího, úspěšnějšího a otevřenějšího Ruska a navázání pevnějšího partnerství mezi Ruskem a jeho sousedními zeměmi a partnery; vyjadřuje upřímnou soustrast rodině a přátelům Borise Němcova, členům opozice i ruskému lidu; odsuzuje rozhodnutí ruských orgánů nedovolit účast některých diplomatů a národních delegací EU na Němcovově pohřbu a zabránit tak EU v tom, aby vzdala hold statečným ruským občanům, kteří hájí univerzální hodnoty; |
3. |
zdůrazňuje, že smrt Borise Němcova je další z rostoucího počtu nevyřešených, politicky motivovaných vražd a podezřelých úmrtí, k nimž v Rusku dochází od roku 1998, a v této souvislosti připomíná smrt investigativní novinářky Anny Politkovské, Alexandra Litviněnka, který byl údajně zavražděn ve Spojeném království, právníka Stanislava Markelova, novinářky Anastasii Baburovové, obránkyně lidských práv Natálje Estemirovové, právníka Sergeje Magnitského a nyní i politika Borise Němcova; |
4. |
bere na vědomí zatčení pěti podezřelých osob čečenského původu, jak o něm informovaly ruské orgány; |
5. |
žádá, aby bylo zahájeno nezávislé mezinárodní vyšetřování této vraždy; je toho názoru, že k objektivnímu a spravedlivému vyšetřování by mohly přispět nástroje dostupné v rámci OBSE, Rady Evropy a OSN; |
6. |
žádá Radu, Komisi a členské státy, aby při koncipování své budoucí politiky vůči Rusku přihlédly ke skutečnosti, že politická atmosféra, kterou ruské orgány vytvořily, je živnou půdou pro takovéto vraždy, násilí a útlak; je velmi znepokojen tím, že v Rusku v posledních letech sílí nenávistná atmosféra vůči aktivistům z řad opozice, obráncům lidských práv, menšinám a sousedním národům, k níž přispívá státní propaganda a státní sdělovací prostředky a jež je součástí politické kultury, která se distancuje od demokratických zásad; |
7. |
vyzývá orgány Ruské federace, aby upustily od hanebné propagandy a informační války vedené proti svým sousedům, západnímu světu i vlastnímu lidu, což z Ruska činí stát, který se vyznačuje represemi, nenávistnou rétorikou a strachem a ve kterém je národní euforie živena anexí Krymu a vyhrocováním válečného konfliktu na Ukrajině, jsou porušována práva krymských Tatarů a Kreml v rozporu s mezinárodním právem podporuje a vyvolává nenávist a boje; odsuzuje novou propagandistickou válku vedenou proti demokratickým a základním hodnotám, které jsou prezentovány jako prvek, jenž je ruské společnosti cizí; připomíná, že Evropská unie i Ruská federace se v četných mezinárodních prohlášeních a smlouvách zavázaly k ochraně univerzálních demokratických hodnot a základních práv; zdůrazňuje význam politických opozičních sil pro zajištění neutuchající diskuse a výměny názorů a myšlenek v politice a zákonodárných procesech v Rusku; |
8. |
vyzývá ruské úřady, aby ukončily veškerý nátlak, represivní akce a zastrašování – a to jak politické, tak soudní – vůči vedoucím představitelům opozice, zástupcům občanské společnosti a nezávislým sdělovacím prostředkům a umožnily jim svobodně jednat v souladu se základními principy ruské ústavy; |
9. |
je hluboce znepokojen skutečností, že Rusko jakožto člen OSN, Rady Evropy a OBSE nedodržuje své mezinárodní právní závazky ani základní lidská práva a zásady právního státu; domnívá se, že Ruská federace by měla plnit povinnosti, k nimž se zavázala; s politováním konstatuje, že z nedávného vývoje situace vyplývá, že Rusko se odklonilo od cesty vedoucí k fungující demokracii, která zahrnuje respektování opozice, dodržování zásad právního státu a nezávislost soudnictví; |
10. |
vyjadřuje hluboké politování nad tím, že ruské orgány nebyly schopny reagovat na kritické hlasy z Ruské federace i z mezinárodní scény ohledně zákona o zahraničních agentech a tyto zákony, které ještě více omezují možnosti neziskových organizací vykonávat svou činnost a jsou ve své podstatě diskriminační, přijaly beze změn; důrazně vyzývá Rusko, aby přezkoumalo příslušné právní předpisy s cílem splnit své mezinárodní závazky v oblasti lidských práv a demokratických svobod; |
11. |
vítá rozhodnutí nejvyššího soudu ze dne 28. ledna 2015, který zamítl žalobu podanou ministerstvem spravedlnosti, které žádalo o zrušení organizace Memorial, a prohlašovalo, že organizace porušuje svou organizační strukturou právní předpisy, a vyzývá k odstranění ostatních nevládních organizací ze seznamu „zahraničních agentů“; |
12. |
vyzývá ruské orgány, aby okamžitě propustily všechny politické vězně; |
13. |
vyzývá ruské orgány, aby bezodkladně propustily Nadiju Savčenkovou, poslankyni ukrajinské Nejvyšší rady a členku Parlamentního shromáždění Rady Evropy, která byla unesena na ukrajinském území a je protiprávně zadržována v ruském vězení a respektovaly její poslaneckou imunitu; zdůrazňuje skutečnost, že odpovědnost za její ne příliš dobrý zdravotní stav nese Rusko; vyjadřuje hluboké znepokojení nad jejím zdravotním stavem a požaduje, aby ruské soudní orgány dodržovaly humanitární právo; |
14. |
odsuzuje únos estonského policisty Estona Kohvera z estonského území do Ruska; vyzývá k jeho okamžitému propuštění a zajištění jeho bezpečného návratu do Estonska; |
15. |
je přesvědčen o tom, že Rusko zůstává důležitým celosvětovým hráčem a že je ve strategických zájmech EU a Ruska urychleně uklidnit situaci a prostřednictvím diplomacie a jednání obnovit vzájemné vztahy za předpokladu, že bude řádně dodržováno mezinárodní právo a závazky přijaté v rámci OBSE; |
16. |
vyjadřuje svou podporu demokratickým silám v Rusku, které jsou odhodlány prosazovat otevřenou společnost a reformní program; |
17. |
naléhavě vyzývá Radu, aby vůči Rusku rozvíjela jednotnou politiku zavazující 28 členských států EU a orgány EU předávat důrazné společné poselství o úloze lidských práv ve vzájemných vztazích mezi EU a Ruskem a o potřebě ukončit porušování svobody projevu, shromažďování a sdružování v Rusku; zastává názor, že uvedená strategie EU by měla usilovat o to, aby Rusko plně dodržovalo zásady OBSE, měla by jeho čelné představitele motivovat k tomu, aby Rusko vyvedli z politické a hospodářské izolace, do níž se samo uvrhlo; |
18. |
naléhavě žádá místopředsedkyni, vysokou představitelku, aby s pomocí ESVČ a Komise vypracovala program, který bude v daleko větší míře podporovat ruskou občanskou společnost v Rusku a na okupovaném Krymu, a aby se snažila získat a rozvíjet nové příležitosti k jednání s ní s cílem prosazovat hodnoty demokracie, lidských práv a právního státu; naléhavě vyzývá EU, aby s ohledem na probíhající fázi plánování finančních nástrojů EU zvýšila svou pomoc ruské občanské společnosti prostřednictvím evropského nástroje pro demokracii a lidská práva a finančních prostředků pro organizace občanské společnosti a místní orgány a aby zahrnula Fórum občanské společnosti EU-Rusko do nástroje partnerství s cílem zajistit udržitelnou a dlouhodobou podporu; |
19. |
opětovně připomíná své znepokojení nad skutečností, že ruské orgány nespolupracují na nezávislém a mezinárodním vyšetřování sestřelení letu MH17, jak již vyjádřil ve svých předchozích usneseních; zdůrazňuje a podtrhuje skutečnost, že ujednání o amnestii, jež byla dohodnuta při jednáních o minské dohodě, nelze uplatňovat na pachatele tohoto trestného činu, kteří tedy nemají na jakoukoli amnestii nárok; |
20. |
vyzývá ruské orgány, aby okamžitě vrátily trosky polského vládního letounu Tu-154 a všechny jeho černé skříňky do Polska; poukazuje na to, že míra závislosti ruského soudnictví na vládních orgánech podrývá nestranné a poctivé vyšetřování; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, Radě, Komisi, Radě Evropy, Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě a prezidentovi, vládě a parlamentu Ruské federace. |
(1) Úř. věst. C 68 E, 7.3.2014, s. 13.
(2) Přijaté texty P7_TA(2013)0284.
(3) Přijaté texty, P7_TA(2014)0253.
(4) Přijaté texty, P8_TA(2014)0039.
(5) Přijaté texty, P8_TA(2015)0006.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/130 |
P8_TA(2015)0075
Výroční zpráva vysoké představitelky Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku určená Evropskému parlamentu
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o výroční zprávě vysoké představitelky Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku určené Evropskému parlamentu (2014/2219(INI))
(2016/C 316/17)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na výroční zprávu Rady Evropskému parlamentu o společné zahraniční a bezpečnostní politice (12094/14), |
— |
s ohledem na články 21 a 36 Smlouvy o Evropské unii, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení, |
— |
s ohledem na prohlášení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyně Komise o politické zodpovědnosti, |
— |
s ohledem na přísliby, které učinila vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyně Komise Federica Mogheriniová při svém slyšení ve Výboru pro zahraniční věci dne 6. října 2014, |
— |
s ohledem na čl. 52 a 132 odst. 1 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Rozpočtového výboru (A8-0039/2015), |
Tváří v tvář změněné politické a bezpečnostní situaci
1. |
poukazuje na dramaticky vyostřenou bezpečnostní situaci v okolí EU, zejména v jejím bezprostředním sousedství, kdy jsou řád a stabilita založené na mezinárodním právu a bezpečnost Evropy ohroženy v míře, jakou náš kontinent od počátku evropské integrace nezažil; upozorňuje na probíhající přeměnu globálního politického řádu; |
2. |
je znepokojen tím, že EU dosud nebyla schopna, také v důsledku vnitřní krize, využít plně svého potenciálu k ovlivnění mezinárodní politické a bezpečnostní situace a že nedostatečná koordinace politik a koherence mezi politikami EU a finanční omezení jsou dalšími překážkami, které brání většímu vlivu Evropy ve světě a její schopnosti zajistit regionální a celosvětovou bezpečnost a přispět k prevenci konfliktů a řešení krize; |
3. |
zastává názor, že prioritním úkolem zahraniční a bezpečnostní politiky EU je:
|
EU jako důvěryhodný aktér
4. |
je přesvědčen, že ambiciózní a účelná zahraniční politika EU musí být založena na společné vizi klíčových evropských zájmů, hodnot a cílů ve vnějších vztazích a na společném vnímání hrozeb, před nimiž stojí EU jako celek; vítá závazek vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyně Komise, že na základě mandátu ze zasedání Evropské rady v prosinci 2013 prioritně zahájí proces strategické reflexe o zahraniční a bezpečnostní politice EU, do kterého by se měl zapojit široký okruh zainteresovaných stran, včetně členských států, evropských institucí a evropské veřejnosti; trvá na tom, že by tato reflexe měla vést k formulaci nové evropské bezpečnostní strategie, která by přihlížela k nedávným geopolitickým změnám, tak aby mohla reagovat na nové hrozby a výzvy; |
5. |
zdůrazňuje povinnost, kterou na sebe vzaly členské státy ratifikací Smlouvy o Evropské unii, a sice aktivně a bezvýhradně podporovat vnější a bezpečnostní politiku v duchu loajality a vzájemné solidarity, a to v souladu s čl. 24 odst. 3 SEU; |
6. |
trvá na tom, že EU a členské státy musejí zvýšit a spojit své politické, ekonomické, finanční a obranné zdroje s cílem maximalizovat vliv EU ve světě, vytvářet synergie a zajistit mír a stabilitu v Evropě a jejím sousedství; zdůrazňuje, že na základě lepší spolupráce mezi členskými státy v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky lze dosáhnout významných úspor nákladů; |
7. |
zdůrazňuje, že v souladu se společně dohodnutými strategickými prioritami je třeba vnější finanční pomoc poskytovanou EU a členskými státy přesměrovat a účinněji využívat; žádá, aby EU činila více opatření ke zvýšení viditelnosti, provázanosti a efektivnosti pomoci, kterou poskytuje; domnívá se, že koordinovaně a důsledně by se mělo postupovat ve všech oblastech pomoci EU, ať už jde o rozvojovou pomoc nebo o pomoc v mimořádných situacích či o humanitární pomoc; vyzývá Komisi, ESVČ a členské státy, aby zajistily účinný dohled nad finanční pomocí s cílem zjistit, zda plní svůj účel; upozorňuje na zprávy Evropského účetního dvora, které poukázaly na problémy v minulosti; zdůrazňuje, že by se měla navýšit finanční pomoc podporující občanskou společnost a nevládní organizace na místě; vyzývá k rychlejším a méně byrokratickým postupům při schvalování projektů; |
8. |
vybízí instituce EU a členské státy k tomu, aby plně využily soubor nástrojů, které skýtá Lisabonská smlouva, k přechodu od dosavadního většinou reaktivního přístupu k proaktivní ucelené zahraniční a bezpečnostní politice EU založené na společných hodnotách a prováděné ve společném evropském zájmu; |
9. |
zastává názor, že Rada a Komise musejí v aktivní spolupráci s členskými státy zajistit ucelenost a důslednost:
|
10. |
vítá v této souvislosti přeorganizování nové Komise do tematických seskupení, což umožňuje vysoké představitelce, místopředsedkyni Komise koordinovat veškeré odpovídající oblasti politiky Komise s vnějším rozměrem; podporuje vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise v jejím úsilí plně se zhostit své úlohy místopředsedkyně Komise; vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby zároveň využila své funkce předsedkyně Rady pro zahraniční věci k předkládání iniciativ v Radě, které by rozvinuly proaktivní politiku nad úroveň nejnižšího společného jmenovatele, a to s využitím celého souboru nástrojů SZBP a vnější politiky EU; |
11. |
opakuje, že je třeba reformovat vnitřní struktury ESVČ, aby byla tato služba schopna pomáhat vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise ve všech jejích úlohách a umožnit jí prosazovat strategické plánování a koordinovat politické procesy v Radě a v Komisi; trvá na tom, že je nutno racionalizovat strukturu vrcholového managementu ESVČ a urychlit a zjednodušit její rozhodovací procesy; opakuje svůj požadavek na užší začlenění zvláštních zástupců EU do ESVČ, mj. na základě přesunu jejich rozpočtu z operačního rozpočtu SZBP do rozpočtu ESVČ; naléhavě v této souvislosti žádá o politické a nákladově efektivní vyhodnocení úlohy, kterou tito zvláštní zástupci vykonávají; |
12. |
znovu opakuje svou výzvu o prohloubení spolupráce a koordinace mezi různými monitorovacími kapacitami a kapacitami v oblasti reakce na krize na úrovni EU; dále naléhavě žádá, aby byly racionalizovány stávající struktury s cílem omezit zbytečná zdvojení, mj. sloučením překrývajících se kapacit; zastává názor, že tato monitorovací centra je nutné vybavit patřičným personálem a že jazyková vybavenost jejich zaměstnanců by měla odpovídat jazykům, jimiž se hovoří ve většině příslušných krizových oblastí, zejména ruštině a arabštině; vyzývá k prohloubení spolupráce a výměně informací mezi monitorovacími centry na úrovni EU a příslušnými službami v členských státech; |
13. |
vyzývá k modernizaci sítě delegací EU tak, aby reflektovala potřeby zahraniční politiky EU v 21. století, mj. na základě úpravy počtů zaměstnanců a profilu odborností; domnívá se například, že všechny delegace v oblastech konfliktů a zejména v zemích, kde probíhají mise SBOP, by ve svých řadách měly mít odborníka na bezpečnost a obranu; žádá vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise, aby rozšířila pravomoci vedoucího delegace vůči všem zaměstnancům bez ohledu na to, z jakých jsou institucí, a zjednodušila administrativní rozpočty delegací tak, aby postupně měly jediný zdroj financování; požaduje, aby byly jasně stanoveny hierarchické vztahy; vyjadřuje politování nad tím, že dosud nebyly plně využity možnosti synergického působení a úspor z rozsahu, které skýtá upevnění spolupráce mezi velvyslanectvími členských států a delegacemi EU; trvá na tom, že je nutné na všech úrovních dodržovat spravedlivou rovnováhu mezi zaměstnanci vyslanými z členských států a úředníky EU, jak je stanoveno v rozhodnutí Rady o zřízení ESVČ ze dne 26. července 2010, a konstatuje, že zejména u vyšších funkcí, jako jsou vedoucí delegací, není tato rovnováha v současné době dodržována; |
14. |
je znepokojen nedostatkem flexibility ve finančních předpisech EU, což často vede ke zpoždění při operativních výplatách prostředků EU a představuje další překážky, které snižují schopnost EU reagovat na krize; zdůrazňuje, že je nutné zajistit rychlejší přidělování finančních prostředků, a zároveň poukazuje na nutnost účinné kontroly, aby se zabránilo podvodům a zpronevěrám; žádá Komisi, aby v roce 2015 přišla s návrhem reformy příslušných právních předpisů, která by mj. umožnila použití zrychleného postupu, který je nyní k dispozici v případě humanitární pomoci, i při řešení krizí a která by současně zajistila, aby byly výdaje vynakládané na řešení krizí v souladu s dlouhodobými strategickými cíli EU; je hluboce znepokojen nedostatečnými platbami, které se týkají dvou hlavních rozpočtových zdrojů EU pro krizové řízení a prevenci konfliktů, a to rozpočtu SZBP a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru (IcSP); je přesvědčen, že stávající bezpečnostní situace na východě a na jihu Evropy vyžaduje místo značných škrtů synergické působení a další zdroje; |
15. |
poukazuje na to, že by mělo dojít ke zviditelnění činnosti EU na úrovni strategického plánování a multilaterálních fór a také na operační úrovni prostřednictvím misí SBOP a veškerých ostatních misí, které mají vnější rozměr; |
16. |
připomíná, že EU má podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii povinnost zajistit, aby byla její vnější činnost navržena a prováděna tak, aby vedla k upevňování a podpoře demokracie, právního státu, lidských práv a zásad mezinárodního práva, a že se jedná o společnou odpovědnost EU a jejích členských států; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby pravidelně podávala zprávy o dodržování článku 21 a prošetřila, jak by bylo možné zvýšit ucelenost vnější politiky, zejména v souvislosti s lidskými právy a mezinárodním právem; zdůrazňuje, že sledování, zda je vnější politika v souladu s článkem 21, musí probíhat harmonizovaněji a přísněji; zdůrazňuje, že je nezbytné, aby partneři dostáli svým závazkům v oblasti lidských práv, k nimž se zavázali v dohodách s EU, a zdůrazňuje, že je v případě potřeby nezbytné používat ustanovení o podmíněnosti lidských práv, která jsou v těchto dohodách stanovena; |
17. |
poukazuje na zvýšenou poptávku po mezinárodní pomoci v rámci podpory demokracie a volebních pozorovatelských misí; uznává, že v této oblasti může EU hrát při podpoře demokratických procesů účinnou úlohu; vyzývá proto k soustavnému sledování provádění doporučení pro jednotlivé země a žádostí o pomoc při budování kapacit pro politické strany; |
18. |
zdůrazňuje zásadní význam kolektivní obrany, kterou zaručuje svým členům NATO; naléhavě vyzývá členské státy, aby se vší naléhavostí zvýšily svou schopnost přispívat k obraně území, poskytovaly více zdrojů a vzaly vážně metodu sdružování a společného využívání kapacit na základě užší spolupráce v zájmu vytváření synergií; zdůrazňuje, že v souladu s čl. 42 odst. 7 SEU musejí mít všechny členské státy zajištěnu stejnou úroveň bezpečnosti; zdůrazňuje, že důvěryhodná zahraniční politika EU musí být podložena odpovídajícími obrannými schopnostmi v členských státech a efektivní společnou bezpečnostní a obrannou politikou (SBOP); zastává názor, že SBOP je důležitou součástí evropské bezpečnostní a obranné politiky a přispívá k ní mnoha způsoby, mj. podporou vytvoření evropské technické a průmyslové základny obrany (EDTIB), podporou spolupráce v oblasti rozvoje obranných schopností a přímým zasahováním v krizových oblastech prostřednictvím svých civilních misí a vojenských operací; zdůrazňuje, že SBOP by měla být ve spolupráci s NATO dále prohloubena; znovu poukazuje na to, že EU je partnerem NATO a že by se strategie obou těchto organizací měly doplňovat; zdůrazňuje důležitou úlohu spolupráce v oblasti bezpečnosti a obrany mezi EU a partnery, jako je OSN, NATO, Africká unie a OBSE; vítá příslib vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyně Komise, že se bude aktivně věnovat otázkám obrany, a to i tím, že bude předsedat zasedáním Rady pro zahraniční věci ve složení ministrů obrany; |
19. |
podporuje probíhající revizi struktur krizového řízení v ESVČ; vyzývá vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise, aby zefektivnila činnost stávajících struktur, například snížením počtu paralelních struktur, aby mohly rychleji a odpovídajícím způsobem reagovat na nové krize; vyzývá vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise, aby chránila a posilovala odlišnou povahu civilních přístupů k předcházení konfliktům a řešení krizí; |
20. |
klade důraz na to, že dosud není využit potenciál některých ustanovení Lisabonské smlouvy, jako je článek 44 SEU (svěřování misí SBOP menší skupině členských států), článek 41 SEU (o fondu pro zahajování operací), článek 46 SEU (o stálé strukturované spolupráci), čl. 42 odst. 7 SEU (ustanovení o vzájemné pomoci) a článek 222 SFEU (ustanovení o solidaritě); vyzývá vysokou představitelku Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise, aby tyto nástroje a jejich uplatňování aktivně prosazovala, a vybízí členské státy, aby jich využívaly; |
21. |
vítá zasedání Evropské rady věnované problematice obrany, které se konalo v prosinci 2013, a vyzývá k uplatňování přijatých rozhodnutí; netrpělivě očekává nadcházející diskuzi, která má proběhnout v červnu 2015; žádá, aby na tomto summitu byla přijata další ambiciózní rozhodnutí, konkrétně o:
|
22. |
zastává názor, že nedávné teroristické útoky v zemích EU dokládají, že je stále obtížnější rozlišovat mezi vnitřní a vnější bezpečností, a vyzývá členské státy a orgány a instituce EU, aby lépe propojily své úsilí v těchto oblastech; vyzývá členské státy, aby zvýšily výměnu zpravodajských informací týkajících se bezpečnosti při využití existujícího koordinačního zázemí na evropské úrovni; žádá, aby ve vztazích EU se zeměmi Blízkého východu a severní Afriky byla prohloubena spolupráce v záležitostech souvisejících s bojem proti terorismu, mj. prostřednictvím výcviku a vytváření kapacit v oblasti bezpečnosti a také výměny informací a osvědčených postupů; vyzývá EU a její členské státy, aby vynaložily veškeré úsilí k prohloubení mezinárodní spolupráce s cílem zabránit terorismu a bojovat proti němu, a poukazuje na významnou úlohu, kterou v rámci této snahy musí hrát OSN; |
23. |
žádá, aby byly vytvořeny průmyslové a technické zdroje potřebné ke zvýšení kybernetické bezpečnosti, mj. podporou jednotného trhu s produkty kybernetické bezpečnosti; zdůrazňuje nutnost učinit kybernetickou obranu průřezovým tématem vnější činnosti a SZBP a vyzývá k užší spolupráci s NATO v oblasti kybernetické obrany s cílem zavést kybernetické odstrašování, a tak efektivně čelit a předcházet útokům přicházejícím z kyberprostoru; naléhavě vyzývá členské státy EU, ESVČ a Komisi, aby se zaměřily na to, jak posílit odolnost příslušné infrastruktury; vítá strategii kybernetické bezpečnosti EU; zdůrazňuje, že je nutné podstatně zvýšit schopnosti členských států v oblasti kybernetické obrany; naléhavě vyzývá Evropskou obrannou agenturu, aby zesílila koordinaci činnosti členských států v oblasti kybernetické obrany, a vyzývá členské státy, aby poskytly agentuře EDA prostředky k dosažení tohoto cíle; vyzývá Komisi, aby zajistila aktualizaci nařízení o dvojím užití s cílem zabránit vývozu systémů osobám, které se snaží narušit bezpečnost a kritickou infrastrukturu EU, a aby zabránila vývozu technologií hromadného sledování do zemí s autoritativním režimem; připomíná, že je důležité zachovat rovnováhu mezi ochranou digitální svobody a zajištěním bezpečnosti; |
24. |
vyzývá k nové ucelené migrační politice EU; trvá na tom, že je nutno na základě hlubší spolupráce se zeměmi tranzitu a původu migračních toků řešit základní příčiny nelegální migrace a využít přitom veškeré nástroje politiky a pomoci, včetně rozvojové a obchodní politiky, humanitární pomoci, předcházení konfliktům a řešení krizí ve spojení s potřebou posílit trasy legální migrace; opakuje svůj požadavek, aby byla zvýšena humanitární podpora zemím, které poskytují útočiště uprchlíkům, a aby byly posíleny regionální programy ochrany, které probíhají ve spolupráci s UNHCR v blízkosti regionů původu; zdůrazňuje, že řízení migrace by se mělo stát součástí vnější činnosti EU a mělo by být jednou z priorit spolupráce EU s jejími sousedy na východě a na jihu; zdůrazňuje, že je nutné zabránit ztrátám na životech na hranicích EU; |
25. |
upozorňuje na to, že energetika je stále více používána jako nástroj zahraniční politiky, a připomíná, že spolupráce v oblasti energetiky je jedním ze základních kamenů evropské integrace; zdůrazňuje, že je důležité vybudovat Evropskou energetickou unii s cílem zvýšit provázanost a koordinaci mezi zahraniční a energetickou politikou; zdůrazňuje, že energetická bezpečnost by měla být součástí komplexního přístupu k vnější činnosti EU, a je přesvědčen, že energetická politika musí být v souladu s dalšími prioritními politikami Unie, včetně její bezpečnostní a zahraniční politiky, politiky sousedství, obchodní a rozvojové politiky a také politiky zaměřené na obranu lidských práv; v tomto ohledu poukazuje na to, že je zapotřebí podstatně snížit závislost na Rusku a nalézt alternativní zdroje energie; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a Komisi, aby monitorovaly a zabývaly se otázkou kontroly infrastruktury ze strany subjektů mimo EU, zejména státních podniků, vnitrostátních bank nebo státních fondů ze třetích zemí, které pronikají na energetický trh EU nebo narušují diverzifikaci, včetně odvětví jaderné energetiky; zdůrazňuje, že pravidlům hospodářské soutěže platným na trhu s energií v EU musejí podléhat také energetické podniky mimo EU; |
26. |
vítá zřízení funkce místopředsedy pro energetickou unii a sdělení Komise o evropské strategii energetické bezpečnosti; vyzývá Komisi a členské státy, aby prohloubily spolupráci s cílem provést krátkodobá a dlouhodobá opatření uvedená v této strategii; zdůrazňuje, že je třeba posílit konzistentnost mezi zahraniční politikou EU a dalšími politikami s vnějším rozměrem, jako je energetická politika, a očekává, že nová struktura Komise založená na tematických seskupeních přinese v tomto ohledu výsledky; naléhavě vyzývá k dalším krokům, které by zajistily soulad cílů v oblasti energetické bezpečnosti s dalšími cíli sledovanými EU; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby vypracovala strategické priority vnější energetické politiky, které by byly součástí obecných cílů zahraniční politiky, a aby systematičtěji využívala nástroje zahraniční politiky v oblastech energetické bezpečnosti; |
27. |
zastává názor, že je třeba zavést mechanismus solidarity pro řešení případných přerušení dodávek energie; domnívá se, že je nutné dále rozvíjet propojenou energetickou infrastrukturu a že by se do celounijní energetické sítě měly zapojit všechny části území EU; zdůrazňuje, že za účelem zvýšení energetické nezávislosti EU je nutné urychlit snahu o diverzifikaci dodávek energie v EU; domnívá se, že rozvoj obnovitelných zdrojů energie a energetické účinnosti značným způsobem zvýší důvěryhodnost vnější činnosti EU; zdůrazňuje, že zásadní význam má řádně fungující energetický trh a že je v obecném zájmu EU zajistit, aby mezinárodní trhy s energií byly stabilní a transparentní a aby byly založeny na mezinárodních pravidlech; vyzývá Komisi, aby předložila návrh na komplexní strategii, která by zvýšila bezpečnost dodávek jiných zdrojů než energetických; |
28. |
vítá vstřícný přístup vysoké představitelky, místopředsedkyně Komise Federiky Mogheriniové vůči Parlamentu, jehož cílem je zvýšit její odpovědnost vůči tomuto orgánu; připomíná, že před jejich schválením je nutné strategie zahraniční politiky a mandáty v oblasti SBOP systematicky a aktivně konzultovat s Parlamentem, zejména s jeho Výborem pro zahraniční věci; vyzývá Radu, aby dokončila jednání s Parlamentem o nahrazení interinstitucionální dohody z roku 2002 o přístupu Evropského parlamentu k citlivým informacím Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky; zavazuje se k prohloubení spolupráce s parlamenty členských států, mj. spolupráce v rámci meziparlamentní konference o společné zahraniční a bezpečnostní politice (SZBP) a o bezpečnostní a obranné politice (SBOP) a COSAC, aby byl lépe připraven kontrolovat příslušné zdroje; |
Zachování a posílení evropského politického a právního řádu
29. |
zdůrazňuje, že je nutné upevnit EU a zvýšit její integrační schopnost, jež je jedním z kodaňských kritérií; znovu poukazuje na perspektivu přistoupení všech kandidátských zemí a dalších potenciálních kandidátských zemí k EU v souladu s prohlášením ze Soluně z roku 2003, která se zakládá na splnění kodaňských kritérií, a podporuje pokračování v jednáních o rozšíření Unie; souhlasí v této souvislosti s přístupem Komise, který spočívá v tom, že se základními reformami v oblasti právního státu, veřejné správy a správy ekonomických záležitostí zabývá již na začátku procesu rozšiřování; znovu opakuje, že každá země bude posuzována podle svých vlastních zásluh, a domnívá se, že v případě, že EU považuje míru sladění právních předpisů určité země s právními předpisy EU za uspokojivou, mělo by dojít k zahájení nebo pokračování přístupových jednání, protože to má zásadní význam pro zachování důvěryhodnosti EU jako celku; podtrhuje důležitost spolupráce s kandidátskými zeměmi v oblasti vnější politiky a poukazuje na význam jejího sbližování s SZBP; |
30. |
zastává názor, že je zapotřebí obecné politické strategie zaměřené na obnovu evropského politického řádu, který byl stanoven Helsinským závěrečným aktem v roce 1975 a který zavazuje všechny evropské státy, včetně Ruska; trvá na tom, že tento řád je založen na dodržování lidských práv, práv menšin a základních svobod, suverenity, nezávislosti a územní celistvosti států a mírovém řešení konfliktů; považuje vývoj konstruktivního dialogu s Ruskem a dalšími státy v sousedství EU o spolupráci v zájmu upevnění tohoto řádu za důležitý základ míru a stability v Evropě za podmínky, že Rusko bude respektovat mezinárodní právo a plnit své závazky týkající se Gruzie, Moldavska a Ukrajiny, včetně stažení z Krymu; |
31. |
zastává názor, že je zapotřebí zaujmout nový přístup ve vztazích EU s jejími východními sousedy na základě zásluh, rozlišování a zásady „více za více“; domnívá se, že podpora těchto států, které se chtějí přiblížit EU, musí být hlavní prioritou zahraniční politiky EU a že důležitou reakcí zaměřenou na zkrocení ruských ambicí v jeho sousedství je investovat do nezávislosti, suverenity, hospodářského rozvoje a další demokratizace těchto zemí; je oddán evropské perspektivě východních sousedů EU a připomíná, že podle článku 49 mohou stejně jako kterýkoli jiný evropský stát požádat o vstup do Evropské unie za předpokladu, že budou splňovat Kodaňská kritéria a dodržovat zásady demokracie, respektování základních svobod, lidských práv a práv menšin a zajistí právní stát; |
32. |
vítá podepsání a ratifikaci příslušných zemí Evropským parlamentem a parlamenty členských států a předběžné uplatňování dohod o přidružení, včetně prohloubené a komplexní dohody o volném obchodu s Gruzií, Moldavskou republikou a Ukrajinou, což představuje významný krok směrem k jejich sblížení s EU; zastává názor, že proces přidružení by měly příslušné státy využít k modernizaci demokratické správy, k upevnění právního státu, k reformě veřejné správy a k provedení hospodářských a strukturních reforem, což by byl významný krok na cestě k jejich politickému, hospodářskému, sociálnímu a ekologickému sblížení s EU; naléhá, aby na podporu těchto reforem došlo k výraznému zvýšení politické podpory a finanční a technické pomoci; trvá však na přísném dodržení podmínek a na nutnosti zaručit zodpovědnost za vynaložené prostředky a dosáhnout významných úspěchů ve snižování korupce; vítá provedení a výsledky parlamentních voleb na Ukrajině a v Moldavské republice v říjnu, resp. v prosinci 2014, které proběhly v souladu s mezinárodními demokratickými normami; |
33. |
vyzývá k úzkému zapojení těch východních sousedů EU, kteří s ní ještě neuzavřeli dohodu o přidružení nebo stojí o prohloubení a upevnění vztahů v různých rámcích, mj. na základě podpory dvoustranné spolupráce v oblastech společného zájmu; připomíná však, že pomoc EU může být účinná pouze tehdy, pokud s ní budou partnerské státy, které musejí dodržovat své povinnosti v rámci mezinárodního práva, dostatečně ztotožněny a budou respektovat evropské hodnoty; |
34. |
naléhavě vyzývá Rusko, aby dodržovalo své závazky a právní povinnosti, včetně těch, které jsou zakotveny v Chartě OSN, Pařížské chartě, Helsinském závěrečném aktu v rámci OBSE, memorandu z Budapešti a ve Smlouvě o přátelství, spolupráci a partnerství mezi Ruskem a Ukrajinou; ostře odsuzuje to, že Rusko přímou vojenskou agresí a hybridní válkou proti Ukrajině porušilo mezinárodní právo, což vedlo k tisícům vojenských i civilních obětí a dále k nezákonné anexi a okupaci Krymu a k podobným akcím, jaké se konaly ve vztahu k Abcházii a Jižní Osetii, což jsou gruzínská území; zdůrazňuje alarmující zhoršení situace, pokud jde o dodržování lidských práv, svobodu vyjadřování a svobodu sdělovacích prostředků na Krymu; naléhavě vyzývá Rusko, aby omezilo počet svých vojsk, stáhlo je z ukrajinského území a znovu nastolilo status quo před anexí; vítá snahu o dosažení komplexní dohody v Minsku dne 12. února 2015 a vyzývá k jejímu okamžitému a neomezenému uplatňování; odmítá jako nelegitimní prezidentské a parlamentní volby, které se uskutečnily v Doněcku a Luhansku 2. listopadu 2014; |
35. |
schvaluje sankce, které přijala EU v reakci na ruskou agresi na Ukrajině, a zdůrazňuje, že je lze odstupňovat a odvolat zejména v závislosti na naplňování minských dohod, ale mohly by být také zpřísněny, pokud by Rusko nadále neplnilo své mezinárodní závazky; vyzývá Komisi, aby sledovala jejich jednotné uplatňování; |
36. |
zdůrazňuje, že je třeba, aby EU a její členské státy prokazovaly solidaritu a vystupovaly vůči Rusku jednotně; vyzývá kandidátské země, aby sladily svou zahraniční politiku vůči Rusku s politikou EU; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby vypracovala společnou strategii vůči Rusku s cílem dosáhnout závazku ze strany Ruska, že bude usilovat o mír a stabilitu v Evropě, včetně bezpodmínečného respektování suverenity svých sousedů a jejich územní celistvosti; domnívá se, že dobrý vztah Ruska a EU založený na dodržování mezinárodního práva a dalších mezinárodních závazků by byl ve společném zájmu, a doufá, že Rusko dodržováním mezinárodního práva ukáže, že je otevřeno takovému vývoji; |
37. |
zdůrazňuje, že je nutné postupovat jednotně vůči dezinformační kampani a propagační činnosti, kterou Rusko provozuje jak v EU, tak i mimo Unii; naléhavě vyzývá ESVČ a Komisi, aby předložily akční plán, který by obsahoval konkrétní opatření proti ruské propagandě; v této věci vyzývá ke spolupráci se špičkovým strategickým komunikačním centrem NATO; |
38. |
naléhavě vyzývá vedoucí představitele EU a členské státy, aby zaručily bezpečnost a svobodu křesťanů a jiných náboženských a etnických menšin, které čelí rostoucí diskriminaci a pronásledování a ocitly se v křížové palbě; vyzývá ESVČ a členské státy, aby zajistily, aby budoucí dvoustranné dohody obsahovaly účinné mechanismy dohledu v oblasti ochrany lidských práv náboženských menšin a účinného uplatňování pokynů EU na podporu a ochranu svobody náboženského vyznání nebo přesvědčení; |
Podpora bezpečnosti a stabilizace v jižním sousedství
39. |
trvá na tom, že je nutné zásadním způsobem zrevidovat politiku EU vůči jejím jižním sousedům, pro niž by měly být příznačné přiměřené rozpočtové zdroje a rozvoj a provádění komplexní strategie zaměřující se na nástroje EU a rozpočtové prostředky na podporu budování funkčních a inkluzivních států, které by byly schopny zajistit bezpečnost pro své občany, prosazovat demokracii, čelit náboženskému extremismu, dodržovat lidská práva, chránit náboženské a etnické menšiny a posílit právní stát, což je klíčovým předpokladem pro investice a hospodářský rozvoj; upozorňuje na nevyužitý potenciál přeshraničního obchodu v tomto regionu; trvá na úzké spolupráci s orgány příslušných zemí při řízení migračních toků při současném dodržování lidských práv a mezinárodního práva; |
40. |
zdůrazňuje, že EU musí při poskytování pomoci a podpory prosadit určité podmínky, neboť programy pomoci a podpory pro občanskou společnost je možné udržet jen za předpokladu, že budou na nejvyšší politické úrovni stanoveny jasné podmínky; |
41. |
trvá na tom, že revidovaný přístup EU k jejím jižním sousedům by se měl zakládat na rozlišování a zásadě „víc za víc“, podle níž by EU měla poskytnout dodatečnou podporu těm partnerským vládám, které jsou odhodlány k provádění demokratizace a dosahují v této oblasti výrazného pokroku, jako je tomu v případě Tuniska, Jordánska a Maroka; |
42. |
vyjadřuje politování nad nedávným zhoršením vztahů mezi EU a Tureckem a vyzývá, aby bylo obnoveno úsilí, které by podpořilo pevnější partnerství s cílem řešit společné náročné úkoly v bezpečnostní a humanitární oblasti v jižním Středomoří; dále naléhavě vyzývá Turecko, aby pracovalo na reformách, které by byly plně v souladu s normami v oblasti lidských práv, včetně svobody tisku, demokracie, rovnosti a právního státu; |
43. |
naléhavě žádá vedení EU, aby v úzké spolupráci se Spojenými státy a hlavními velmocemi (např. s Ruskem a Čínou) vypracovalo strategii, která by přiměla regionální subjekty (včetně Turecka, Iráku, Izraele, Jordánska, Egypta, vlád Rady pro spolupráci v Zálivu, Iránu, Ligy arabských států a kurdských sil) ke sjednocení, aby došlo k ukončení zástupných (tzv. proxy) válek a k zastavení finanční podpory fundamentalistů a aby se našlo řešení pro mír a stabilitu v této oblasti, především s cílem ukončit válku v Sýrii a Iráku; zdůrazňuje, že je nutné, aby byla zachována územní celistvost a národní jednota Libye a naléhavě žádá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby dala podnět k většímu zapojení regionálních subjektů do urovnávání a řešení konfliktů v úzké spolupráci s OSN; vítá probíhající jednání skupiny E3+3 s Íránem a doufá, že povedou k vzájemně přijatelné dohodě, která by zajistila výlučně mírový charakter íránského jaderného programu a v dlouhodobém horizontu by pro Írán znamenala vyhlídky na plnou reintegraci do mezinárodního společenství; podporuje účast vysoké představitelky, místopředsedkyně Komise a všech stran zapojených do mírového procesu na Blízkém východě při hledání komplexního, konstruktivního a trvalého řešení konfliktu na Blízkém východě, které by bylo přijatelné pro obě strany; zdůrazňuje, že nedostatek pokroku při jednání o uspořádání, které by spočívalo v existenci dvou států v hranicích z roku 1967, vede pouze k dalšímu násilí a krveprolévání; |
44. |
vítá prohlášení vysoké představitelky, místopředsedkyně Komise o otevření kanceláře v Arbílu v iráckém Kurdistánu a naléhavě žádá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a ESVČ, aby tuto kancelář otevřely co nejdříve; zdůrazňuje, že EU by to umožnilo získávat informace přímo na místě, zlepšit spolupráci s místními subjekty, lépe vyhodnocovat a koordinovat humanitární a vojenskou reakci a zvýšit svou viditelnost v oblasti; |
45. |
vyzývá k tomu, aby byl jmenován zvláštní poradce, který by posoudil přínos otevření stálého diplomatického zastoupení EU v Íránu; |
46. |
zastává názor, že trestná činnost a kruté násilí páchané džihádistickými teroristickými skupinami, které jsou spojovány s tzv. Islámským státem (IS), představují závažnou hrozbu pro širší oblast Blízkého východu a severní Afriku, Evropu a potenciálně pro celosvětový mír a stabilitu; podporuje celosvětovou koalici proti IS a snahy bojovat proti IS vojenskými prostředky; vítá v této souvislosti příspěvek členských států EU a vybízí k užší a účinnější celosvětové spolupráci a dialogu, aby bylo možné společně toto riziko vyhodnotit; naléhá, aby byl vyvinut silný regulační tlak v celosvětovém měřítku, který by připravil džihádisty o příjmy z ropy, a aby byly za finanční transakce v jejich prospěch celosvětově uplatňovány přísné tresty; v této souvislosti poukazuje na to, že džihádistické skupiny získávají finanční prostředky také od některých arabských zemí a že EU by měla tyto země vyzvat, aby prokázaly větší důslednost; upozorňuje na naléhavou potřebu bojovat proti používání Internetu džihádistickými skupinami, které má za cíl nábor nových členů a propagandu; trvá na tom, že je nutné zintenzivnit mezinárodní spolupráci i spolupráci uvnitř EU zaměřenou na předcházení tomu, aby extrémisté cestovali do Sýrie a Iráku a zapojovali se do džihádistických bojů, mj. na základě investování do programů na prevenci národní radikalizace a na deradikalizaci v členských státech; vyzývá členské státy, aby zavedly způsoby, které by v rámci pravomocí jejich vnitrostátních systémů trestního práva přivedly vracející se evropské bojovníky před soud; připomíná nutnost užší spolupráce a koordinace mezi Tureckem a EU; |
47. |
naléhavě vyzývá země v regionu, aby se i nadále účastnily války proti terorismu a zdržovaly se akcí, které by mezi nimi mohly způsobit napětí, třenice nebo krize a dále zkomplikovat boj mezinárodního společenství proti IS; |
48. |
odsuzuje brutální násilí, které používá Asadův režim proti syrským občanům, a vyzývá k zintenzivnění tlaku, který by přinesl skutečnou politickou transformaci v Sýrii, včetně větší podpory umírněné syrské opozice; |
49. |
poukazuje na to, že v mnoha oblastech musí mít vnější politika Unie vůči jižnímu sousedství vazbu také na Afriku; domnívá se, že Afrika, zejména oblast Sahelu a Sahary, je ve stavu strategického ohrožení, a vyzývá EU, aby na tuto hrozbu přiměřeným způsobem zareagovala, mj. na základě opatření v oblasti hospodářského rozvoje, demokracie, právního státu, vzdělávání a bezpečnosti; poukazuje na to, že neustále narůstá trestná činnost teroristů z al-Káidy islámského Maghrebu (AQMI), Al-Mourabitoun vytvořený fúzí Hnutí pro jednotu a džihád v západní Africe (MUJAO) s Brigádou maskovaných Mochtara Belmochtara, a Boko Haram; zdůrazňuje, že je nutné řídit se doporučeními evropské strategie na podporu bezpečnosti a rozvoje v oblasti Sahelu a vyzývá Komisi, aby tuto strategii vyhodnotila; |
50. |
zdůrazňuje význam Jordánska a Libanonu coby stabilních partnerů na Blízkém východě; připomíná, že tyto dvě země čelí rostoucí vlně uprchlíků, což představuje velké socioekonomické problémy; vyjadřuje pochvalu sousedním zemím, které neustále poskytují pomoc uprchlíkům z Iráku a ze Sýrie; naléhavě vyzývá vedení EU, aby iniciovalo celosvětové úsilí, mj. ze strany regionálních mocností, s cílem výrazně zvýšit příliv humanitární pomoci civilistům postiženým v důsledku konfliktu v Sýrii a v Iráku a násilí páchaného Islámským státem, zejména aby se dostalo podpory uprchlíkům a byla poskytnuta přímá finanční podpora všem státům v této oblasti, které poskytují útočiště uprchlíkům, s cílem podpořit sociální integraci a zabránit marginalizaci; |
51. |
naléhavě vyzývá EU, aby zajistila, aby spolupráce s třetími zeměmi v boji proti terorismu šla ruku v ruce s dodržováním zásad právního státu a všeobecných lidských práv; |
Posilování světového řádu založeného na spolupráci a dohodnutých pravidlech
52. |
je přesvědčen, že USA jsou klíčovým strategickým partnerem EU, a vybízí k užší koordinaci zahraniční politiky EU s USA na rovném základě v zájmu podpory mezinárodního práva a ke sledování společného přístupu k problémům v sousedství EU a na globální úrovni; zdůrazňuje strategickou povahu Transatlantického obchodního a investičního partnerství, které má možnost umožnit transatlantickým partnerům stanovit globální standardy týkající se práce, zdraví, životního prostředí a duševního vlastnictví a zvýšit globální řízení; vyzývá v této souvislosti k větší otevřenosti a transparentnosti vyjednávání k zapojení všech zúčastněných stran do všech fází procesu; je přesvědčen, že Latinská Amerika je pro EU důležitým partnerem a že by měly být vytvořeny různé způsoby třístranné transatlantické spolupráce; |
53. |
zdůrazňuje potřebu zapojit se do strategické spolupráce a partnerství s různými zeměmi na základě jasného programu a přezkoumat současná strategická partnerství s ohledem na dopad jejich politiky; |
54. |
vítá závěry summitu NATO konaného v září 2014 ve Walesu a vyzývá k jejich naplňování; je přesvědčen, že by mělo dojít k prohloubení spolupráce mezi EU a NATO a k užšímu plánování a koordinaci koncepce inteligentní obrany NATO a společného využívání a sdílení zdrojů v EU, aby nedocházelo ke zdvojování a aby byly co nejlépe využity skrovné zdroje, které jsou k dispozici; znovu poukazuje na potřebu respektovat bezpečnostní politiku těch členských států EU, které nejsou členy NATO; |
55. |
zdůrazňuje, že je v koordinaci s USA zapotřebí vypracovat strategii EU, která by se zabývala tím, jak s Ruskem, Čínou, Indií a dalšími hlavními velmocemi sdílet odpovědnost za mír a stabilitu globálního politického a ekonomického řádu; v rámci této strategie poukazuje na význam rozšíření vztahů se stěžejními státy v Asii i s regionálními organizacemi, jako je ASEAN; |
56. |
vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby posílila zahraniční politiku EU ve vztahu k Asii, především ve vztahu k Číně a Indii; naléhavě vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby zajistila každoroční konání dvoustranných summitů s Čínou a Indií, které by přinesly hmatatelné výsledky; |
57. |
zdůrazňuje, že mír a stabilita v asijsko-tichomořském regionu, především v oblasti Východočínského a Jihočínského moře, jsou pro EU strategicky významné; naléhavě vyzývá všechny strany, které se v tomto regionu angažují, aby své neshody řešily mírovou cestou a v souladu s mezinárodním právem a aby při využívání přírodních a mořských zdrojů mezi sebou spolupracovaly; je zastáncem myšlenky, aby se evropské politiky vypracovávaly a prosazovaly na základě podpory strategie aktivní prevence konfliktů a jejich mírového řešení; zastává názor, že EU má značný zájem na tom, aby východní Asie i nadále rostla a prosperovala; zdůrazňuje, že je nutné prohloubit hospodářské partnerství EU se všemi asijsko-tichomořskými zeměmi, tak aby byl zachován trvalý mír, stabilita a prosperita; vítá povzbudivé zlepšení ve vztazích mezi kontinentální Čínou a Tchaj-wanem, ke kterému došlo za posledních šest let, a vyzývá všechny strany k podniknutí dalších kroků, které by usnadnily jejich mírový rozvoj; |
58. |
vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a členské státy EU, aby dojednávanému jadernému odzbrojení a politice v oblasti kontroly zbraní daly nový a silný podnět; vítá nadcházející přezkum Smlouvy o nešíření jaderných zbraní, který proběhne na půdě OSN, jako zásadní krok k mezinárodnímu míru a bezpečnosti a naléhavě vyzývá členské státy, aby při jednáních zaujaly koordinovaný a proaktivní postoj; vítá vstup Smlouvy o obchodu se zbraněmi v platnost a žádá její efektivní a neomezené uplatňování; vyzývá k vytvoření orgánu EU pro obchod se zbraněmi, který by pomáhal členským státům s výkladem norem stanovených ve společném postoji EU ve věci vývozu zbraní a zajistil by jejich důsledné a přísné dodržování; zdůrazňuje potřebu lepších následných kontrol týkajících se použití vyvážených zbraní; |
59. |
prohlašuje, že EU, které se v minulosti dařilo v konkrétních případech úspěšné bojovat proti trestu smrti, by měla zastávat rozhodnější stanovisko; vyzývá orgány a členské státy, aby zachovaly své odhodlání řešit tuto otázku a svou politickou vůli a zintenzivnily je, abychom se konečně dočkali toho, že ke zrušení trestu smrti dojde na celém světě; |
60. |
znovu upozorňuje, že je nutné reformovat Radu bezpečnosti OSN, aby mohla lépe reagovat na realitu dnešních dní v celosvětovém měřítku; naléhavě vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby se touto otázkou prioritně zabývala a zahájila celoevropskou diskuzi o reformě RB OSN; v této souvislosti zdůrazňuje, že EU by se měla stát řádným členem OSN; |
61. |
znovu připomíná, že je třeba, aby EU hrála vedoucí roli při prosazování všeobecného podpisu a ratifikace Římského statutu a aby dále posilovala a podporovala Mezinárodní trestní soud; |
62. |
připomíná, že EU se důrazně zavázala bojovat proti beztrestnosti a podporovat celosvětovou platnost Římského statutu, kterým byl zřízen Mezinárodní trestní soud (MTS); vítá nedávnou ratifikaci Římského statutu Palestinou; |
63. |
vyzývá k vytvoření ucelené strategie klimatické bezpečnosti EU, která by se zabývala strategickými a politickými důsledky změny klimatu a umožnila EU reagovat na geopolitickou nestabilitu vyvolanou změnou klimatu a připravit se na ni a která by věnovala zvláštní pozornost spolupráci s rozvojovými zeměmi a se zeměmi, jež jsou změnou klimatu nejvíce zasaženy; uznává význam nadcházejícího pařížského summitu o změně klimatu; vyzývá ESVČ, aby se přednostně zabývala cíli v oblasti změny klimatu s cílem získat podporu pro solidní a komplexní dohodu; vyzývá k diskuzi o do budoucna orientované strategii, jak si poradit s migrací, která nastane v důsledku změny klimatu; |
64. |
vyzývá EU a členské státy, aby pozitivním a koordinovaným způsobem přispěly ke koncepci rozvojové agendy po roce 2015, a poukazuje na významnou roli, kterou hraje vysoká představitelka, místopředsedkyně Komise při zajišťování vedoucí úlohy EU v rámci těchto jednání; zdůrazňuje, že nový rámec by měl řešit strukturální příčiny chudoby, nerovnost a násilí posílením účinných demokratických orgánů podporujících začlenění a zlepšením řádné veřejné správy a právního státu; |
o
o o
65. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, místopředsedkyni Komise, Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálnímu tajemníkovi OSN, generálnímu tajemníkovi NATO, předsedovi Parlamentního shromáždění NATO, úřadujícímu předsedovi OBSE, předsedovi Parlamentního shromáždění OBSE, předsedovi Výboru ministrů Rady Evropy a předsedovi Parlamentního shromáždění Rady Evropy. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/141 |
P8_TA(2015)0076
Výroční zpráva o lidských právech a demokracii ve světě v roce 2013 a o politice Evropské unie v této oblasti
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o výroční zprávě o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013 a o politice Evropské unie v této oblasti (2014/2216(INI))
(2016/C 316/18)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv a další smlouvy a nástroje OSN týkající se lidských práv, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o právech dítěte a na své usnesení ze dne 27. listopadu 2014 k 25. výročí této úmluvy (1), |
— |
s ohledem na Deklaraci tisíciletí Organizace spojených národů ze dne 8. září 2000 (2), její program rozvoje po roce 2015 a usnesení jejího Valného shromáždění, |
— |
s ohledem na Evropskou úmluvu o lidských právech, |
— |
s ohledem na články 2, 3 a 21 Smlouvy o Evropské unii (SEU), |
— |
s ohledem na článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na strategický rámec EU a akční plán EU pro lidská práva a demokracii (3) přijaté Radou pro zahraniční věci dne 25. června 2012, |
— |
s ohledem na výroční zprávu EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013 přijatou Radou dne 23. června 2014, |
— |
s ohledem na výroční zprávu o hlavních aspektech a základních volbách SZBP v roce 2013 schválenou Radou dne 22. července 2014, |
— |
s ohledem na výroční zprávu Komise z roku 2014 o politikách rozvoje a vnější pomoci Evropské unie a o jejich provádění v roce 2013 (COM(2014)0501), která byla přijata dne 13. srpna 2014, a na doprovodné dokumenty, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. prosince 2013 o výroční zprávě o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2012 a politice Evropské unie v této oblasti (4), |
— |
s ohledem na obecné zásady Evropské unie v oblasti lidských práv, |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 23. června 2014 u příležitosti 10. výročí vydání obecných zásad EU týkajících se obránců lidských práv, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o politikách EU na podporu obhájců lidských práv (5), |
— |
s ohledem na naléhavá usnesení týkající se případů porušování lidských práv, demokracie a zásad právního státu, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2014 o prioritách EU pro 25. zasedání Rady OSN pro lidská práva (6), |
— |
s ohledem na své doporučení Radě ze dne 2. dubna 2014 týkající se 69. zasedání Valného shromáždění OSN (7), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. listopadu 2011 o podpoře EU Mezinárodnímu trestnímu soudu: čelit problémům a překonávat potíže (8), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. července 2014 o zločinu agrese (9), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 7. července 2011 o vnější politice EU na podporu demokracie (10), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. června 2013 o svobodě tisku a sdělovacích prostředků ve světě (11), |
— |
s ohledem na společné sdělení Komise a místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ze dne 8. března 2011 nazvané Partnerství pro demokracii a sdílenou prosperitu s jižním Středomořím (COM(2011)0200), |
— |
s ohledem na rezoluci Valného shromáždění OSN ze dne 20. prosince 2012 o moratoriu na používání trestu smrti (12), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. března 2014 o celosvětovém vymýcení mučení (13), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o provádění nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání (14), |
— |
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325, 1820, 1888, 1889 a 1960 o ženách, míru a bezpečnosti, |
— |
s ohledem na zprávu o ukazatelích EU pro účely komplexního přístupu k provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a 1820 o ženách, míru a bezpečnosti ze strany EU, která byla přijata Radou dne 13. května 2011, |
— |
s ohledem na obecné zásady v oblasti podnikání a lidských práv: provádění rámce „Chránit, dodržovat a napravovat“, schválené v rezoluci Rady OSN pro lidská práva č. 17/4 ze dne 16. června 2011, |
— |
s ohledem na obecné pokyny pro odvětví informačních a komunikačních technologií pro provádění obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv, které Komise zveřejnila dne 17. června 2013, |
— |
s ohledem na usnesení Rady pro lidská práva OSN ze dne 26. června 2014 vyzývající k vytvoření mezivládní pracovní skupiny s neomezeným složením, jež bude pověřena „vypracováním mezinárodně právně závazného nástroje, který by v rámci mezinárodního práva v oblasti lidských práv upravoval činnost nadnárodních společností a dalších podniků“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o sociální odpovědnosti podniků v mezinárodních obchodních dohodách (15), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 14. února 2006 o doložce o lidských právech a demokracii v dohodách Evropské unie (16), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o lidských právech, sociálních a environmentálních normách v mezinárodních obchodních dohodách (17), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o politikách mezinárodního obchodu v kontextu naléhavých otázek spojených se změnou klimatu (18), |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 14. května 2012 na téma „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: agenda pro změnu“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2014 o EU a globálním rámci pro rozvoj po roce 2015 (19), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 10. října 2013 o diskriminaci na základě příslušnosti ke kastě (20), |
— |
s ohledem na společné sdělení Komise a místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Evropské unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku ze dne 5. března 2014 nazvané „Zodpovědné získávání nerostných surovin pocházejících z oblastí postižených konfliktem a vysoce rizikových oblastí: úsilí o vytvoření integrovaného přístupu EU“ (JOIN(2014)0008), |
— |
vzhledem k Úmluvě OSN proti korupci (UNCAC); |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 8. října 2013 o korupci ve veřejném a soukromém sektoru: dopad na lidská práva ve třetích zemích (21), |
— |
s ohledem na závěry Rady o komplexním přístupu EU ze dne 12. května 2014, |
— |
s ohledem na své doporučení Radě ze dne 18. dubna 2013 k zásadě OSN „odpovědnost za ochranu“ (R2P) (22), |
— |
s ohledem na článek 52 a. čl. 132 odst. 2 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a na stanoviska Výboru pro rozvoj a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A8-0023/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že článek 21 Smlouvy o Evropské unii (SEU) posílil závazky EU týkající se rozvoje společné zahraniční a bezpečnostní politiky řízené zásadami demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, rovnosti a solidarity, prosazování mezinárodního práva a spravedlnosti s ohledem na zásady Charty OSN, Listiny základních práv Evropské unie a mezinárodního práva; vzhledem k tomu, že v souladu s článkem 6 SEU „Unie přistoupí k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod“; |
B. |
vzhledem k tomu, že článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) stanoví, že společná obchodní politika má vycházet ze zásad a cílů vnější činnosti Unie; |
C. |
vzhledem k tomu, že úcta k všeobecné platným a nedělitelným lidským právům a jejich podpora a ochrana jsou jádrem zahraniční a bezpečnostní politiky EU; vzhledem k tomu, že univerzálnost lidských práv je vážně ohrožena řadou autoritářských režimů, zejména na mnohostranných fórech; |
D. |
vzhledem k tomu, že více než polovina obyvatel světa žije stále v nedemokratických režimech a že svoboda na celém světě v posledních letech stále více upadá; |
E. |
vzhledem k tomu, že demokratické režimy se vyznačují nejen pořádáním voleb, ale i dodržováním právního státu, svobody projevu, dodržováním lidských práv, nezávislým systémem soudů a nestrannou správou; |
F. |
vzhledem k tomu, že důvěryhodnost EU se v rámci jejích vnějších vztahů a na mezinárodním poli zvýší, bude-li ve svých vnitřních a vnějších politikách důsledněji zohledňovat problematiku demokracie a lidských práv; |
G. |
vzhledem k tomu, že nová místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Unie pro zahraniční záležitosti a bezpečnostní politiku uvedla, že lidská práva budou patřit mezi její absolutní priority a že má v úmyslu stav lidských práv používat jako ukazatel ve všech svých kontaktech se třetími zeměmi; vzhledem k tomu, že taktéž opětovně potvrdila, že EU je odhodlána prosazovat lidská práva ve všech oblastech zahraničních vztahů, a to bezvýjimečně; vzhledem k tomu, že přijetí nového akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii a obnovení mandátu zvláštního zástupce EU pro lidská práva se dostanou na program jednání EU na začátku roku 2015; |
H. |
vzhledem k tomu, že dne 23. června 2014 Rada přijala výroční zprávu EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013, která zahrnuje celý první rok uplatňování strategického rámce a akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii; vzhledem k tomu, že rok 2013 byl taktéž prvním uceleným rokem výkonu nového mandátu zvláštního zástupce Evropské unie pro lidská práva; vzhledem k tomu, že úkolem nositele této funkce by mělo být pomáhat Unii koordinovat její činnost tak, aby její snaha prosazovat dodržování lidských práv všude na světě, a zejména práv žen, byla zřetelnější a viditelnější; |
I. |
vzhledem k tomu, že výroční zpráva EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013 a následující události, k nimž došlo v období, které již zpráva nepokrývá, důrazně připomínají vysoký počet obětí v důsledku porušování lidských práv; vzhledem k tomu, že kvůli porušování lidských práv ve třetích zemích vznikají EU nepříznivé důsledky, neboť je povinna reagovat na případy, kdy porušování lidských práv a absence legitimní demokratické účasti občanů vedou k nestabilitě, zhroucení států, humanitárním krizím a ozbrojeným konfliktům; |
J. |
vzhledem k tomu, že závazek EU prosazovat účinný multilateralismus, v němž ústřední roli hraje OSN, je nedílnou součástí vnější politiky Unie a vychází z přesvědčení, že multilaterální systém založený na univerzálních pravidlech a hodnotách je nejvhodnějším nástrojem k řešení celosvětových krizí, náročných úkolů a hrozeb; |
K. |
vzhledem k tomu, že EU a její členské státy jsou od prvopočátku věrnými spojenci Mezinárodního trestního soudu (ICC), jemuž poskytují finanční, politickou, diplomatickou a logistickou podporu, prosazují všeobecnou platnost Římského statutu a hájí bezúhonnost tohoto soudu v zájmu posílení jeho nezávislosti; |
L. |
vzhledem k tomu, že Parlament ve svém usnesení ze dne 17. července 2014 potvrdil, že rozhodně podporuje změny Římského statutu Mezinárodního trestního soudu přijaté v Kampale, včetně úprav týkajících se zločinu agrese, a všechny členské státy EU vyzval, aby tyto změny ratifikovaly a zapracovaly je do svých vnitrostátních právních předpisů; vzhledem k tomu, že úpravy týkající se zločinu agrese přispějí k dodržování zásad právního státu na mezinárodní úrovni a k světovému míru a bezpečnosti tím, že budou odrazovat od nezákonného použití síly, a tak aktivně přispívat k prevenci takových zločinů a k upevnění trvalého míru; |
M. |
vzhledem k tomu, že 59. zasedání Komise OSN pro postavení žen, které se uskuteční v New Yorku od 9. do 20. března 2015, se soustředí na opatření, která je třeba přijmout v návaznosti na Pekingské prohlášení a Pekingskou akční platformu, včetně stávajících problémů, které brání jejich realizaci, a tak dosažení rovnoprávného postavení žen a mužů a emancipaci žen, a dále na příležitosti, které pro genderovou rovnoprávnost a emancipaci žen nabízí program rozvojových cílů tisíciletí v období po roce 2015; |
N. |
vzhledem k tomu, že bezplatné základní vzdělání pro všechny děti je základním právem, které stanoví Úmluva OSN o právech dítěte z roku 1989; vzhledem k tomu, že vzdělání dětí a dospělých pomáhá snižovat chudobu a dětskou úmrtnost a podporuje osvědčené postupy v oblasti životního prostředí; vzhledem k tomu, že přístup ke vzdělání pro všechny je svou podstatou spojen s cílem rozvojových cílů tisíciletí v oblasti rovnosti pohlaví, zejména pokud jde o dokončení základního cyklu vzdělání; vzhledem k tomu, že tohoto cíle nebylo ještě zdaleka dosaženo; |
O. |
vzhledem k tomu, že mezi nejzranitelnější společenské skupiny v době ozbrojeného konfliktu patří ženy a děti, včetně žen a dětí z řad uprchlíků, žadatelů o azyl a osob bez státní příslušnosti a vzhledem k tomu, že se výrazně zvyšují rizika, jimž musí během humanitárních krizí čelit dospívající dívky z řad vysídlených osob; |
P. |
vzhledem k tomu, že veškeré formy diskriminace žen a násilí páchaného na ženách, včetně sexuálního zneužívání, mrzačení ženských pohlavních orgánů, nuceného sňatku, tzv. zločinů ze cti, komerčního sexuálního vykořisťování žen a domácího násilí, by nikdy neměly být ospravedlňovány jakýmikoli politickými, sociálními, náboženskými nebo kulturními důvody nebo na základě všeobecně rozšířených či kmenových tradic; |
Q. |
vzhledem k tomu, že existuje jasná spojitost mezi korupcí a porušováním lidských práv; vzhledem k tomu, že korupce ve veřejném a soukromém sektoru vytváří a zhoršuje nerovnost a diskriminaci, a brání tak rovnému požívání občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv; vzhledem k tomu, že je prokázáno, že korupce je často spojena s porušováním lidských práv, zneužíváním pravomocí a nedostatečnou odpovědností vůči veřejnosti; |
R. |
vzhledem k tomu, že pracovní a odborová práva jsou na celém světě vystavena vážným útokům a že způsoby fungování podniků mají zásadní dopad na práva pracovníků, komunit a spotřebitelů v Evropě i jinde ve světě; vzhledem k tomu, že mezinárodní právní předpisy v oblasti lidských práv stanoví, že státy jsou povinny chránit lidská práva, dále zajistit, aby podniky v jejich jurisdikci neporušovaly tato práva, a zaručit, aby oběti měly k dispozici účinné nápravné prostředky; |
S. |
vzhledem k tomu, že podnikatelské prostředí hraje významnou úlohu při podpoře lidských práv, a vzhledem k tomu, že tyto snahy jsou velmi žádoucí a měly by být podporovány ze strany orgánů veřejné správy na celém světě; vzhledem k tomu, že podpora lidských práv by měla být považována za platformu ke spolupráci mezi vládou a soukromým sektorem; |
T. |
vzhledem k tomu, že zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) používaný pro třetí země vyžaduje doložku o dodržování mezinárodních úmluv o lidských právech a o pracovních právech; |
U. |
vzhledem k tomu, že článek 16 Všeobecné deklarace lidských práv stanoví, že plnoletí muži a ženy mají právo bez jakéhokoli omezení z důvodů rasové, národnostní nebo náboženské příslušnosti uzavřít sňatek a založit rodinu a že požívají stejných práv v manželství a při jeho rozvázání, a že do manželství se vstupuje pouze na základě svobodného a plného souhlasu budoucích manželů; |
V. |
vzhledem k tomu, že článek 14 Všeobecné deklarace lidských práv uznává právo každé osoby vyhledat azyl v jiných zemích z důvodu perzekuce; vzhledem k tomu, že podle Úmluvy OSN o právním postavení uprchlíků mají všichni uprchlíci nárok na zvláštní ochranu a že žádný stát nemůže uprchlíka vyhostit ani vrátit na území, kdy je pronásledován nebo kde je ohrožen jeho život nebo svoboda; |
W. |
vzhledem k tomu, že článek 18 Všeobecné deklarace lidských práv zakotvuje svobodu myšlení, svědomí a náboženství; vzhledem k tomu, že prudce narůstá množství incidentů týkajících se svobody náboženství nebo víry a je to mimo jiné důsledkem stále většího počtu konfliktů s náboženským rozměrem; |
X. |
vzhledem k tomu, že článek 25 Všeobecné deklarace lidských práv OSN stanoví právo každého „na takovou životní úroveň, která by byla s to zajistit jeho zdraví a blahobyt i zdraví a blahobyt jeho rodiny“, v níž mateřství a dětství mají nárok na zvláštní péči, počítajíc v to zejména lékařskou péči; vzhledem k 25. výročí Úmluvy OSN o právech dítěte, která je nejrozsáhleji ratifikovanou úmluvou o lidských právech; vzhledem k tomu, že usnesení Rady OSN pro lidská práva č. 26/28 vyzývá k tomu, aby se následující zasedání sociálního fóra Rady OSN pro lidská práva věnovalo dostupnosti léků v souvislosti s právem každého člověka na dosažení co nejvyšší úrovně tělesného a duševního zdraví; vzhledem k tomu, že Světová zdravotnická organizace (WHO) konstatuje, že dosažení co nejvyšší úrovně zdraví je jedním ze základních práv každého člověka bez ohledu na rasu, náboženství a hospodářské nebo společenské postavení; |
Y. |
vzhledem k tomu, že důsledky změny klimatu, jako jsou rostoucí teploty, zvyšující se hladina moří a extrémní povětrnostní podmínky, umocní problémy ohrožující světovou stabilitu, což s sebou nese riziko vážného porušování lidských práv; |
Z. |
vzhledem k tomu, že přístup k nezávadné pitné vodě a hygienickým podmínkám je lidským právem, které vychází z práva na přiměřenou životní úroveň, a je neoddělitelně spjato s právem na co nejvyšší možnou úroveň fyzického a duševního zdraví a s právem na život a lidskou důstojnost; vzhledem k tomu, že přibližně 2,6 miliardy lidí, tedy polovina rozvojového světa, nemá ani „vylepšenou“ latrínu a že 1,1 miliardy lidí nemá přístup k žádnému druhu pitné vody; |
AA. |
vzhledem k tomu, že tato zpráva je odpovědí na výroční zprávu EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013 přijatou Radou a přináší progresivní analýzu činností EU v této příslušné politické oblasti; vzhledem k tomu, že Evropský parlament ve svých usneseních o předchozích výročních zprávách a o přezkumu strategie EU v oblasti lidských práv zdůraznil, že je nutné se nepřetržitě zamýšlet nad vlastními postupy v souvislosti se začleňováním problematiky lidských práv do svých činností, nad opatřeními, která jsou přijímána v návaznosti na jeho usnesení o naléhavých případech porušování demokracie, lidských práv a zásad právního státu a nad sledováním dodržování doložek o demokracii a lidských právech ve všech dohodách, které uzavírá EU se třetími zeměmi; |
Stěžejní význam ochrany lidských práv v rámci vnějších politik EU
1. |
připomíná, že v preambuli Listiny základních práv Evropské unie se uvádí, že EU „staví do středu své činnosti jednotlivce a lidskou důstojnost“; |
2. |
vyzývá orgány EU a členské státy, aby ochranu lidských práv vnímaly v rámci vztahů EU se všemi třetími zeměmi, včetně svých strategických partnerů, jako záležitost zásadního významu, a aby k ní jako takové přistupovaly v rámci všech jednání a prohlášení na vysoké úrovni; poukazuje na důležitost účinného, důsledného a soudržného provádění politiky EU v oblasti lidských práv v souladu s jednoznačnými závazky stanovenými v článku 21 SEU a ve strategickém rámci EU pro lidská práva a demokracii; oceňuje postoj nové místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční záležitosti a bezpečnostní politiku, která jasně uvedla, že se o dodržování těchto zásad bude přímo zasazovat; |
3. |
zdůrazňuje, že je důležité, aby členské státy EU vystupovaly jednotně při prosazování nedělitelnosti, nedotknutelnosti a univerzálnosti lidských práv, a zejména při prosazování ratifikace všech mezinárodních nástrojů pro ochranu lidských práv, které stanovila Organizace spojených národů; vyzývá EU k prosazování nedělitelnosti a nedotknutelnosti lidských práv, včetně těch, jež jsou obsažena v Mezinárodním paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech v souladu s článkem 21 SEU; vyzývá EU, aby i nadále kladla důraz na dodržování univerzálních standardů lidských práv při přijímání závazků vůči třetím zemím a regionálním organizacím v rámci politických rozhovorů a rozhovorů na téma lidských práv a v rámci obchodních jednání; |
4. |
vítá rozhodnutí Komise učinit vytvoření právního státu ústředním bodem procesu rozšiřování; naléhavé žádá EU, aby důsledně monitorovala provádění opatření, jimiž jsou v procesu rozšiřování chráněna lidská práva a práva osob, jež náležejí k menšinám; |
5. |
varuje však před nežádoucími důsledky neustálého rozšiřování seznamu lidských práv a zahrnování ideologicky nebo politicky sporných záležitostí, neboť to by mohlo v konečném důsledku omezit obecnou podporu samotné myšlenky univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv; |
6. |
vyzdvihuje skutečnost, že kromě lidského utrpení by měla EU rovněž přihlédnout k následkům porušování lidských práv, neboť nejsou-li respektována lidská práva a není-li dostatečně zajištěna zákonem stanovená demokratická účast občanů, vede to k nestabilitě, hroucení států, humanitárním krizím a ozbrojeným konfliktům, tj. jevům, které oslabují snahy, jež EU v rámci své rozvojové politiky vyvíjí, a jevům, které EU a její členské státy nutí přijímat opatření v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky; vítá v této souvislosti nedávné snahy EU o to, aby se porušování lidských práv začlenilo mezi ukazatele systému včasného varování propojeného s přijímáním protikrizových opatření; vyzývá však k radikálnějším preventivním opatřením a naléhavě žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, a členské státy, aby pro oblast lidských práv vytvořily protikrizový mechanismus, který by byl zakomponován do komplexního přístupu EU vůči vnějším konfliktům a krizím a který by byl součástí nastávající revidované evropské bezpečnostní strategie; |
7. |
má za to, že by EU a její delegace měly identifikovat počáteční varovné příznaky, jako je například útlak menšin a porušování lidských práv, jež nasvědčují vzniku možných konfliktů a humanitárních katastrof; vyzývá EU, aby vypracovala osvědčené postupy pro prosazování a ochranu lidských práv v období po katastrofě či konfliktu, jež by zvlášť zohlednily situaci zdravotně postižených osob, žen a dětí a jiných zranitelných skupin poskytováním údajů a přijímáním náležitých opatření konkrétně určených osobám se zdravotním postižením, vypracovaným plánům pro snížení rizika katastrof, které zohledňují osoby se zdravotním postižením, odbornou přípravou všech příslušných pracovníků ve službách a podíl dostupných nouzových obydlí a míst pro zmírnění následků katastrof. A tyto osvědčené postupy by se zaměřovaly na prosazování lidských práv v rámci úsilí o odstraňování následků pohrom, obnovu a rekonstrukci a současně by dodržovaly humanitární zásady lidskosti, nestrannosti, neutrality a nezávislosti a přístup k humanitární pomoci založený na potřebách; |
8. |
vybízí EU, aby zajistila synergie mezi možnostmi podpory, které nabízí nástroj zajišťující stabilitu, finanční nástroj pro demokracii a lidská práva a Evropská nadace pro demokracii; |
9. |
vyjadřuje své hluboké znepokojení nad vzrůstajícím počtem případů závažného porušování lidských práv v důsledku terorismu po celém světě; poukazuje na zveřejněnou zprávu z roku 2014, v níž se uvádí, že teroristická činnost narostla v letech 2012 až 2013 o 62 % a že počet zemí, v nichž došlo v důsledku terorismu k více než 50 úmrtím, se zvýšil z 15 na 24; s odkazem na nárůst teroristické činnosti naléhavě žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ), aby lépe a účinněji spolupracovaly s vládami při boji proti všem formám terorismu; |
10. |
konstatuje, že popírání genocidy a dalších zločinů proti lidskosti, stejně jako aktů rasismu, xenofobie nebo náboženské nenávisti, představují jasné porušení lidských práv a základních svobod, a jako takové by mělo být odsouzeno; |
11. |
vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise Fredericu Mogheriniovou a ministry zahraničí EU, aby na pořad jednání Rady pro zahraniční záležitosti pravidelně zařazovali diskusi týkající se úsilí EU o propuštění obránců lidských práv, novinářů, politických aktivistů a dalších osob, které pokojně vykonávají svá práva; |
Výroční zpráva EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě jako nástroj pro podávání zpráv o politice EU v oblasti lidských práv a demokracie
12. |
oceňuje, že Rada přijala výroční zprávu EU o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby se zavázala, že se v budoucnu zúčastní dvou zvláštních zasedání, která se na téma politiky EU v oblasti lidských práv a demokracie každoročně konají v rámci parlamentního plenárního zasedání, a že při těchto rozpravách bude prezentovat zprávu EU a reagovat na zprávu Parlamentu; |
13. |
s politováním konstatuje, že Komise nereagovala písemně na výše uvedené usnesení Parlamentu k Výroční zprávě o stavu lidských práv a demokracii ve světě v roce 2012, a domnívá se, že takové písemné reakce jsou mimořádně důležité pro interinstitucionální spolupráci na této problematice a nelze je nahradit rozpravou na plenárním zasedání, která neumožňuje věnovat více času úvahám a systematickým odpovědím na všechny body předložené Parlamentem; |
14. |
vyjadřuje ESVČ a Komisi uznání za komplexní a přehledný způsob podávání informací o činnosti EU, k níž v příslušném období došlo; opětovně však uvádí, že zejména pro zprávy z jednotlivých zemí by měl existovat přehled klíčových pozitivních i negativních trendů, který by umožňoval vyhodnotit účinnost opatření EU; poukazuje na to, že důkladnější informování veřejnosti založené především na zjištěných prioritách a ukazatelích v doposud důvěrných strategiích EU pro jednotlivé země v oblasti lidských práv by podpořilo větší soudržnost v prosazování ochrany lidských práv jako podmínky dohod a v posuzování dopadu politik EU na stav lidských práv; |
15. |
je i nadále přesvědčen, že orgány a instituce EU by měly společně usilovat o zlepšení podoby Výroční zprávy o stavu lidských práv a demokracie v světě, a umožnit tak, aby tyto zprávy působily na širokou veřejnost a nadále zůstaly komplexním mechanismem pro podávání zpráv o provádění strategického rámce a akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii; opakuje, že je připraven aktivně a konstruktivně s orgány a institucemi EU spolupracovat při vypracovávání budoucích zpráv; opakovaně požaduje, aby do výroční zprávy byl zahrnut oddíl týkající se provádění akčního plánu členskými státy; |
Uplatňování strategického rámce a akčního plánu EU
16. |
opakuje, že vítá strategický rámec a akční plán EU pro lidská práva a demokracii, které Rada přijala v roce 2012, jako důležitý milník v hledání nových možností při rozvíjení politik, kterým se zároveň opětovně potvrzuje závazek EU, jež v rámci Smlouvy přijala v souvislosti se začleněním tématu lidských práv do všech vnějších politik EU bez výjimky; |
17. |
připomíná, že lidská práva se stala hlavní součástí vnější činnosti EU a skutečným základem její identity v jejích dvoustranných, vícestranných a institucionálních vztazích; |
18. |
oceňuje úsilí ESVČ a Komise o informování Evropského parlamentu o provádění prvního akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a ESVČ, aby zapojily členské státy, Komisi, Parlament, regionální a mezinárodní organizace a občanskou společnost do přezkumu a konzultací, na jejichž základě bude přijat nový akční plán, jež vejde v platnost na začátku roku 2015; vítá, že se diskutuje o tom, že cíle nového akčního plánu by měly být lépe rozděleny podle důležitosti a o zlepšení jasnosti, účinnosti a soudržnosti tohoto nástroje vnější politiky EU, ovšem varuje, aby nedošlo k tomu, že nový akční plán bude mít menší rozsah a bude méně ambiciózní z hlediska začlenění ochrany lidských práv do všech politik EU; |
19. |
podporuje vlastnictví vnější politiky EU v oblasti lidských práv a jejích různých nástrojů ze strany všech subjektů vnější činnosti EU a průřezové zohlednění lidských práv všemi těmito subjekty zejména při organizování pravidelného školení příslušných úředníků v oblasti lidských práv; |
20. |
velmi mu leží na srdci dodržení závazku uvedeného ve strategickém rámci, totiž že EU zařadí lidská práva na přední místo ve svých vztazích se všemi třetími zeměmi, včetně strategických partnerů; naléhavě proto vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, a ESVČ, aby dodržování tohoto závazku věnovaly pečlivou pozornost a aby zajistily, že záležitosti týkající se lidských práv a demokracie budou figurovat v rámci vztahů se strategickými partnery EU v tak významných situacích, jako jsou schůzky na nejvyšší úrovni a závěry Rady; dále doporučuje, aby ve všech případech, kdy dojde k hrubému porušení lidských práv ze strany partnerské země, s níž byla uzavřena dohoda, EU přijala účinnější opatření k uplatnění příslušných sankcí, jak stanoví doložky o lidských právech v rámci dohod, včetně případného (dočasného) pozastavení provádění příslušné dohody; |
21. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby koordinovaně se všemi členy Komise vypracovala návrh programu, který začlení lidská práva do různých činností EU, zejména do oblastí rozvoje, migrace, životního prostředí, zaměstnanosti, ochrany údajů na internetu, obchodu, investic, technologií a podnikání; |
22. |
vítá, že místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka veřejně uvedla, že je zapotřebí přezkoumat strategii EU vůči všem jejím strategickým partnerům, jako jsou Čína a Rusko, a vyzývá ji, aby po dobu výkonu svého úřadu přikládala prioritní význam lidským právům v těchto zemích a vysvětlovala, že hrubé porušování lidských práv ohrožuje dvoustranné vztahy mezi EU a jejími strategickými partnery; |
Mandát zvláštního zástupce EU pro lidská práva
23. |
uznává význam mandátu svěřeného vůbec prvnímu zvláštnímu zástupci EU pro lidská práva a oceňuje stávajícího zástupce za dosavadní vykonanou práci; vyzývá zvláštního zástupce EU pro lidská práva, aby i nadále zviditelňoval a zvyšoval angažovanost EU v rámci mnohostranných a regionálních mechanismů v oblasti lidských práv (OSN, Rady Evropy, Organizace pro bezpečnostní spolupráci v Evropě, Sdružení národů jihovýchodní Asie, Africké unie, Organizace islámské spolupráce), aby prosazoval klíčové tematické priority EU, jež jsou obsaženy v nedávno přijatých obecných zásadách EU týkajících se ochrany lidských práv, aby usiloval o posílení úlohy občanské společnosti po celém světě a přispíval k soudržnosti, ucelenosti, komplexnosti a účinnosti politiky EU v oblasti lidských práv a aby usiloval o vyvážení prostředků veřejné a tiché diplomacie; uznává, že je třeba více zviditelnit funkci zvláštního představitele pro lidská práva, který musí mít právo iniciativy a právo veřejně vystupovat a opírat se o různé útvary v rámci orgánů Evropské unie s cílem zajistit řádnou koordinaci; |
24. |
vyzývá Radu, aby spolupráci se zvláštním zástupcem EU pro lidská práva systematicky a principiálně začleňovala do mandátu budoucích zvláštních zástupců EU pro jednotlivé zeměpisné oblasti; |
25. |
žádá, aby byla funkce zvláštního zástupce EU pro lidská práva zachována, aby mohla získat stálý status s odpovídajícími zdroji k naplnění jejího poslání, včetně využívání prostředků veřejné diplomacie; |
Vnitřní/vnější soudržnost politiky EU v oblasti lidských práv a demokracie
26. |
zdůrazňuje, že politika EU v oblasti lidských práv musí důsledně dodržovat závazky stanovené Smlouvami, zajistit soudržnost mezi vnitřními a vnějšími politikami a vyhýbat se uplatňování dvojích norem; vyzývá proto Radu EU pro zahraniční věci, aby přijala závěry týkající se lidských práv v rámci vztahů se strategickými partnery; v této souvislosti vyzývá, aby se pro členské státy a úředníky EU stanovily minimální normy pro to, na které aspekty dodržování lidských práv musí klást při jednání se strategickými partnery a protějšky bezpodmínečný důraz a mít přitom na zřeteli okolnosti, v jakých se každá země nachází; |
27. |
zdůrazňuje, že soudržný postup EU vůči třetím zemím je podmínkou pro její důvěryhodnost, tedy i pro její efektivnost, a že rozdílnost a nesoulad poškozují efektivnost jejích kroků a její projevy v oblasti lidských práv tak někdy zůstávají nevyslyšeny; připomíná, že soudržnost zůstává navzdory různým vzniklým obtížím prioritním cílem ve vnější politice a že musí být ústředním bodem mandátu všech subjektů takové politiky; |
28. |
má za to, že je zásadně zapotřebí, aby se požadavky v oblasti lidských práv, které si EU klade ve vztazích se třetími zeměmi, vztahovaly i na členské státy; v této souvislosti proto připomíná, že Evropský parlament přijímá výroční zprávu o situaci v oblasti základních práv v Evropské unii, kterou vypracoval Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci; |
29. |
vyzývá ESVČ, aby posílila řízení, kontrolu a odpovědnost za řízení fondů EU určených na ochranu lidských práv; |
30. |
poukazuje na značné problémy způsobené ruskou anexí Krymu a neustálou vojenskou přítomností Ruska ve východních částech Ukrajiny; zdůrazňuje, že tato politika agrese je pokračováním propadu Ruska k autoritářskému režimu, v němž se zhoršuje situace v oblasti lidských práv v zemi; zdůrazňuje, že Rusko nyní představuje pro EU „strategický problém“ a nesplňuje již kritéria strategického partnerství; |
31. |
vyzývá EU, aby se účinně věnovala vnitřním problémům v oblasti lidských práv, jako je situace Romů, nakládání s uprchlíky a migranty, diskriminace LGBTI osob, vazební podmínky nebo svoboda sdělovacích prostředků v členských státech, s cílem zachovat důvěryhodnost a soudržnost své vnější politiky v oblasti lidských práv; s politováním konstatuje, že romská menšina je stále předmětem diskriminace, rasismu a sociálního vyloučení, a to jak v EU, tak v kandidátských zemích EU na Západním Balkáně a v Turecku; v této souvislosti konstatuje, že dodržování práv menšin je jednou z klíčových výzev, které Komise zahrnula do své strategie rozšíření na období 2014–2015; |
Nástroje politiky EU v oblasti lidských práv
Strategie pro oblast lidských práv v jednotlivých zemích a úloha delegací EU
32. |
oceňuje, že ESVČ úspěšně dokončila první kolo lidskoprávních strategií pro jednotlivé země, které byly vypracovány tak, aby kladly silný důraz na odpovědnost delegací EU; s politováním však pohlíží na stále nedostatečnou transparentnost obsahu strategií pro jednotlivé země a na chybějící informace, které by byly v této věci řádně poskytovány Evropskému parlamentu, a opětovně vyzývá ke zveřejnění alespoň hlavních priorit strategií pro jednotlivé země a ke zpřístupnění strategií pro Parlament ve vhodné podobě tak, aby měl určitou míru dohledu; vybízí ESVČ, aby zavedla ukazatele pro posuzování účinnosti těchto strategií a aby kapitoly výroční zprávy o stavu lidských práv a demokracie ve světě týkající se jednotlivých zemí pojímala explicitněji jako zprávy o provádění strategií pro příslušné země; připomíná závazek EU, jehož cílem je zajistit, aby strategie pro jednotlivé země v oblasti lidských práv byly zohledněny na všech úrovních tvorby politiky týkající se třetích zemí, včetně lidských práv a politických dialogů; |
33. |
zdůrazňuje, že je nutné, aby delegace EU vypracovaly návrh výroční zprávy o svých činnostech v oblasti lidských práv; |
34. |
oceňuje, že již byla téměř dokončena síť kontaktních míst a styčných úředníků pro problematiku lidských práv, na něž se v rámci delegací EU budou moci ochránci lidských práv obracet; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, a ESVČ, aby vypracovaly pro tyto úředníky jasné operační pokyny, pokud jde o jejich úlohu v rámci delegací, a umožnily jim tak plně realizovat svůj potenciál, aby vytvořily spolehlivé normy a předešly nesrovnalostem mezi jednotlivými delegacemi EU; |
35. |
vybízí k posílení spolupráce mezi diplomatickými sítěmi členských států a delegacemi EU ve světě s cílem přispět k úvahám pracovních skupin o lidských právech ve třetích zemích; |
36. |
vyzývá ESVČ, aby zajistila, že na všech setkáních mezi EU a třetími zeměmi, včetně zasedání Rady pro spolupráci/Rady přidružení, budou zmíněny případy vězněných obránců lidských práv; trvá na tom, aby součástí všech strategií EU vůči třetím zemím v oblasti lidských práv byl oddíl týkající se vězněných obránců práv; |
37. |
připomíná závazek týkající se začlenění problematiky lidských práv do všech posouzení dopadu EU; trvá na tom, že tento závazek je důležitý, neboť zajišťuje, aby EU dodržovala, chránila a plnila lidská práva a aby její vnější politiky a činnosti byly koncipovány a prováděny s cílem konsolidovat lidská práva v zahraničí; vyzývá EU, aby v rámci lepších konzultací a koordinace s občanskou společností a orgány EU zlepšila kvalitu a systematičnost svých posouzení dopadů v oblasti lidských práv; |
Dialogy a konzultace na téma lidských práv
38. |
opakuje, že je zastáncem dialogů věnovaných otázkám lidských práv jakožto nástroje EU pro její politiku v oblasti lidských práv za předpokladu, že samy o sobě nejsou cílem, ale prostředkem k zajištění konkrétních závazků a výsledků protistrany; uznává, že je důležité vést dialog zaměřený konkrétně na lidská práva zejména se zeměmi, které mají s ochranou lidských práv vážné problémy; zdůrazňuje však, že pokud dialog na téma lidských práv nevede k pozitivním výsledkům, musí EU vyvodit jasné politické závěry v důsledku toho, že protistrana nemá dostatek ochoty zapojit se v dobré víře nebo se nechce zavázat k reformě, a klást důraz na veřejnou diplomacii s cílem zajistit, aby důvěryhodnost politiky EU v oblasti lidských práv nebyla v očích veřejnosti ohrožena; dále varuje, aby nedošlo k tomu, že se diskuse o lidských právech vytratí z politických dialogů na vysoké úrovni; trvá na tom, aby EU jasně, odpovědně a transparentně zmiňovala jednotlivé případy ohrožených nebo vězněných obránců lidských práv a politických vězňů; vyzývá k tomu, aby byly případy hrubého porušení lidských práv učiněny hlavním tématem politického dialogu na všech úrovních; |
39. |
naléhavě žádá ESVČ, aby vypracovala komplexní mechanismus přezkumu, který napomůže hodnocení dialogů v souvislosti s neúspěchem při dosahování významných a hmatatelných výsledků; dále naléhavě žádá EU, aby posílila svůj mechanismus kritérií s cílem napomoci měření úspěchu a zefektivnit dialog, což by přispělo k tomu, aby se země, jež mají vážné problémy s lidskými právy, přiblížily mezinárodním normám v oblasti lidských práv; naléhavě žádá EU, aby například v souvislosti s neúspěchem dialogu o lidských právem mezi EU a Čínou či s nedávným vývojem událostí v Hongkongu dosáhla významných a hmatatelných výsledků a přehodnotila svou strategii v oblasti lidských práv a přijala soudržnější, jednotnější a strategický přístup k otázce lidských práv; |
40. |
vyjadřuje politování, že vzhledem k různorodosti struktur, formátů, periodicity, metod a důvěrnosti výměn neexistuje skutečný mechanismus sledování a posuzování těchto dialogů a nejsou ani k dispozici příslušné ukazatele pokroku; doporučuje objasnit cíle každého dialogu a provést hodnocení výsledků na základě konzultace s Evropským parlamentem; |
41. |
naléhavě vyzývá ESVČ, aby se i nadále zabývala všemi zeměmi, s nimiž vede v současné době dialogy o lidských právech, vyžadovala po příslušných orgánech konkrétní závazky a aby se pravidelně zabývala jejich požadavky vznesenými v průběhu konzultací; |
Obecné zásady EU týkající se lidských práv
42. |
vítá, že Rada v roce 2013 přijala obecné zásady EU týkající se lidských práv lesbických, gay, bisexuálních, transgender a intersexuálních osob a obecné zásady EU týkající se svobody náboženského vyznání nebo přesvědčení a v roce 2014 pak obecné zásady EU týkající se svobody projevu na internetu i mimo něj; |
43. |
připomíná, že přijetím obecných zásad nesmí být do systému lidských práv zavedena selektivnost, neboť hlavními zásadami musí zůstat zásady univerzálnosti a nedělitelnosti; vyzývá Komisi, aby vyjasnila postup výběru problematik, na něž se vztahují obecné zásady, a aby za účasti Evropského parlamentu a subjektů občanské společnosti definovala výběrová kritéria; |
44. |
vyzývá Komisi, aby doplnila obecné zásady a zajistila větší přehlednost tím, že harmonizuje obsah a formát obecných zásad, které by měly stanovit cíle, kritéria, prostředky, harmonogramy a ukazatele a zahrnovat pravidelné hodnocení; v této souvislosti připomíná, že Evropský parlament v nedávné době doporučil „účinné a na výsledek zaměřené“ provádění obecných zásad týkajících se mučení; |
45. |
vyzývá k širšímu zapojení subjektů občanské společnosti do přípravy, hodnocení a přezkumu obecných zásad; |
46. |
naléhavě žádá ESVČ a Radu, aby přijaly vhodná opatření za účelem provádění a vyhodnocování těchto zásad na úrovni jednotlivých zemí; vybízí ESVČ a členské státy, aby se věnovaly průběžným školícím a osvětovým činnostem mezi zaměstnanci ESVČ, delegacemi EU a diplomaty jednotlivých členských států s cílem zajistit, aby obecné zásady EU týkající se lidských práv měly při utváření faktických politik v příslušných místech kýžený efekt; |
Opatření EU na podporu demokratizace a voleb
47. |
zdůrazňuje, že demokratické režimy se vyznačují nejen pořádáním voleb, ale i dodržováním právního státu, svobody projevu, dodržováním lidských práv, nezávislým systémem soudů a nestrannou správou; vyzývá Komisi a ESVČ, aby podpořily demokratické procesy zahájené ve třetích zemích; v této souvislosti zdůrazňuje, že je důležité řídit se zprávami a doporučeními volebních pozorovatelských misí a používat je jako součást úsilí EU pro podporu demokracie v dané zemi a pověřit hlavního pozorovatele, aby vykonával zvláštní úlohu při následné kontrole nad plněním příslušných doporučení, přičemž tato opatření by měla být přirozenou součástí komplexního přístupu Parlamentu k poskytování demokratické podpory a měla by být prováděna za podpory stálých orgánů Parlamentu; upozorňuje na pozitivní úlohu, kterou mohou hrát volební pozorovatelské mise při zajišťování důvěryhodnosti EU jakožto partnera; |
48. |
vyzývá EU, aby v zájmu podpory a konsolidace demokratizačních procesů pracovala i nadále na formulování osvědčených postupů v této oblasti; vybízí k vypracování strategických i operačních nástrojů, které by byly uplatňovány v prioritních oblastech, tak aby se opatření na podporu lidských práv a demokracie, včetně opatření na prevenci konfliktů a mediačních opatření, stala přirozenou, flexibilní a spolehlivou součástí přístupu EU; |
49. |
zdůrazňuje, že politická přeměna a demokratizace musí být propojeny s dodržováním lidských práv, podporou spravedlnosti, transparentnosti, odpovědnosti, usmíření, právního státu a se zřízením demokratických institucí; vyzývá EU, aby systematicky podporovala svobodně a spravedlivě zvolené parlamenty; zdůrazňuje potřebu investovat do politického dialogu mezi vládnoucími a opozičními stranami; |
50. |
připomíná, že po arabském jaru Evropská unie nově definovala svou politiku sousedství vůči jižnímu Středomoří a trvala na úloze občanské společnosti a na zásadě „víc za víc“, aby mohla rozvíjet pevnější partnerství se sousedy a podílet se na jejich reformách a demokratickém přechodu; |
51. |
domnívá se, že základem vztahů EU s jakoukoli třetí zemí by měl být přístup ve smyslu „víc za víc“ podmíněný dosaženými výsledky a že EU by měla udělovat partnerským zemím rozšířený status pouze tehdy, jsou-li splněny jasné požadavky v oblasti lidských práv a demokracie, a že by neměla váhat s jeho zmrazením, jestliže tyto požadavky již nejsou plněny; |
52. |
vyzývá k účelnému využívání nových technologií a internetu k co největšímu zpřístupnění informací o lidských právech a demokracii a o programech EU lidem po celém světě; |
53. |
vítá činnost devíti delegací EU v pilotních zemích, která je zaměřena na zvýšení soudržnosti podpory demokracie v rámci vnějších vztahů EU a která byla zahájena na základě závěrů Rady z roku 2009 a 2010 a je stanovena ve strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii z roku 2012; |
54. |
žádá Komisi a ESVČ, aby posílila jejich koordinaci s Evropským parlamentem s ohledem na druhou generaci pilotních zemí, a zajistila tak, aby se zapojily všechny orgány a instituce EU a spojily své zkušenosti v zájmu účinného poskytování podpory demokracie ve třetích zemích; |
55. |
blahopřeje Evropské nadaci pro demokracii k její efektivní práci při podpoře demokracie v našem sousedství a podporuje pečlivé rozšiřování jejího mandátu na další společnosti bojující za demokracii; v duchu solidarity a oddanosti vyzývá členské státy, aby do rozpočtu uvedené nadace poskytly dostatečné finanční prostředky s cílem zajistit co nejpružnější a nejefektivnější podporu místním subjektům demokratických změn; |
56. |
zdůrazňuje, že je důležité posilovat úlohu žen v oblasti prosazování lidských práv a demokratických reforem, podpory předcházení konfliktům a při upevňování politické účasti a zastoupení; v této souvislosti rovněž poukazuje na to, že je třeba zohlednit doporučení uvedená ve zprávách z volebních pozorovatelských misí EU o plné a rovnocenné účasti žen ve volebním procesu a v souladu s nimi jednat; |
57. |
opětovně připomíná, že rozšíření bylo nejúspěšnějším demokratizačním krokem EU, a zdůrazňuje, že jednání s oblastí Západního Balkánu je stále hlavním nástrojem, jak pomoci těmto zemím vybudovat plnohodnotné demokratické společnosti; |
Unijní podpora obránců lidských práv
58. |
vítá závěry Rady věnované obráncům lidských práv u příležitosti 10. výročí vydání obecných zásad EU týkajících se obránců lidských práv; dále vyjadřuje uznání Komisi za to, že ve zvýšené míře využívá finančních prostředků z evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR), aby poskytla granty mimořádné pomoci obráncům lidských práv, kteří čelí bezprostřednímu ohrožení, a vyzývá Komisi, aby stále hledala nové způsoby, jak je podpořit; v této souvislosti připomíná význam Evropské nadace pro demokracii jakožto nástroje na podporu a ochranu bojovníků za demokracii, bloggerů a novinářů po celém světě; |
59. |
s politováním konstatuje, že všude ve světě je stále velmi rozšířeno pronásledování a marginalizace obránců lidských práv, zejména v zemích, které neakceptují univerzálnost lidských práv; |
60. |
vyzývá EU, aby věnovala zvláštní pozornost problematice vězněných obránců lidských práv po celém světě a potřebě posílit kroky, které zajistí propuštění těchto osob, mimo jiné tím, že zřídí vnitřní pracovní skupinu Evropského parlamentu, která bude aktuálně informovaná o případech vězněných aktivistů na celém světě díky úzké spolupráci s občanskou společností; |
61. |
opakuje svou výzvu určenou ESVČ, aby i nadále chránila nevládní organizace, obránce lidských práv, aktivisty z řad občanské společnosti, novináře a právní zástupce zvyšováním efektivity dialogů, které EU vede v oblasti lidských práv, a propagací tematických priorit EU i obecných zásad EU v oblasti lidských práv; v této souvislosti nabádá k pořádání kampaní zaměřených na obránce lidských práv, včetně ve vzdálenějších oblastech třetích zemí, čímž se napomůže uskutečňování politických cílů EU; |
62. |
vyzývá ESVČ a Evropskou komisi, aby zajistily, že granty a další programy EU budou k dispozici nejen velkým nevládním organizacím, ale i k budování místních kapacit; proto naléhá na snižování byrokratické zátěže při zachování odpovědnosti při prováděcích a účetních postupech a podněcuje k tomu, aby se pozornost zaměřila na zvyšující se tlak represivních režimů na občanskou společnost; vyzývá k pragmatičtějšímu přístupu ke společnostem ve fázi přechodu k demokracii s cílem zajistit, aby byly podporovány příslušné organizace a jednotlivci; |
63. |
žádá, aby se ESVČ a delegace EU zapojily do skutečného a pragmatického politického dialogu s obránci lidských práv, jehož cílem bude nalezení nejlepších způsobů, jak posílit příznivé prostředí pro jejich práci; žádá, aby EU posílila svou aktivní diplomacii ve třetích zemích i postavení kontaktních míst pro lidská práva, aby tak začlenila lidská práva do každodenní politické práce příslušných delegací EU, a sice tím, že budou systematicky zmiňovat jména politických vězňů, zapojí se do sledování soudních procesů i návštěv ve věznicích a do následného sledování takových případů; zdůrazňuje potřebu, aby EU využila veřejnou diplomacii na podporu obránců lidských práv a aby se zasadila o propuštění uvězněných aktivistů činných v této oblasti; trvá na tom, aby se vrcholní představitelé EU, včetně vysoké představitelky, místopředsedkyně Komise, předsedy Rady, členů Komise, zvláštních zástupců EU a představitelů vlád členských států, systematicky setkávali zejména při svých cestách do zemí, v nichž je občanská společnost pod tlakem, s obránci lidských práv; |
64. |
vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, a ministry zahraničních věcí EU, aby každoročně pořádali zasedání Rady pro zahraniční záležitosti věnované diskusi o úsilí EU směřujícímu k propuštění obránců lidských práv, novinářů, politických aktivistů a dalších osob, které pokojně vykonávají svá práva, a zvláštní pozornost aby byla věnována případům zmíněným v usneseních Evropského parlamentu týkajících se porušování lidských práv, demokracie a právního státu; |
Unijní podpora všeobecných lidských práv a vícestranných organizací působících v oblasti lidských práv
65. |
připomíná závazek Parlamentu a jeho podvýboru pro lidská práva podpořit silný vícestranný lidskoprávní systém pod záštitou OSN, včetně Třetího výboru Valného shromáždění OSN, Rady pro lidská práva (UNHRC), Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva, i práci souvisejících specializovaných agentur OSN, jako je Mezinárodní organizace práce (MOP) a agentura pro zvláštní postupy OSN; |
66. |
připomíná význam rozhodnutí přijatých Evropským soudem pro lidská práva a jejich provádění příslušnými zeměmi, pokud jde o dodržování a upevňování lidských práv jako základních hodnot a zásad; |
67. |
připomíná svůj jednoznačný postoj v rámci své přítomnosti na schůzích Valného shromáždění OSN (UNGA), jak vyjádřil ve svém usnesení ze dne 7. února 2013 o prioritách EU v Radě OSN pro lidská práva, a považuje za nezbytné pokračovat v praxi vysílání delegace Evropského parlamentu na relevantní schůze Rady OSN pro lidská práva a zasedání Valného shromáždění OSN a vyjadřuje politování, že v roce 2014 byla tato praxe přerušena; |
68. |
připomíná význam aktivní účasti EU ve všech lidskoprávních mechanismech OSN, především ve Třetím výboru Valného shromáždění OSN a Radě pro lidská práva; vybízí členské státy EU k naplňování tohoto cíle spoluprací na rezolucích a jejich iniciováním, aktivní účastí v diskusích a interaktivních dialozích a vydáváním prohlášení; vyjadřuje důraznou podporu meziregionálních iniciativ, které EU ve zvyšující se míře organizuje; |
69. |
opět zdůrazňuje význam účinné koordinace a spolupráce mezi ESVČ, Komisí Parlamentem a členskými státy EU v otázkách týkajících se lidských práv; vybízí ESVČ, aby – zejména prostřednictvím delegací EU v New Yorku a Ženevě – dosáhla pomocí včasných a věcných konzultací jednotnějšího postupu EU, aby tak jednomyslně prezentovala stanoviska Unie; |
70. |
připomíná význam činnosti EU v Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) v okamžiku, kdy tato organizace bilancuje 40 let své existence; vybízí k posílení vazeb mezi EU, OBSE a Radou Evropy; |
71. |
připomíná rovněž význam práce vykonané v této oblasti Radou Evropy a nezbytnost, aby EU v souladu se Smlouvami rychle přistoupila k Evropské úmluvě o lidských právech; |
72. |
znovu potvrzuje význam integrace práce, jež je vykonávána v New Yorku a Ženevě ve vztahu k Valnému shromáždění OSN, Třetímu výboru a Radě pro lidská práva OSN, do relevantních interních a externích činností EU, aby se tak zajistila soudržnost; |
Politika EU v oblasti mezinárodního trestního soudnictví a Mezinárodního trestního soudu
73. |
opakuje svou plnou podporu práci Mezinárodního trestního soudu a jeho úloze ukončit beztrestnost pachatelů nejzávažnějších trestných činů před mezinárodním společenstvím a zjednávat spravedlnost pro oběti válečných zločinů, zločinů proti lidskosti a genocidy; zůstává ostražitý, co se týče jakýchkoli pokusů zpochybnit jeho legitimitu nebo nezávislost; připomíná jeho zásadní úlohu v dvojitém procesu spravedlnosti a usmíření; naléhavě žádá EU a její členské státy, aby spolupracovaly se soudem a poskytovaly mu silnou diplomatickou a politickou podporu v dvoustranných vztazích a na všech fórech, včetně OSN; vyjadřuje své znepokojení nad tím, že některé z příkazů k zatčení nebyly dosud vykonány; vyzývá EU a členské státy a zvláštní zástupce EU, aby aktivně podporovali Mezinárodní trestní soud, prosazovali jeho rozhodnutí a bojovali proti beztrestnosti ve vztahu k trestným činům uznaným dle Římského statutu; domnívá se, že rostoucí počet smluvních států je dokladem důležitého vývoje směřujícího k posílení všeobecné působnosti tohoto soudu; vítá, že Pobřeží slonoviny v únoru 2013 ratifikovalo Římský statut, ale vyjadřuje politování, že v roce 2014 neratifikoval tento statut žádný stát; vybízí EU a její členské státy, aby zvýšily své úsilí a podpořily ratifikaci a provádění Římského statutu, čímž by podle mezinárodního práva rozšířily přístup obětí závažných trestných činů ke spravedlnosti; vyzývá členské státy EU jako smluvní strany Římského statutu Mezinárodního trestního soudu, aby mu poskytly zdroje nezbytné k tomu, aby mohl vykonávat své pověření spravedlivě a účinně; vybízí EU, aby nadále poskytovala pomoc mezinárodní trestní justici a Mezinárodnímu trestnímu soudu, a aby prostřednictvím Evropského nástroje pro demokracii a lidská práva podporovala subjekty občanské společnosti; |
74. |
opětovně vyzývá k vytvoření zvláštního zástupce EU pro mezinárodní justici a mezinárodní humanitární právo, aby se těmto tématům dostalo zaslouženého významu a zviditelnění, aby agenda EU zaznamenala skutečný pokrok a aby byl boj proti beztrestnosti začleněn do veškeré zahraniční činnosti EU; |
75. |
vyjadřuje politování nad tím, že Římský statut Mezinárodního trestního soudu stále není uveden v novém nařízení o systému GSP na seznamu úmluv, jejichž ratifikace je nutná k získání statusu GSP+; poznamenává, že řada žadatelů o přístup k systému GSP+ (např. Arménie a Pákistán) není smluvními stranami statutu nebo jej neratifikovali; znovu doporučuje, aby byl Římský statut v budoucnu doplněn na uvedený seznam úmluv; |
76. |
opakuje svou výzvu, aby EU přijala společné stanovisko ke zločinu agrese a změnám přijatých v Kampale, a vyzývá členské státy EU, aby urychleně sladily své vnitrostátní právní předpisy s definicemi v rámci uvedených změn, jakož i s jinými povinnostmi obsaženými v Římském statutu, aby členské státy mohly provádět vnitrostátní vyšetřování, stíhání a posílit svou spolupráci se soudem; |
77. |
před stým výročím arménské genocidy vyzývá všechny členské státy EU, aby ji uznaly, a vybízí členské státy a orgány EU, aby nadále přispívaly k uznání arménské genocidy; |
78. |
naléhavě žádá ESVČ, aby šířila osvědčené postupy týkající se práv, ochrany a podpory obětí trestných činů a násilí ve třetích zemích a vyměňovala si se třetími zeměmi zkušenosti z oblasti protikorupční politiky, neboť korupce je často vstupní branou pro beztrestnost a příčinou nespravedlnosti pro oběti; |
Opatření EU proti trestu smrti
79. |
opakuje svůj jednoznačný postoj k trestu smrti a vybízí EU a její členské státy, aby zachovaly ambiciózní politiku zaměřenou na celosvětové zrušení trestu smrti; naléhavě vyzývá ESVČ, aby zůstala pozorná vůči vývoji ve všech zemích a aby využila veškeré prostředky svého vlivu, které má k dispozici; |
80. |
plně podporuje rezoluci Valného shromáždění OSN ze dne 20. prosince 2014 o moratoriu na používání trestu smrti (23); |
81. |
vyzývá EU, aby nadále využívala spolupráci a diplomacii na všech příslušných světových fórech na celém světě ke zrušení trestu smrti v souladu s obecnými zásadami EU týkajícími se trestu smrti a aby rovněž zajistila, aby u každé osoby, kterou čeká poprava, bylo v plném rozsahu dodrženo právo na spravedlivý proces bez použití mučení a jiného druhu špatného zacházení používaného k vynucení doznání; |
82. |
vyjadřuje znepokojení nad údajným zvýšením počtu poprav ve světě v období 2012 až 2013, a to i přes to, že jsou vykonávány ve stále početně klesající menšině zemí; vyzývá EU, aby učinila náležité kroky ohledně průběžně vysoké míry poprav v Číně a Íránu, obnovení poprav v roce 2013 v Indonésii, Kuvajtu, Nigérii a Vietnamu, poprav nezletilých v Íránu, Saúdské Arábii a Jemenu v roce 2013, jakož i ze zpráv vyplývajícího znatelného zvýšení počtu poprav v Iráku a Saúdské Arábii; |
83. |
vítá obnovení diskuse ve Spojených státech o nahodilé a k pochybení náchylné povaze trestu smrti, kampaň k zastavení toku látek používaných při popravách z Evropy do Spojených států i to, že stát Maryland trest smrti v roce 2013 zrušil; vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, zvláštní zástupce Evropské unie a ESVČ, aby se zapojili do jednání s federální vládou USA i vládami jednotlivých států s cílem uspíšit zrušení trestu smrti ve Spojených státech, s cílem posílit v mezinárodním měřítku transatlantickou spolupráci formou důvěryhodného pokroku v oblasti lidských práv, mezinárodní spravedlnosti a demokracie; |
84. |
pobízí Komisi, aby využila nové flexibility, kterou nyní nabízí evropský nástroj pro demokracii a lidská práva, s cílem prověřit nové způsoby, jak se zasadit o zrušení trestu smrti a podpořit kroky směřované k zamezení trestům smrti či popravám; |
85. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí, aby EU i nadále monitorovala podmínky, za nichž jsou popravy v těch zemích, které dodnes uplatňují trest smrti, vykonávány, a podporovala právní a ústavní reformy směřující k jeho úplnému a celkovému zrušení; |
86. |
připomíná své pevné přesvědčení, že trest smrti je jakožto porušení práva na osobní integritu a lidskou důstojnost neslučitelný se zákazem krutého, nelidského či ponižujícího trestání, který stanoví mezinárodní právo, a vyzývá ESVČ a členské státy, aby formálně uznaly tuto neslučitelnost a aby podle toho přizpůsobily politiku EU týkající se trestu smrti; zdůrazňuje, že je zapotřebí vykládat příslušné obecné zásady EU týkající se trestu smrti a mučení jako průřezové; |
Činnost EU zaměřená proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání
87. |
s ohledem na nepřetržitý příliv zpráv o rozšířených praktikách mučení a zneužívání ve světě naléhavě vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a ESVČ, aby zvýšily úsilí EU v boji proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání; opakovaně zdůrazňuje své znepokojení, že opatření EU v této oblasti jsou naprosto nedostatečné, a EU neplní závazky podle obecných zásad EU o mučení; vyzývá EU, aby především podporovala vytvoření a posílení vnitrostátních a regionálních mechanismů pro předcházení mučení; bere na vědomí návrh nařízení Komise ze dne 14. ledna 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání (COM(2014)0001), a které reaguje na usnesení Parlamentu ze dne 17. června 2010; |
88. |
připomíná, že podle článků 7 a 8 Římského statutu Mezinárodního trestního soudu může mučení páchané systematicky či ve velkém rozsahu představovat válečný zločin nebo zločin proti lidskosti; zdůrazňuje, že zásada odpovědnosti za ochranu přináší mezinárodnímu společenství zvláštní odpovědnost, kterou musí naplňovat; |
89. |
vybízí ESVČ, aby věnovala zvýšenou pozornost závěrům týkajícím se jednotlivých zemí, k nimž dospěl Výbor OSN proti mučení a podvýbor zřízený podle opčního protokolu k Úmluvě proti mučení a Výbor Rady Evropy pro zabránění mučení, a aby tyto otázky systematicky zmiňovala v politických dialozích s příslušnými zeměmi i ve veřejných prohlášeních; vyzývá ESVČ, zejména delegace EU a členské státy, zvláště jejich velvyslanectví na místě rovněž k efektivnějšímu provádění obecných zásad EU týkajících se mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání; vyzývá EU a její členské státy, aby posílily kontrolu obchodu se zbožím, které by mohlo být použito pro mučení nebo jiné nelidské či ponižující zacházení, a kontrolu vývozu technologií a zboží dvojího užití; |
90. |
zdůrazňuje skutečnost, že příslušníci zranitelných skupin, jako jsou etnické, jazykové a náboženské menšiny, jsou při zadržování častěji vystaveni mučení a špatnému zacházení, a vyžadují tudíž zvláštní pozornost; |
91. |
odsuzuje, že evropské podniky vyvážejí výrobky a zbraně, které mohou být použity pro mučení či jiné trestání nebo kruté, nelidské nebo ponižující zacházení, včetně použití při potlačování manifestací; v této souvislosti podporuje přezkum nařízení (ES) č. 1236/2005; |
92. |
opakovaně zdůrazňuje význam účinných kontrolních mechanismů vývozu u některých léčiv, která mohou být použita k popravám, a u zařízení, která mohou být použita k mučení; vyzývá Komisi, aby se v rámci nařízení zaměřila na dosud existující mezery v právní úpravě tím, že zavede obecnější ustanovení o zvláštním použití, které by zakázalo vývoz jakýchkoli léčiv, jež by mohla být použita rovněž k mučení nebo popravám; |
93. |
vyzývá EU a její členské státy, aby se zasazovaly o to, aby všechny třetí země ratifikovaly Mezinárodní úmluvu o ochraně všech osob před násilným zmizením ze dne 20. prosince 2006; |
Lidská práva v obchodních dohodách EU a v jiných mezinárodních dohodách
94. |
vyzývá EU, aby zajistila, že obchodní dohody uzavřené se třetími zeměmi podpoří jejich hospodářský a společenský rozvoj a že zaručí řádnou správu jejich přírodních zdrojů, včetně půdy a vody; opakovaně zdůrazňuje svou výzvu k systematickému začlenění závazných, vymahatelných a nediskutovatelných lidskoprávních doložek do mezinárodních dohod EU, včetně obchodních a investičních dohod, jež jsou uzavírány nebo budou uzavřeny se třetími zeměmi, a žádá, aby byl Parlament v raných fázích vyjednávání obchodních a investičních dohod lépe konzultován, aby bylo provádění lidskoprávních doložek efektivně sledováno a aby byly Parlamentu podávány zprávy o lidskoprávních aspektech těchto dohod; |
95. |
poukazuje na to, že obchodní politika přispívá k dosažení celkových cílů EU a že podle článku 207 SFEU musí být obchodní politika EU vedena „v rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie“; dále poukazuje na to, že podle článku 3 SEU musí Unie „přispívat k míru, bezpečnosti, udržitelnému rozvoji této planety, k solidaritě a vzájemné úctě mezi národy, volnému a spravedlivému obchodování, vymýcení chudoby, ochraně lidských práv, především práv dítěte, a k přísnému dodržování a rozvoji mezinárodního práva, zejména k dodržování zásad Charty Organizace spojených národů“; |
96. |
vyzývá Komisi, aby při přípravě své budoucí obchodní strategie zohlednila významnou úlohu obchodu a mezinárodních dohod při podpoře lidských práv na mezinárodní scéně; |
97. |
trvá na tom, že je třeba usilovat o mnohostrannou spolupráci a o dialog v oblasti lidských práv mezi Evropskou unií a především Světovou obchodní organizací a OSN s cílem zajistit mnohostranný obchodní rámec přispívající k dodržování lidských práv; |
98. |
připomíná, že systém všeobecných preferencí byl vytvořen s ohledem na dodržování základních zásad mezinárodních úmluv v oblasti lidských práv a základních norem pracovního práva ze strany přijímajících států a že zahrnuje zvláštní režim dodatečných celních preferencí na podporu ratifikace a účinného uplatňování základních mezinárodních úmluv o lidských právech a pracovním právu, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných; připomíná, že nedodržování těchto podmínek může vést k pozastavení tohoto obchodního režimu; připomíná význam pravidelného sledování a hodnocení provádění mezinárodních úmluv u zemí, na něž se vztahuje GSP+; |
99. |
je potěšen, že dne 1. ledna 2014 vstoupil v platnost revidovaný systém GSP; připomíná, že GSP+ byl zachován v systému všeobecných preferencí a že vyžaduje, aby země, jež žádají o GSP+, plně spolupracovaly s mezinárodními organizacemi, pokud jde o dodržování mezinárodních úmluv o lidských právech a o právech zaměstnanců; |
Podnikání a lidská práva
100. |
považuje za politováníhodné, že stále chybí komplexní přístup ke způsobu, jakým podniky celosvětově dodržují lidskoprávní normy, což některým státům a společnostem umožňuje obcházet je; zdůrazňuje, že proto je zapotřebí přijmout pravidla o sociální odpovědnosti podniků; důrazně podporuje provádění obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv; zejména vyzývá Komisi, aby v praxi zavedla účinná opatření pro provedení rámce „Chránit, dodržovat a napravovat“, který předložil zvláštní zástupce generálního tajemníka OSN pro podnikání a lidská práva John Ruggie; připomíná, že je důležité prosazovat koncepci sociální odpovědnosti podniků, a to i v rámci jejich působení mimo území EU, a zajistit, aby byla dodržována v celém dodavatelském řetězci, zejména pokud se jedná o nezákonný obchod se dřevem, o obchodování s volně žijícími živočichy a planě rostoucími rostlinami a o obchod s nerostnými surovinami pocházejícími z oblastí postižených konflikty; je přesvědčen o tom, že evropské společnosti a jejich dceřiné společnosti a subdodavatelé by měli hrát klíčovou úlohu při prosazování a šíření mezinárodních standardů v oblasti podnikání a lidských práv na celém světě; |
101. |
žádá, aby Komise a ESVČ pobídly delegace EU na celém světě, aby se zabývaly podniky EU s cílem propagovat dodržování lidských práv a zajistit, aby téma „podnikání a lidská práva“ bylo považováno za jedno z klíčových v rámci výzev k předkládání návrhů podle evropského nástroje pro demokracii a lidská práva na místní úrovni; vyzývá členské státy, aby dbaly na to, že se podniky spadající pod vnitrostátní právo nevyhýbají povinnosti dodržovat lidská práva a sociální, zdravotní a environmentální normy, jimž podléhají od okamžiku, kdy se usadí nebo provádějí svou činnost ve třetím státě; |
102. |
připomíná strategii EU pro období 2011–2014 týkající se sociální odpovědnosti podniků, v níž vyzývá členské státy, aby vypracovaly vnitrostátní plán provedení hlavních zásad OSN pro podnikání a lidská práva; opakuje svou výzvu Komisi, aby pravidelně předkládala zprávy o tom, jak členské státy provádějí obecné zásady OSN v oblasti podnikání a lidských práv, včetně národních akčních plánů; považuje za politováníhodné, že Komise zatím nevyšla vstříc žádosti Evropského parlamentu o předložení návrhu právní úpravy, která by společnostem EU ukládala, aby zajistily, aby svými transakcemi nepodporovaly iniciátory konfliktů a závažné porušování lidských práv; |
103. |
znovu opakuje, že evropské podniky by měly náležitě a vytrvalé dbát o to, aby byla při jejich aktivitě, ať probíhá kdekoli, dodržována lidská práva; zdůrazňuje význam smysluplného podávání zpráv o lidskoprávních, společenských a environmentálních aspektů projektů podporovaných evropskými finančními institucemi; trvá na tom, že je nutné, aby tyto instituce zajistily soulad svých činností s článkem 21 SEU, který obsahuje mimo jiné povinnost dodržovat lidská práva; |
104. |
podotýká, že společnosti by výše uvedené neměly považovat za problém, ale za příležitost vytvořit nový podnikatelský potenciál v těch regionech, které nejvíce potřebují udržitelné a odpovědné investice, a za způsob, kterým lze přispět k dodržování lidských práv v rozvojových zemích; |
105. |
vyzývá Komisi a Radu, aby zajistily, že společnosti, jejichž vlastníkem je osoba se státní příslušností třetí země nebo stát třetí země a které mají sídlo v členských státech, nepodporují původce konfliktů nebo závažných porušení lidských práv, včetně moderních forem otroctví, jako je obchod s lidmi a jejich zaměstnávání za otřesných podmínek; |
106. |
vyzývá Komisi a ESVČ, aby zahájily důrazné iniciativy s cílem zlepšit přístup obětí porušování lidských práv, k němuž došlo v souvislosti s obchodními operacemi mimo EU, ke spravedlnosti; rovněž tak trvá na tom, že je třeba zavést účinná nápravná opatření pro postih podniků, které prokazatelně porušily lidská práva, a zajistit odškodnění obětí těchto porušení; |
107. |
vyzývá EU, aby se zapojila do počínající rozpravy o právně závazném mezinárodním nástroji pro podnikání a lidská práva v rámci systému OSN; |
108. |
připomíná čtyři hlavní a univerzální pracovní normy, které jsou zakotveny v nástrojích MOP, a to: svobodu sdružování a právo na kolektivní vyjednávání; odstranění všech forem nucené práce, vykořisťování a otroctví; zákaz práce dětí a odstranění diskriminace v oblasti zaměstnávání; |
109. |
připomíná, že je především naléhavě nezbytné respektovat svobodu sdružování a boj proti všem formám represe v této oblasti, včetně vražd odborářů; |
110. |
s velkými obavami poukazuje na to, že podle MOP žije zhruba 21 milionů mužů, žen a dětí na světě v určitém typu otroctví; zdůrazňuje, že je nutné přistupovat k lidským právům komplexně jako k nedělitelné oblasti, tzn. prosazovat a důsledně a závazně dodržovat občanská a politická práva a hospodářská, sociální, kulturní a environmentální práva, jež jsou nezbytnou podmínkou rozvoje; zdůrazňuje nutnost řešit základní příčiny chudoby; v souladu s plněním Agendy důstojné práce MOP zdůrazňuje závazek dodržovat mezinárodní pracovní normy; je přesvědčen o tom, že v rámci vnějších vztahů EU je třeba se více zaměřit na sociální otázky; v této souvislosti považuje za politováníhodné, že EU nemá standardní vzor sociální doložky, která by se vkládala do všech jejích dohod o zahraničním obchodu; proto naléhavě vyzývá EU, aby do všech svých dohod o zahraničním obchodu zařadila kapitolu o rozvoji a sociální doložku, jež bude odrážet základní pracovní normy MOP; |
111. |
podotýká, že zhoršující se bezpečnostní situace ve světě a finanční krize prohlubující se od zhroucení v roce 2008 vedly k většímu využívání dětské pracovní síly v nejchudších zemích světa, což by mohlo mít právní dopady na společnosti, které získávají zboží z rozvojového světa, a na jejich dobrou pověst; naléhavě vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a ESVČ, aby dále prosazovaly Mezinárodní program pro odstranění dětské práce, zejména v rozvojových zemích, kde odsouzeníhodný počet dětí musí pracovat, aby přispěly do rodinných rozpočtů; |
Činnost EU zajišťující právo na svobodu projevu online a offline a omezující dopad technologií pro sledování na lidská práva
112. |
uznává, že rychlý vývoj informačních a komunikačních technologií změnil v celosvětovém měřítku prostředí, v němž lze uplatňovat svobodu projevu a přístup k informacím, což přineslo jak obrovské výhody, tak i nebezpečí; v této souvislosti vítá, že Rada přijala v květnu 2014 zásady EU věnované svobodě projevu online a offline; |
113. |
zdůrazňuje, že svoboda projevu a svoboda médií, nezávislost a pluralismus představují základní prvky udržitelné demokracie, které maximalizují zapojení občanské společnosti a posilují postavení občanů, a jsou proto nezbytné pro zajištění transparentnosti a odpovědnosti ve veřejném životě; |
114. |
žádá o zvýšení podpory v oblasti svobody médií, ochrany nezávislých novinářů a bloggerů, omezení „digitální propasti“ a usnadnění neomezeného přístupu k informačním a komunikačním prostředkům a necenzurovaného přístupu na internet (digitální svoboda); |
115. |
vyzývá EU a její členské státy, aby zintenzivnily monitorování všech forem omezování svobody projevu a jasně a zřetelně je odsoudily, a to včetně agresivního využívání trestněprávních předpisů o pomluvě a jiných omezujících zákonů, restriktivních pravidel nebo zatěžujících postupů při přístupu k registraci v profesi novináře nebo v jakékoli profesi související se sdělovacími prostředky, aby zřídily „media house“ a aby rozhodně podporovaly lepší přístup k informacím, které jsou ve veřejném zájmu; |
116. |
odsuzuje veškerá omezení digitální komunikace, a to včetně zavírání internetových stránek a blokování osobních účtů, pokud je to namířeno proti občanské společnosti, aktivistům bojujícím za občanské svobody a svobodným sdělovacím prostředkům; |
117. |
vyjadřuje obavy ohledně rozrůstání a rozšiřování technologií pro sledování, dohled, cenzurování a filtrování, které představují zvyšující se hrozbu pro aktivisty bojující za lidská práva a demokracii v zemích s autokratickým režimem a rovněž vedou ke znepokojujícím otázkám, pokud jde o právo na soukromí v demokratických státech, i když jsou tyto technologie využívány pro legitimní účely, jako je boj proti terorismu, bezpečnost státu či prosazování práva; |
118. |
uznává, že významní výrobci technologií pro hacking a dohled, které mohou být používány k porušování lidských práv a k útokům na evropskou digitální infrastrukturu, se nachází v Evropě; vyzývá Komisi, aby přezkoumala evropský systém kontroly vývozu, a zabránila tak tomu, aby se nebezpečné technologie dostávaly do nesprávných rukou; |
119. |
vyjadřuje Komisi uznání v souvislosti s tím, že v červnu 2013 zveřejnila pokyny pro odvětví informačních a komunikačních technologií (IKT) týkající se provádění obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv; je však i nadále znepokojen v souvislosti s obchodem s produkty a službami, jejichž účelem je zamezení přístupu k internetu, umožnění masového dohledu a sledování dění na internetu i mobilních prostředků komunikace, filtrování výsledků vyhledávání či zásahy do soukromých konverzací; připomíná sdělení Komise ze dne 24. dubna 2014 s názvem „Přezkum politiky v oblasti kontrol vývozu: zajištění bezpečnosti a konkurenceschopnosti v měnícím se světě“ (COM(2014)0244), které mimo jiné uznává lidskoprávních problémy, k nimž dochází při vývozu některých zařízení IKT; z tohoto důvodu vyzývá Komisi, aby zvážila, jakým způsobem lze zlepšit tuto situaci s ohledem na možné přijetí aktualizovaných pokynů pro kontroly vývozu; |
120. |
vyzývá Komisi, aby i nadále podporovala iniciativy související s vývojem a rozšířením technologií digitální bezpečnosti, a pomohla tak obráncům lidských práv s využíváním mechanismů bezpečného shromažďování, šifrování a uchovávání údajů s cílem zabránit monitorování ze strany represivních vládních orgánů; |
Unijní podpora občanské společnosti a svobody shromažďování a sdružování
121. |
vyjadřuje zásadní obavy v souvislosti se zmenšujícím se prostorem pro legitimní činnost občanské společnosti v mnoha zemích světa; považuje svobodnou občanskou společnost za jeden ze základů ochrany a podpory lidských práv a demokratických hodnot ve všech společnostech; v tomto ohledu vítá všechny programy EU, jejichž cílem je vzdělávání mladých odborníků ze třetích zemí a zjednodušení studentských výměnných programů pro státní příslušníky třetích zemí, neboť tyto programy podporují aktivní podíl mladých lidí na budování demokracie a účinně přispívají k rozvoji občanské společnosti; |
122. |
vyzývá EU a její členské státy, aby zintenzivnily monitorování všech forem omezování svobody shromažďování a sdružování, a jasně a zřetelně je odsoudily, a to včetně zákazů organizací občanské společnosti, agresivního využívání trestněprávních předpisů o pomluvě a jiných omezujících zákonů, excesivních požadavků na registraci a podávání zpráv, velmi restriktivních pravidel pro financování ze zahraničí a zákazů toho, aby se nevládní organizace zapojovaly do politických aktivit či byly v kontaktu s cizinci; |
123. |
vyzývá EU a její členské státy, aby na všech úrovních politického dialogu, včetně nejvyšší úrovně, zmiňovaly porušování svobody shromažďování a sdružování, neboť ostatní formy dialogu, včetně dialogu o lidských právech, nepřinesly v této oblasti žádné konkrétní zlepšení; naléhavě žádá EU a její členské státy, aby využívaly tyto dialogy k upozornění na jednotlivé případy týkající se zejména všech osob, které byly uvězněny jen proto, že vykonávaly své právo na pokojné shromažďování a sdružování; |
124. |
vybízí zástupce delegací EU a velvyslanectví členských států, aby sledovali soudní řízení s obránci lidských práv a se všemi osobami, které byly zadrženy jen proto, že vykonávaly své právo na pokojné shromažďování a sdružování, a v případě potřeby veřejně odsoudili nedodržování práv na spravedlivý proces; |
125. |
vyzývá EU, aby dodržování a podpora svobody shromažďování a sdružování pro ni bylo klíčovou prioritou v budoucím akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii a aby v této oblasti připravila konkrétní opatření, neboť svoboda shromažďování a sdružování je pro demokracii a otevřenou společnost velmi důležitým prvkem; |
126. |
znovu zmiňuje, že souhlasí s tím, aby většina finančních prostředků z evropského nástroje pro demokracii a lidská práva byla přidělena na podporu obránců lidských práv a činnost občanské společnosti po celém světě, a podporuje rozvoj fondů právní ochrany, které by pomohly pronásledovaným novinářům a aktivistům získat přístup k právníkům a ke spravedlivému procesu; |
127. |
zdůrazňuje význam vnitrostátních orgánů pro lidská práva na vnitrostátní úrovni pro sledování lidských práv a pro zvyšování povědomí a pro zajištění nápravy pro oběti porušování těchto práv; vyzývá EU, aby v souladu s pařížskými zásadami rozvíjela politiku na podporu vnitrostátních orgánů pro lidská práva a aby přikládala prioritní význam poskytování vnější pomoci, zejména v rámci evropského nástroje sousedství; |
Svoboda myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení
128. |
odsuzuje veškeré násilí a diskriminaci na základě náboženského vyznání nebo přesvědčení, jak je stanoveno v článku 10 SFEU; vyjadřuje vážné znepokojení v souvislosti s průběžnými zprávami o násilí a diskriminaci náboženských menšin na celém světě, včetně Blízkého východu; zdůrazňuje, že právo na svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení je základním lidským právem provázaným s dalšími lidskými právy a základními svobodami, jehož součástí je právo být věřící či nevěřící, právo hlásit se či nehlásit se k jakémukoli náboženství nebo přesvědčení a vykonávat související obřady a právo přijmout, změnit a opustit víru nebo se k ní navrátit dle vlastní volby, jak je zakotveno v článku 18 Všeobecné deklarace lidských práv; |
129. |
vyzývá EU a její členské státy, aby zajistily, že náboženské menšiny jsou respektovány po celém světě, zejména na Blízkém východě, kde jsou křesťané, včetně katolíků, příslušníků arménské apoštolské církve, koptů a jezídů, a muslimské menšiny pronásledovány ze strany Islámského státu a dalších teroristických skupin; |
130. |
rozhodně odsuzuje útoky na křesťany v řadě zemí po celém světě a vyjadřuje solidaritu s rodinami obětí; je hluboce znepokojen zvyšujícím se počtem případů represe, diskriminace, netolerance a násilných útoků proti křesťanským komunitám, zejména v Africe, v Asii a na Blízkém východě; dále vyzývá vlády, aby postavily všechny zodpovědné osoby před soud; je hluboce znepokojen stávající situací křesťanů v Severní Koreji, Somálsku, Sýrii, Iráku, Afghánistánu, Saúdské Arábii, Pákistánu, Uzbekistánu, Jemenu, Nigérii a v mnoha dalších zemích, kde křesťané žijí ve strachu, že budou zabiti, jsou vystaveni mučení, znásilňování a únosům a jsou svědky toho, jak jsou jejich kostely poškozovány nebo ničeny; |
131. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad situací osob náležejících k muslimské menšině Rohingya v Barmě/Myanmaru, kterým je odpíráno barmské občanství a jsou vystaveni systematickému porušování lidských práv a pronásledování; připomíná své usnesení ze dne 13. června 2013 o situaci rohyngijských muslimů (24); |
132. |
vítá, že v roce 2013 byly přijaty pokyny EU na podporu a ochranu svobody náboženského vyznání nebo víry, a vyzývá orgány EU a členské státy, aby věnovaly zvláštní pozornost provádění těchto pokynů, a to jak v rámci mezinárodních, tak i regionálních fór a bilaterálních vztahů s třetími zeměmi, se zvláštní pozorností věnovanou citlivé situaci odpadlíků; chválí novou vysokou představitelku EU, místopředsedkyni Komise za prohlášení, že svoboda náboženství nebo přesvědčení je jednou z priorit v oblasti lidských práv; vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a ESVČ, aby se zapojily do stálého dialogu s nevládními organizacemi, náboženskými skupinami nebo skupinami podle přesvědčení a s náboženskými představiteli; |
133. |
vítá závazek EU na podporu práva na svobodu náboženského vyznání nebo přesvědčení v rámci mezinárodních a regionálních fór, včetně OSN, OBSE, Rady Evropy a dalších regionálních mechanismů; vyzývá EU, aby nadále předkládala své každoroční usnesení o svobodě náboženského vyznání nebo přesvědčení na Valném shromáždění OSN a aby podporovala mandát zvláštního zpravodaje OSN pro svobodu náboženského vyznání nebo přesvědčení; |
Práva žen a dívek
134. |
vítá, že EU podporuje rezoluce OSN o genderových otázkách, především ohledně eliminace násilí páchaného na ženách a dívkách, diskriminace žen a úlohy svobody projevu a mínění jakožto součásti emancipace žen, i prohlášení OSN o předčasných a nucených sňatcích a mrzačení ženských pohlavních orgánů; |
135. |
vyzývá EU, aby se aktivně zúčastnila 59. zasedání Komise pro postavení žen, a aby i nadále bojovala proti všem pokusům o zpochybnění Pekingské akční platformy, co se mj. týče přístupu ke vzdělání a zdraví jakožto základním lidským právům, i k sexuálním a reprodukčním právům; |
136. |
vyjadřuje politování nad tím, že těla žen a dívek, především pokud jde o jejich sexuální a reprodukční zdraví a související práva, dosud představují „ideologické bojiště“, a vyzývá EU a její členské státy, aby uznaly nezcizitelná práva žen a dívek na tělesnou integritu a autonomní rozhodování, a to i pokud jde o právo na dobrovolné plánování rodičovství, bezpečné a zákonné přerušení těhotenství a na osvobození od násilí, včetně mrzačení ženských pohlavních orgánů, sňatků dětí, sňatků v nízkém věku a nucených sňatků a znásilnění mezi manžely; |
137. |
znovu odsuzuje zneužívání žen a veškeré násilí, které je na ženách a dívkách pácháno, zejména používání sexuálního násilí jako válečné zbraně a domácí násilí; v této souvislosti vyzývá členské státy Rady Evropy, aby podepsaly a ratifikovaly istanbulskou úmluvu o předcházení a boji proti násilí páchanému na ženách a domácímu násilí; vyzývá EU, aby učinila kroky, jež povedou k přistoupení k této úmluvě s cílem zajistit soudržnost mezi vnitřní a vnější činností EU v souvislosti s násilím vůči ženám a dívkám; |
138. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad tím, že vlády zavírají oči před nelidskými případy sexuálního zneužívání žen v době, kdy třetina žen na celém světě zakusí ve svém životě násilí; naléhavě žádá ESVČ, aby dále stanovila osvědčené postupy v boji proti znásilňování a sexuálnímu násilí na ženách ve třetích zemích s cílem řešit tyto případy v samém počátku; |
139. |
zdůrazňuje, že je nezbytné, aby orgány přislíbily, že vypracují osvětové kampaně zaměřené na muže, a zejména na mladší generace, jejichž cílem bude předcházet všem druhům násilí na základě pohlaví a toto násilí postupně vymýtit; upozorňuje na nezbytnost zajistit odpovídající vzdělávání zdravotníků, policistů, státních zástupců a soudců, a to jak v EU, tak ve třetích zemích, aby mohli obětem násilí poskytovat podporu a pomoc; |
140. |
zdůrazňuje, že násilí na základě pohlaví, včetně škodlivých tradičních zvyklostí a praktik, představuje porušování základních práv a zejména lidské důstojnosti, práva na život a práva na nedotknutelnost jedince; |
141. |
zdůrazňuje, že istanbulská úmluva o předcházení a boji proti násilí páchanému na ženách a domácímu násilí je důležitým a závazným mezinárodním nástrojem, což znamená, že připojí-li se k němu další a další země, významně přispěje k vytvoření integrované politiky na ochranu a posílení práv obětí a na podporu mezinárodní spolupráce v této oblasti; |
142. |
vyzývá Radu, aby do hlavních pokynů EU týkajících se násilí páchaného na ženách zahrnula problematiku potratů na základě pohlaví; vybízí Komisi a Radu, aby vypracovaly metody pro shromažďování údajů a ukazatele popisující tento jev, a vyzývá ESVČ, aby se touto otázkou zabývala při vytváření a provádění strategií v oblasti lidských práv pro jednotlivé země; |
143. |
zdůrazňuje význam informačních a osvětových kampaní v komunitách, kde dochází k mrzačení ženských pohlavních orgánů, sexuálnímu zneužívání mladých dívek, sňatkům v nízkém věku a nuceným sňatkům, vraždám žen a dalšímu porušování lidských práv na základě pohlaví, ale i význam zapojení ochránců lidských práv, kteří o vymýcení těchto praktik již usilují, do přípravy a provádění těchto kampaní; znovu zdůrazňuje, že dětské sňatky, sňatky v nízkém věku a nucené sňatky a neschopnost zavést minimální zákonný věk pro uzavření manželství představují nejen porušení práv dětí, ale rovněž brání silnějšímu postavení žen; |
144. |
rozhodně odsuzuje sexuálně motivované násilí na ženách a dívkách, které je používáno jako válečná taktika a zahrnuje takové zločiny, jako je masové znásilňování, sexuální otroctví, nucená prostituce, pronásledování na základě příslušnosti k určitému pohlaví včetně mrzačení ženských pohlavních orgánů, obchod s lidmi, sexuální turistika, předčasná a vynucená manželství, vraždy ze cti a všechny ostatní obdobně závažné formy sexuálního násilí; v této souvislosti je nadále obzvláště znepokojen situací například v oblasti afrických Velkých jezer a v Sýrii; vyjadřuje podporu práci organizace UN Women, zvláštní zpravodajky OSN pro otázky násilí vůči ženám, jeho příčin a následků a zvláštní zástupkyně OSN pro otázky sexuálního násilí při ozbrojených konfliktech; vítá skutečnost, že Sacharovova cena byla v roce 2014 udělena dr. Denisovi Mukwegemu za jeho mimořádný boj za ochranu dívek a žen, které se staly obětí sexuálního násilí v ozbrojených konfliktech; |
145. |
upozorňuje na to, že trestné činy spáchané na základě příslušnosti k pohlaví a trestné činy sexuálního násilí byly zahrnuty v Římském statutu mezi válečné zločiny, zločiny proti lidskosti nebo trestné činy spáchané v souvislosti s genocidou či mučením; v této souvislosti vítá skutečnost, že dne 24. června 2013 byla přijata rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2106 o prevenci sexuálního násilí v ozbrojených konfliktech, která potvrzuje klíčovou úlohu Mezinárodního trestního soudu v boji proti beztrestnosti v oblasti sexuálních trestných činů a trestných činů spáchaných v souvislosti s pohlavím; vyzývá EU, aby tyto zásady plně podpořila; |
146. |
připomíná závazek EU, že prosazování lidských práv a otázky týkající se rovnosti žen a mužů zahrne do náplně misí společné bezpečnostní a obranné politiky v souladu se stěžejními rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a č. 1820 o ženách, míru a bezpečnosti; v této souvislosti opakuje svou výzvu určenou EU a jejím členským státům, aby podporovaly jako součást procesu budování udržitelného smíření systematickou účast žen jakožto zásadní prvek mírového procesu a aby uznaly potřebu začlenit genderová hlediska do předcházení konfliktům, operací na udržení míru, humanitární pomoci a obnovy po skončení konfliktů a procesu přechodu k demokracii; |
147. |
považuje nedostatečné zapojení žen do politického rozhodování za otázku základních práv a demokracie, tedy hodnot, které poukazují na skutečnost, že vlády mají možnost věnovat maximální pozornost budování a udržování demokracie; vítá zákonem stanovené systémy parity a kvóty pro zastoupení žen a žádá, aby byl co nejdříve zahájen potřebný legislativní proces; |
148. |
žádá EU a její členské státy, aby podporovaly plné zapojení žen do politických a hospodářských rozhodovacích procesů, zejména do procesů budování míru, demokratické transformace a řešení konfliktů; vybízí členské státy, Komisi a ESVČ, aby se zaměřily na ekonomickou a politickou emancipaci žen v rozvojových zemích, podporovaly jejich zapojení do podniků a do provádění regionálních projektů a místních rozvojových projektů; |
149. |
zdůrazňuje, že je nezbytné zajistit, aby ženy v Evropě a jinde na světě měly právo se svobodně rozhodovat samy za sebe, stejně jako muži, a nezávisle na tom, co jim ukládají ideologické, politické či náboženské ohledy; |
Lidská práva a korupce
150. |
připomíná, že korupce je porušením lidských práv a že Evropská unie požaduje pravomoc, pokud jde o podpis Úmluvy OSN proti korupci; |
151. |
považuje za politováníhodné, že se nedočkal žádné reakce na žádost Parlamentu adresovanou vysoké představitelce, místopředsedkyni Komise, aby předložila akční plán EU proti korupci s cílem účinně sledovat doporučení Úmluvy OSN proti korupci, včetně povinnosti států, jež jsou její smluvní stranou, aby zveřejňovaly a šířily informace o korupci, zřídily komunikační kanály pro podávání zpráv o porušování a vytvořily řádný právní rámec na ochranu svědků a aktivistů občanské společnosti v této oblasti; |
152. |
vybízí Europol, aby navázal širší strategická a operativní partnerství se třetími zeměmi s cílem účinněji bojovat proti korupci a organizované trestné činnosti; |
153. |
vyzývá Komisi, aby vyvinula inovativní finanční mechanismy k provádění fiskálních reforem a posílení boje proti korupci, nezákonným finančním tokům a daňovým únikům; v této souvislosti pobízí, aby bylo vzato v potaz partnerství veřejného a soukromého sektoru, kombinace grantů a půjček i pomoc rozvojovým zemím lépe zmobilizovat své domácí zdroje; bere na vědomí požadavek, aby byla zavedena mezinárodní daň z finančních transakcí, která by mohla fungovat jako doplňkový zdroj financování rozvoje, a připomíná členským státům, že již souhlasily se zavedením domácí daně z finančních transakcí a že se zavázaly věnovat část získaných prostředků na financování globálních veřejných statků včetně rozvoje; |
154. |
podotýká, že v rozvojových zemích se slabou vládou a velkými toky pomoci se vyskytuje také vyšší míra korupce, v důsledku čehož dochází k odklonu rozvojové pomoci od jejího zamýšleného účelu a k oslabení rozvoje lidských práv; vyzývá ESVČ, aby v zájmu dosažení pokroku v oblasti lidských práv ve třetích zemích podporovala rozvojové programy, ve kterých je humanitární pomoc spojena s transparentností; |
155. |
opakovaně vyzývá EU a její členské státy, aby podpořily jmenování zvláštního zpravodaje OSN pro finanční trestnou činnost, korupci a lidská práva; |
Obchodování s lidmi
156. |
odsuzuje nezákonné obchodování s lidmi, obchodování s lidmi za účelem odběru orgánů a jakékoli jiné zneužívání související s porušováním práva na tělesnou integritu a vedoucí k násilí; zdůrazňuje, že je třeba řešit obchodování s lidmi, jehož oběťmi jsou většinou ženy zneužívané pro sexuální účely; |
157. |
vyzývá EU, aby jak ve svých vnitřních, tak ve svých vnějších politikách přikládala prioritní význam boji proti obchodování s lidmi se zvláštním zaměřením na ochranu obětí; požaduje intenzivnější a pravidelně přezkoumávané snahy EU; zdůrazňuje, že je třeba posílit spolupráci s třetími zeměmi při výměně osvědčených postupů a rozbíjení mezinárodních sítí obchodníků s lidmi, které k hledání nových obětí využívají také internet; opakovaně uvádí, že je nutné, aby všechny členské státy prováděly směrnici 2011/36/EU a strategii EU pro vymýcení obchodu s lidmi na období 2012–2016; |
Diskriminace na základě příslušnosti k určité kastě
158. |
odsuzuje soustavné porušování lidských práv osob, které jsou vystaveny diskriminaci na základě kasty a kastovní hierarchie, včetně odpírání rovnosti a přístupu k právnímu systému a zaměstnání, přetrvávající segregace a udržování kastovních překážek bránících v dosažení základních lidských práv a rozvoje; vyzývá EU, aby přijala politiku přímých kroků vedoucích k odstranění diskriminace na základě příslušnosti ke kastě a zahrnula politické cíle v oblasti diskriminace na základě příslušnosti ke kastě do svého nového akčního plánu EU pro lidská práva a demokracii; |
Práva osob LGBTI
159. |
považuje za politováníhodné, že 78 zemí dosud homosexualitu trestně stíhá, včetně 10. zemí, v nichž za ni hrozí trest smrti (Saúdská Arábie, Nigérie; Mauritánie, Súdán, Sierra Leone, Jemen, Afghánistán, Írán, Maledivy a Brunej), a že 20 zemí nadále trestně stíhá transgender identitu; zásadně odsuzuje aktuální nárůst diskriminačních zákonů a je přesvědčen, že praktiky i násilné činy vůči jednotlivcům na základě jejich sexuální orientace a genderové identity by neměly zůstat nepotrestány; vybízí k bedlivému sledování situace v Nigérii, Ugandě, Malawi, Indii a Rusku, kde nové zákony či nedávný vývoj v právní oblasti zásadně ohrožují svobodu sexuálních menšin; zdůrazňuje svou podporu pokračující práci vysoké komisařky OSN pro lidská práva v oblasti boje proti diskriminačním zákonům a praktikám a obecněji práci OSN týkající se dané problematiky; |
160. |
podporuje myšlenku, že by činnost ESVČ v této oblasti měla být prioritou a měl by být kladen zvláštní důraz na situace, kdy se používá trest smrti a/nebo mučení a špatné zacházení vůči osobám LGBTI, přičemž tyto praktiky by měly být odsouzeny v souladu s obecnými zásadami EU týkajícími se trestu smrti a obecnými zásadami EU týkajícími se mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání; |
161. |
vítá, že v roce 2013 byly přijaty obecné zásady EU pro prosazování a ochranu požívání veškerých lidských práv lesbickými, gay, bisexuálními, transgender a intersexuálními (LGBTI) osobami; vyzývá ESVČ a Komisi, aby zmiňovaly otázku práv LGBTI osob v rámci politických a lidskoprávních dialogů se třetími zeměmi a vícestranných fór; klade důraz na význam toho, aby Komise a ESVČ i nadále zmiňovaly problematiku práv LGBTI osob v politických a lidskoprávních dialozích a využívaly nástroj EIDHR na podporu organizací, které brání práva těchto osob tím, že jim umožní napadat homofobní a transfobní zákony i diskriminaci LGBTI osob, zvyšovat povědomí široké veřejnosti ohledně diskriminace a násilí, jimž jsou vystaveny osoby odlišné sexuální orientace a genderové orientace, a zajistit poskytování pomoci v nouzi (včetně psychologické a zdravotnické péče, mediační a reintegrační podpory) osobám, které tuto pomoc potřebují; |
162. |
bere na vědomí legalizaci sňatků i registrovaných partnerství osob stejného pohlaví v celosvětově se zvyšujícím počtu zemí (v současné době 17 států); vybízí orgány EU a členské státy, aby i nadále přispívaly k diskuzi o uznávání sňatků i registrovaných partnerství osob stejného pohlaví jakožto politické, společenské, lidské a občanskoprávní otázky; |
163. |
vyzývá Komisi a WHO, aby vyňala poruchy pohlavní identity ze seznamu duševních poruch a poruch chování; vyzývá Komisi, aby posílila úsilí směřující k ukončení patologizace transgenderové identity; vybízí státy, aby zajistily rychlé, dostupné a transparentní postupy pro uznávání pohlaví, které budou respektovat právo na sebeurčení; |
164. |
vítá rostoucí politickou podporu postavení sterilizace mimo zákon jako požadavku pro legální uznávání pohlaví, jak se vyjádřil zvláštní zpravodaj OSN pro mučení, a podporuje stanovisko, že by na tyto požadavky mělo být nahlíženo jako na porušení tělesné integrity a sexuálního a reprodukčního zdraví a práv a jako takové by měly být stíhány; |
165. |
vítá zrušení zákona zakazujícího „propagaci jiných vztahů, než takových, které souvisejí se svatbou nebo rodinou“, k němuž došlo v říjnu 2013 v Moldavsku, a vyzývá ostatní země v regionu, aby tento příklad následovaly; |
Práva příslušníků národnostních menšin
166. |
zdůrazňuje, že komunity náležející k národnostním menšinám mají zvláštní potřeby, a proto je potřeba podporovat ve všech oblastech hospodářského, společenského, politického a kulturního života plnou a skutečnou rovnost mezi osobami náležejícími k národnostní menšině a osobami náležejícími k většině; |
Práva osob se zdravotním postižením
167. |
vítá ratifikaci Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením; opakuje význam jejího účinného uplatňování ze strany členských států i orgánů EU a zdůrazňuje především potřebu řádně začleňovat zásadu univerzální dostupnosti a všechna práva osob s postižením v rámci veškerých politických nástrojů EU, především v oblasti rozvojové spolupráce, a zdůrazňuje normativní a horizontální charakter tohoto problému; zdůrazňuje význam působení EU ve spolupráci s příslušnými mezinárodními a regionálními organizacemi a občanskou společností, především s organizacemi zastupujícími osoby se zdravotním postižením, tak, aby bylo zajištěno, že mezinárodní rozvojové programy berou v potaz potřebnou dostupnost pro osoby se zdravotním postižením; |
168. |
vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby nadále podporovala proces ratifikace a provádění Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením těmi zeměmi, které ji dosud neratifikovaly nebo neprovádí; |
169. |
vybízí ESVČ, aby věnovala důkladnou pozornost připomínkám a doporučením pro jednotlivé země, které zveřejnil Výbor pro práva osob se zdravotním postižením, a zprávám o jednotlivých státech, a aby tyto otázky systematicky zmiňovala v politických dialozích s dotčenými zeměmi a ve veřejných prohlášeních; vyzývá Komisi, aby připravila návrh obecných zásad EU na podporu a ochranu výkonu veškerých lidských práv osobami se zdravotním postižením s cílem zajistit v tomto ohledu systematickou a soudržnou politiku, a to i v dialozích a jednáních se třetími zeměmi; |
170. |
žádá Komisi a ESVČ, aby vyzvala delegace EU po celém světě, aby spolupracovaly s občanskou společností a podporovaly tak skutečné požívání veškerých lidských práv osobami se zdravotním postižením; |
Práva dětí
171. |
opětovně vyzývá Komisi, aby předložila návrh ambiciózní a komplexní strategie práv dětí a akčního plánu na následujících pět let, jak požaduje ve svém výše uvedeném usnesení ze dne 27. listopadu 2014 o 25. výročí Úmluvy OSN o právech dítěte; |
172. |
vítá spolupráci EU s UNICEF a dalšími organizacemi a nevládními organizacemi, které se zabývají právy dětí, jejímž výsledkem je soubor nástrojů pro začlenění práv dětí do rozvojové spolupráce a do podpory hlavních rozvojových cílů a programů na ochranu dětí za účelem uplatňování práv dětí zejména ve složitých souvislostech; především vítá Manifest práv dítěte a vyzývá, aby Manifest podporovalo více poslanců EP a členů vnitrostátních parlamentů a aby se stali „přeborníky práv dítěte“; vítá využití finančních prostředků, jež EU získala jako součást Nobelovy ceny, na pomoc dětem v situacích konfliktu; připomíná, že je důležité poskytovat psychologickou podporu všem dětem, které byly vystaveny násilným událostem nebo jsou obětmi války; zdůrazňuje, že je důležité zajistit přístup ke vzdělání dětem, které jsou postiženy konflikty; vítá skutečnost, že se EU se v říjnu roku 2013 účastnila třetí globální konference proti dětské práci konané v Brazílii a aktivně se zapojovala do jednání o tripartitním prohlášení o dětské práci; |
173. |
zdůrazňuje, že je nutné bojovat proti všem formám nucené dětské práce a vykořisťování dětí; vyzývá k důkladnějšímu uplatňování platných vnitrostátních a mezinárodních právních předpisů, které zvyšuje povědomí o zneužívání dětí na trhu práce; |
174. |
vyzývá Komisi a ESVČ, aby i nadále činily kroky v souvislosti s právy dítěte a zaměřily se zejména na násilí páchané na dětech, včetně mučení, jelikož v poslední době jsou podávány zprávy o mučení a zadržování dětí; vyzývá k tomu, aby byla zvláštní pozornost věnována otázkám nucené dětské práce, dětské chudoby a podvýživy dětí a v této souvislosti i cílům univerzálního základního vzdělání, snížení dětské úmrtnosti, omezení dětských sňatků a škodlivých praktik, odzbrojení dětí, které byly zařazeny do ozbrojených skupin, jejich rehabilitaci a následné znovuzačlenění do společnosti, jakož i zařazení otázky obviňování dětí z čarodějnictví do programu lidskoprávních dialogů s dotčenými zeměmi; zdůrazňuje, že je důležité, aby EU ve své vnější politice přikládala prioritní význam právům dětí, rozvojové spolupráci a humanitární pomoci a aby tak zajistila odpovídající financování a vyšší míru ochrany pro děti v krizových situacích; vyzývá vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby každoročně Parlamentu podávala zprávu o výsledcích dosažených ve vnějších činnostech EU zaměřených na děti; zdůrazňuje, že děti a mládež by měly pracovat pouze, pokud to neohrožuje jejich zdraví a osobní rozvoj ani nenarušuje jejich školní docházku; zdůrazňuje, že je důležité, aby EU ve své vnější politice přikládala právům dětí prioritní význam; |
175. |
podotýká, že Úmluva o právech dítěte vyžaduje legislativní, správní a sociální opatření a opatření v oblasti vzdělávání, která se týkají dětské práce, a uznává potřebu mnohostranného přístupu; zdůrazňuje, že je nezbytné, aby pro účinné uplatňování byly právní předpisy provázeny intervenční politikou, která přináší alternativy ve formě vzdělávání a odborné přípravy, spolu s opatřeními v oblasti sociální ochrany, která přináší prospěch dětem a rodinám; |
176. |
vyzývá EU, aby nadále podporovala prostředí podporující prevenci a odstranění dětské práce, společenský dialog a společné kroky veřejného a soukromého sektoru za účelem odstranění dětské práce; zdůrazňuje potřebu poskytovat podporu a v zemích, v nichž probíhá nebo skončil konflikt, budovat kapacity pro boj proti dětské práci; |
177. |
znovu zdůrazňuje nutnost vynaložit větší úsilí k provádění revidované strategie provádění obecných zásad EU týkajících se dětí a ozbrojených konfliktů; v této souvislosti vyzývá k lepšímu využívání fondů nástroje zajišťujícího stabilitu a finančního nástroje pro demokracii a lidská práva pro řešení fenoménu dětských vojáků; vyzývá EU, aby dále prohlubovala spolupráci se zvláštním zástupcem OSN pro otázky dětí v ozbrojených konfliktech a podporovala související akční plány a mechanismy sledování a podávání zpráv; vyzývá k všeobecné ratifikaci Úmluvy OSN o právech dítěte a především třetího opčního protokolu k této úmluvě, který umožní dětem předkládat své stížnosti Výboru OSN pro práva dítěte; vyzývá Komisi a vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, aby prozkoumaly způsoby a možnosti, jak by se mohla EU jednostranně připojit k Úmluvě OSN o právech dítěte; |
178. |
poukazuje na to, že podvýživa a špatná výživa dětí v rozvojových zemích vyvolává vážné obavy; v této souvislosti vítá rámce pro činnost přijatý nedávno v průběhu druhé mezinárodní konference o výživě, který stanoví globální cíl snížení počtu špatně vyvinutých dětí ve věku do pěti let na celém světě; |
179. |
opětovně potvrzuje, že přístup ke vzdělání je základním právem dítěte, které je zakotveno v článku 28 Úmluvy OSN o právech dítěte; zdůrazňuje, že ve všech krocích EU a členských států je nezbytné zlepšit přístup dětí ke službám a ke kvalitní zdravotní péči; |
180. |
s politováním konstatuje, že země na celém světě se stále zdráhají podepsat Úmluvu OSN o právech osob se zdravotním postižením a Úmluvu OSN o právech dítěte, která přináší podrobné pokyny pro rozvoj společností podporujících začlenění na ochranu dětí se zdravotním postižením; |
181. |
vyzývá EU a členské státy, aby ve vzájemné jednotě vedly politiku humanitární pomoci a rozvojovou politiku za účelem boje proti dětské podvýživě; |
Práva domorodého obyvatelstva
182. |
se znepokojením konstatuje, že zvláště velkému nebezpečí diskriminace jsou vystaveni domorodí obyvatelé, kteří jsou zranitelní především ve vztahu k politickým, hospodářským, environmentálním a pracovním změnám a výkyvům; konstatuje, že většina z nich žije pod hranicí chudoby a mají jen minimální nebo žádnou možnost získat vlastní zastoupení či podíl na politickém rozhodování nebo uplatnit svá práva v systémech soudnictví; je obzvláště znepokojen zprávami o častých případech zabírání půdy, násilného vystěhovávání a porušování lidských práv v důsledku ozbrojených konfliktů; |
Činnost EU v oblasti migrace a uprchlíků
183. |
odsuzuje dramatický počet úmrtí na moři ve Středomoří, jejichž počet Mezinárodní organizace pro migraci odhaduje ve své zprávě nazvané „Osudné cesty“ na 3 000 za rok 2013, což činí z tohoto moře oblast s nejvyšším počtem úmrtí ve světě při nezákonné migraci; je mimořádně znepokojen zprávami o porušování lidských práv migrantů a žadatelů o azyl na jejich cestě do EU; vyzývá Unii a členské státy, aby při řešení těchto problémů spolupracovaly s OSN, regionálními mechanismy, vládami a nevládními organizacemi; zdůrazňuje naléhavou potřebu vyvinout na unijní úrovni silnější, solidárnější a integrovanější politiku, která bude řešit naléhavá témata týkající se migrantů, uprchlíků a žadatelů o azyl způsobem, který bude v souladu s mezinárodními lidskoprávními předpisy a základní lidskou důstojností, a vyzývá EU, aby zaručila efektivní společné normy pro postupy přijímání v celé Unii, aby se tak ochránili nezletilé osoby bez doprovodu a ti nejzranitelnější; vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise, komisaře pro migraci, vnitřní věci a občanství a ESVČ, aby posílili spolupráci a rovnocenné sdílení odpovědnosti mezi členskými státy, včetně přijímání a přesídlování uprchlíků a podílu na pátracích a záchranných službách na pomoc migrantům v tísni na moři, když se snaží dosáhnout pobřeží EU; v této souvislosti připomíná nutnost dodržovat v evropských a mezinárodních vodách zásadu nenavracení, jak potvrdil Evropský soud pro lidská práva; připomíná závazek Komise rozvinout adekvátní zákonné migrační cesty; proto vyzývá členské státy, aby v plném rozsahu provedly společný azylový balíček a společné právní předpisy pro migraci, které byly v EU nedávno přijaty a za tímto účelem požaduje zavedení krizového mechanismu stanoveného v článku 33 Dublinského nařízení, jenž by zahrnoval jasně definovaný minimální kontingent připadající na každý členský stát, s cílem rychle uskutečnit fungující krizový mechanismus přerozdělování, jenž by omezoval tlak na nejvíce postižené členské státy, v nichž jsou jasně překročeny minimální kvóty; vyzývá členské státy, aby se podílely na programech přesídlování a aby v nejpostiženějších oblastech posílily rozvoj regionálních programů ochrany; zdůrazňuje nutnost řešit kořeny nelegální migrace; vybízí ESVČ a členské státy, aby věnovaly podrobnou pozornost zemím, v nichž má původ obchodování s lidmi nebo pašování lidí, zemím průchodu a cílovým zemím; vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a členské státy, aby dále posílily vnější rozměr Unie a spolupracovaly se zeměmi původu a tranzitu, včetně partnerských zemí EU, a to především oblasti Středomoří, aby v politických dialozích s dotčenými zeměmi a ve veřejných prohlášeních systematicky poukazovaly na tyto obavy a posílily spolupráci s těmito zeměmi na nejvyšší úrovni s cílem rozložit nelegální sítě, které přepravují migranty, a bojovat proti nelegálním mafiím, které vydělávají na obchodování s lidmi a pašování lidí; |
184. |
domnívá se, že zvláště zranitelné jsou migrující děti, zejména pokud nemají doprovod; připomíná, že děti bez doprovodu jsou především dětmi a že hlavní zásadou při zacházení s nimi musí být ochrana dítěte, tedy respektování základní zásady nejlepšího zájmu dítěte, nikoli přistěhovalecká politika; |
185. |
vybízí vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a ESVČ, aby nadále podporovaly proces ratifikace Úmluvy OSN o nadnárodním organizovaném zločinu, její protokol o předcházení, potlačování a trestání obchodu s lidmi, zvláště se ženami a dětmi, protokol proti pašování přistěhovalců po zemi, po moři a letecky a protokol týkající se nezákonné výroby střelných zbraní, jejich částí a součástek a munice a obchodu s nimi; |
186. |
vyzývá EU, aby zajistila, že se vyjednávání a provádění veškerých dohod o spolupráci v oblasti migrace a zpětném přebírání osob se státy mimo EU bude řídit mezinárodními lidskými právy, uprchlickým právem a mezinárodním námořním právem, a žádá, aby s ním byly před jejich uzavřením vedeny konzultace; požaduje, aby byla zajištěna větší transparentnost při jednáních o těchto dohodách a při zapojování mechanismů sledování, jejichž pomocí by byl vyhodnocován dopad spolupráce v oblasti migrace se státy mimo EU a opatření v oblasti kontroly na hranicích, včetně opatření agentury Frontex a systému Eurosur, na lidská práva; trvá na tom, že lidská práva musí hrát důležitou roli v oblasti migrace a žádostí o azyl; požaduje proto, aby úředník pro základní práva v agentuře Frontex a odborníci v oblasti odborného vzdělávání v Evropském podpůrném úřadu pro otázky azylu (EASO) měli k dispozici odpovídající finanční prostředky, které jim umožní provádět hodnocení a monitorování i prezentovat osvědčené postupy; |
187. |
vyzývá Komisi, aby neustále prováděla nezávislá hodnocení svých programů v oblasti migrace a kontroly na hranicích ve státech EU a státech mimo EU s cílem navrhovat vylepšená opatření, aby nedocházelo k porušování lidských práv, a sdílet osvědčené postupy; |
188. |
vybízí EASO, aby rozvíjel partnerství se třetími zeměmi s cílem posílit mezinárodní ochranu žadatelů o azyl; |
189. |
vítá, že na seznam hlavních kritérií, k nimž se přihlíží při zahájení jednání o udělování výjimek z vízové povinnosti se třetími zeměmi (25), bylo doplněno kritérium dodržování lidských práv a základních svobod; vyzývá Komisi, aby používala toto nové kritérium jako páku pro prohloubení dialogu o lidských právech se třetími zeměmi ve strategickém a hospodářském rámci, který představují jednání o vízech; |
190. |
odsuzuje stále větší kriminalizaci nezákonné migrace v EU na úkor lidských práv dotčených osob; naléhavě požaduje okamžité zavedení nezbytných záruk, odpovědnosti a mechanismů prosazování v oblasti lidských práv; |
191. |
žádá, aby se Komise a ESVČ aktivně účastnily debaty o termínu „klimatický uprchlík“, a to včetně možného právního vymezení tohoto pojmu v mezinárodním právu či v jakékoli právně závazné mezinárodní dohodě; |
192. |
bere na vědomí, že ztráta státní příslušnosti je závažným problémem v oblasti lidských práv; vyzývá Komisi a ESVČ, aby proti ztrátě státní příslušnosti bojovaly v rámci všech vnějších činností EU, a to především tak, že budou řešit diskriminaci na základě pohlaví, náboženství nebo statusu menšiny v právních předpisech o státní příslušnosti a bude podporovat práva dětí na státní příslušnost a kampaň Agentury OSN pro uprchlíky (UNHRC) cílenou na odstranění ztráty státní příslušnosti do roku 2024; |
Lidská práva a rozvoj
193. |
zdůrazňuje, že dodržování lidských práv, včetně hospodářských, kulturních, sociálních a environmentálních práv, práva na výživu, a zajištění řádné správy věcí veřejných, demokratických hodnot, míru, bezpečnosti a přístupu ke spravedlivému a účinnému systému soudnictví je nezbytnou podmínkou snižování chudoby, nerovnosti a dosažení rozvojových cílů tisíciletí; domnívá se, že lidská práva musí být součástí všech cílů a ukazatelů agendy na období po roce 2015; zdůrazňuje, že plnění této agendy musí být založeno na silných mechanismech transparentnosti a odpovědnosti; uvádí, že závazky týkající se správy a lidských práv musí být měřitelné a sledovatelné; |
194. |
připomíná, že OSN uznala, že bez přístupu založeného na rozvoji lidských práv nelze plně dosáhnout rozvojových cílů; vyzývá EU, aby neustále ostražitě zajišťovala výslovné začlenění problematiky obránců lidských práv a prostoru občanské společnosti do diskusí o úkolech po dosažení rozvojových cílů tisíciletí; |
195. |
poukazuje na vzájemnou provázanost extrémní chudoby a nedostatečného dodržování lidských práv a zdůrazňuje, že v rámci boje proti extrémní chudobě je nutné vytvořit soubor zásad pro uplatňování norem a kritérií vztahujících se k lidským právům; |
196. |
zdůrazňuje význam, jenž má soudržnost politik ve prospěch rozvoje pro dosažení toho, aby byla dodržována lidská práva; za tímto účelem proto opakovaně zdůrazňuje, že je zapotřebí soudržnost politiky ve prospěch rozvoje realizovat v politikách EU a členských států, zejména o obchodní a zemědělské politice, přijetím nezbytných pokynů, hodnocení dopadů a režimů sledování a podávání zpráv; domnívá se, že EU by si v této otázce měla zachovat politické vedení; vyzývá proto EU, aby společně se zapojenými partnerskými zeměmi zahájila iniciativy na mezinárodní úrovni (v rámci OSN, G20 atd.) s cílem přetvořit soudržnost politik ve prospěch rozvoje ve všeobecný program; |
197. |
vyzývá EU a členské státy, aby lépe koordinovaly své rozvojové agendy v duchu Lisabonské smlouvy a stavěly svou rozvojovou politiku do popředí vnějších vztahů Unie tak, aby prostřednictvím rozvoje byly lépe koordinovány vnitrostátní priority a evropské agendy v oblasti podpory lidských práv při zohlednění složitosti rozvojové politiky EU; |
198. |
vyzývá ESVČ, aby v koordinaci s vysokou představitelkou, místopředsedkyní Komise lépe propojila zahraniční a bezpečnostní politiku s rozvojovou politikou s cílem vybudovat součinnost a zajistit soudržný přístup zaměřený na všeobecné uplatňování lidských práv prostřednictvím rozvojové politiky; dále vyzývá EU, aby na mnohostranných fórech lépe koordinovala svou vnější činnost s rozvíjejícími se ekonomikami, jako jsou země BRICS, s cílem řešit problémy globální správy a podporovat lidská práva prostřednictvím koordinace jejich různých rozvojových agend; |
199. |
naléhavě vyzývá EU k efektivnějšímu začleňování otázek lidských práv a demokracie do rozvojové spolupráce a k zajištění takových rozvojových programů EU, které budou přispívat k plnění mezinárodních závazků partnerských zemí v oblasti lidských práv; |
200. |
zdůrazňuje význam propojení rozvojové pomoci s důvěryhodným úsilím o demokratizaci; |
201. |
vyzývá Výbor pro posuzování dopadů, aby pod dohledem předsedy Komise zajistil, aby byl zohledněn dopad na situaci v oblasti lidských práv, hovoří-li se o projektech rozvojové spolupráce EU, a naopak; |
202. |
uznává význam aktivního zapojení nevládních organizací do plánování, provádění a hodnocení ustanovení v oblasti lidských práv, tak aby byla zajištěna maximální účast občanské společnosti na tvorbě politik, a do zajišťování účinnosti ustanovení v oblasti lidských práv; |
203. |
vítá novou iniciativu dobrovolnické pomoci EU, která v období 2014–2020 poskytne přibližně 18 tisícům osob z EU a ze třetích zemí příležitost zapojit se do humanitárních operací po celém světě, a to na místech, kde je pomoc nejvíce potřeba, a prokázat tak solidaritu pomocí komunitám zasaženým přírodní nebo člověkem způsobenou katastrofou; |
204. |
vyzývá EU k soustředěné činnosti s cílem řešit problém zabírání půdy s tím, že v dotčených zemích a u podniků EU a dalších evropských podniků, které jsou v těchto zemích přítomny, bude prosazovat vhodné záruky, jež by tomuto jevu zabraňovaly; konstatuje, že odepření přístupu k půdě a přírodním zdrojům chudým osobám žijícím na venkově i ve městě je jednou z klíčových příčin hladu a chudoby na světě, což má dopad na to, do jaké míry mohou místní komunity požívat svých lidských práv, především práva na přiměřenou výživu; vyzývá k posouzení dopadu obchodní politiky EU na zabírání půdy; vítá zapojení EU do rozvoje globálních dobrovolných pokynů pro odpovědnou správu půdy, lesů a rybolovu v souvislosti s národním zajišťováním potravin, přijatých pod záštitou OSN, a požaduje jejich provádění a přijetí závazných pokynů, jež by zabírání půdy předcházely; zdůrazňuje však naléhavou potřebu začlenit problematiku lidských práv a snižování chudoby do rozhodovacích procesů s ohledem na to, jak investoři získávají dlouhodobý nájem velkých půdních ploch; domnívá se, že reakce EU na tuto otázku je důležitým testem jejího závazku sledovat přístup založený na právech v rámci své politiky rozvojové spolupráce, jak předpokládá Lisabonská smlouva, jejímž prostřednictvím by rozvojová politika EU dále přispívala k udržitelnému hospodářskému, společenskému a environmentálnímu rozvoji rozvojových zemí s primárním cílem vymýtit chudobu ve světě; vyzývá EU, aby se v souladu s doporučeními zvláštního zpravodaje OSN pro právo na potraviny zavázala k zásadnímu přechodu k agroekologii, jež je prostředkem k zajištění práva na výživu; |
205. |
s hlubokým znepokojením konstatuje, že původní obyvatelstvo je obzvláště postihováno porušováním lidských práv v souvislosti s těžbou zdrojů; vyzývá ESVČ, aby podporovala přísné právní rámce a iniciativy, jejichž cílem je dosažení transparentnosti a řádné správy věcí veřejných v důlní těžbě a v dalších těžařských odvětvích, které dodržují zásadu svobodného a informovaného souhlasu místních obyvatel získaného předem a deklaraci OSN o právech původních obyvatel; |
206. |
s hlubokým znepokojením konstatuje, že zranitelné skupiny jsou obzvláště postihovány porušováním lidských práv souvisejícím se zhoršováním stavu životního prostředí, neboť rozšíření porostů monokultur, těžby dřeva, infrastruktur a podpora využívání plynu a ropy, biopaliv, důlní těžby a velkých vodních elektráren způsobují odlesňování a poškozování lesů; vyzývá Komisi, aby provedla 7. akční program pro životní prostředí a zavedla všeobecný plán pro řešení odlesňování a poškozování lesů a jejich dopadů na životní prostředí, sociální oblast a lidská práva; |
207. |
připomíná, že zavádění rozvojových, vzdělávacích a zdravotních programů umožňuje bojovat proti chudobě a dále přispívat k boji proti mezinárodnímu terorismu; žádá EU, aby ve světě rozvíjela více strategií po vzoru strategie ESVČ pro bezpečnost a rozvoj v oblasti Sahelu; |
208. |
zdůrazňuje, že navzdory již dosaženému pokroku v přístupu k pitné vodě a k hygienickým podmínkám stále existuje přibližně 2,6 miliardy lidí, kteří nemají latrínu, a 1,1 miliardy lidí, kteří nemají žádný přístup k pitné vodě; tvrdí, že za to nemůže jen nedostatek zdrojů, ale i nedostatek politické vůle; proto vyzývá vlády, aby zaručily přístup k nezávadné pitné vodě a k hygienickým podmínkám a zvláštní pozornost aby byla věnována ženám a dětem; |
209. |
vyzývá k ambiciózní dlouhodobé politické strategii a akčnímu plánu v oblasti veřejného zdraví, inovací a přístupu k lékům, který by se mimo jiné zabýval novými systémy pobídek zaměřených na výzkum a vývoj, jak je uvedeno ve zprávě vypracované v roce 2012 odbornou poradní pracovní skupinou WHO pro výzkum a vývoj: financování a koordinaci, s cílem zabezpečit právo na odpovídající životní úroveň každého člověka bez rozdílu rasy, náboženství, politického přesvědčení, hospodářských nebo společenských podmínek v oblasti zdraví a blahobytu; zdůrazňuje, že ženy a dívky jsou stále nejvíce postiženy pandemií HIV a většinou jsou to ony, kdo se ve svých komunitách starají o pacienty; |
Mezinárodní kulturní a sportovní události a lidská práva
210. |
odsuzuje stále rozšířenější praxi autoritářských států, které hostí obrovské sportovní nebo kulturní akce s cílem podpořit svou mezinárodní legitimitu, zatímco dále potlačují domácí opozici; vyzývá EU a členské státy, aby se zabývaly národními sportovními federacemi, podnikovými subjekty a organizacemi občanské společnosti, formou jejich účasti na takových akcích, včetně prvních evropských her v Baku v roce 2015 a světového poháru FIFA v Rusku v roce 2018; vyzývá k rozvoji politického rámce EU v oblasti sportu a lidských práv a k zahrnutí příslušných závazků do nadcházejícího akčního plánu pro lidská práva; |
211. |
znovu opakuje, že v rámci všeobecně platných lidských práv a na základě úmluv UNESCO, je kulturní rozmanitost a kulturní dědictví světovým dědictvím a mezinárodní společnost má povinnost spolupracovat na jejich ochraně a zhodnocení; má za to, že úmyslné formy ničení kulturního a uměleckého dědictví, ke kterým nyní dochází v Iráku a Sýrii by měly být postihovány jako válečné zločiny a zločiny proti lidskosti. |
Posílení činnosti Evropského parlamentu v oblasti lidských práv
212. |
opakuje svůj závazek spočívající v průběžném zlepšování vlastních parlamentních postupů, procesů a struktur s cílem zajistit, aby v jádru jeho činností a politik figurovala lidská práva a demokracie; připomíná historický závazek Evropského parlamentu ve prospěch lidských práv, zejména prostřednictvím Sacharovovy ceny za svobodu myšlení; dále se domnívá, že k tomu, aby splnil svou úlohu definovanou v jednacím řádu, tj. „zajišťovat soudržnost mezi všemi vnějšími politikami Unie a její politikou v oblasti lidských práv“, se od podvýboru pro lidská práva požaduje účinná celoparlamentní spolupráce a zohlednění lidských práv; |
213. |
žádá lepší provádění Obecných zásad pro meziparlamentní delegace Evropského parlamentu o prosazování lidských práv a demokracie a vybízí k přezkumu zásad, který by měla ve spolupráci s podvýborem pro lidská práva provést Konference předsedů delegací; v této souvislosti doporučuje systematičtější transparentnější praxi, co se týče zdůrazňování lidskoprávních otázek, především v konkrétních případech uvedených v usneseních Parlamentu a v případě ohrožených laureátů a kandidátů Sacharovovy ceny, v průběhu cest delegací do třetích zemí a podávání písemných zpráv o krocích, které učinil podvýbor pro lidská práva, případně – je-li to z politického hlediska možné – v rámci konkrétních informačních schůzek; |
214. |
zdůrazňuje potřebu průběžného zvažování toho, jaké jsou nejvhodnější způsoby, jak maximalizovat věrohodnost, viditelnost a efektivitu usnesení Parlamentu o porušování lidských práv, demokracie a právního státu a nezbytnost jejich vhodné synchronizace a sledování ze strany všech evropských orgánů a Evropské nadace pro demokracii; zdůrazňuje především potřebu institucionálního sledování problémů uvedených v naléhavých usneseních Parlamentu; |
215. |
podporuje diskusi o začlenění různých nástrojů, jež má Parlament k dispozici ohledně podpory a prosazování lidských práv, do konkrétního strategického dokumentu přijatého Parlamentem na plenárním zasedání; vyzývá k vytvoření pravidelně aktualizované internetové stránky, na níž je uveden seznam obránců lidských práv, kteří jsou zmíněni v naléhavých usneseních Parlamentu, a ke zřízení vnitřní pracovní skupiny Parlamentu, která by sledovala případy těchto uvedených obránců po celém světě a vybízela delegace cestující do třetích zemí, aby se s nimi setkávaly; |
o
o o
216. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vysoké představitelce, místopředsedkyni Komise pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, zvláštnímu zástupci EU pro lidská práva, vládám a parlamentům členských států, Radě bezpečnosti OSN, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedovi 69. zasedání Valného shromáždění OSN, předsedovi Rady OSN pro lidská práva, vysoké komisařce OSN pro lidská práva i vedoucím delegací EU. |
(1) Přijaté texty, P8_TA(2014)0070.
(2) A/RES/55/2.
(3) Dokument Rady 11855/2012.
(4) Přijaté texty, P7_TA(2013)0575.
(5) Úř. věst. C 236 E, 12.8.2011, s. 69.
(6) Přijaté texty, P7_TA(2014)0252.
(7) Přijaté texty, P7_TA(2014)0259.
(8) Úř. věst. C 153 E, 31.5.2013, s. 115.
(9) Přijaté texty, P8_TA(2014)0013.
(10) Úř. věst. C 33 E, 5.2.2013, s. 165.
(11) Přijaté texty, P7_TA(2013)0274.
(12) A/RES/67/176.
(13) Přijaté texty, P7_TA(2014)0206.
(14) Úř. věst. C 236 E, 12.8.2011, s. 107.
(15) Úř. věst. C 99 E, 3.4.2012, s. 101.
(16) Úř. věst. C 290 E, 29.11.2006, s. 107.
(17) Úř. věst. C 99 E, 3.4.2012, s. 31.
(18) Úř. věst. C 99 E, 3.4.2012, s. 94.
(19) Přijaté texty, P8_TA(2014)0059.
(20) Přijaté texty, P7_TA(2013)0420.
(21) Přijaté texty, P7_TA(2013)0394.
(22) Přijaté texty, P7_TA(2013)0180.
(23) A/RES/69/186.
(24) Přijaté texty, P7_TA(2013)0286.
(25) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67).
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/172 |
P8_TA(2015)0077
Vztahy mezi EU a Ligou arabských států a vzájemná spolupráce v boji s terorismem
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o vztazích mezi EU a Ligou arabských států a spolupráci v boji proti terorismu (2015/2573(RSP))
(2016/C 316/19)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti Organizace spojených národů ze dne 24. září 2014 o hrozbách pro mezinárodní mír a bezpečnost vyvolaných teroristickými činy (rezoluce 2178 (2014)), |
— |
s ohledem na společné prohlášení z Rigy přijaté v návaznosti na neformální schůzku ministrů spravedlnosti a vnitřních věcí EU ve dnech 29. a 30. ledna 2015, |
— |
s ohledem na činnost kontaktní kanceláře EU-LAS na Maltě, jejímž cílem je usnadnit dialog mezi Komisí a Ligou arabských států, |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na prohlášení přijaté na třetím zasedání ministrů zahraničních věcí Evropské unie a Ligy arabských států, které se konalo ve dnech 10. a 11. června 2014, |
— |
s ohledem na memorandum o porozumění, které dne 19. ledna 2015 podepsali místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Federica Mogheriniová, zastupující Evropskou unii, a generální tajemník Ligy arabských států Nábil al-Arabí, zastupující Ligu arabských států; |
— |
s ohledem na strategii vnitřní bezpečnosti EU, kterou přijala Rada dne 25. února 2010, |
— |
s ohledem na závěry Rady pro zahraniční věci týkající se boje proti terorismu, zejména na závěry ze dne 9. února 2015, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. února 2015 o protiteroristických opatřeních (1), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 15. ledna 2015 o situaci v Egyptě (2), |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o zemích, které jsou členy Ligy arabských států (LAS), |
— |
s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Federiky Mogheriniové ze dne 19. ledna 2015, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 a 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že terorismus a násilný extremismus jsou přední hrozbou pro bezpečnost a svobodu ve světě, a vzhledem k tomu, že klíčovým prvkem úspěšné protiteroristické politiky je dodržování základních práv; |
B. |
vzhledem k tomu, že terorismus představuje celosvětovou hrozbu, kterou je třeba potírat pomocí koordinovaného úsilí vnitrostátních vlád a regionálních a mezinárodních organizací; zdůrazňuje, že pouze globální aliance může tuto hrozbu účinně řešit v plném souladu s mezinárodním právem, základními hodnotami a mezinárodními normami v oblasti lidských práv; |
C. |
vzhledem k tomu, že místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Federica Mogheriniová a generální tajemník Ligy arabských států (LAS) Nábil al-Arabí podepsali dne 19. ledna 2015 memorandum o porozumění mezi Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) a generálním sekretariátem LAS; |
D. |
vzhledem k tomu, že obsah memoranda o porozumění mezi ESVČ a generálním sekretariátem LAS z roku 2015 je neveřejný; |
E. |
vzhledem k tomu, že EU a LAS mají společný zájem na nalezení trvalého řešení, které v tomto regionu zajistí mír a stabilitu; vzhledem k tomu, že cílem tohoto memoranda o porozumění je podpořit a posílit vztahy mezi členskými státy EU a členy LAS, a rozšířit tak jejich pracovní struktury, vyměňovat si zkušenosti a prohloubit dialog, s cílem napomoci uskutečnění společných cílů v oblastech společného zájmu; |
F. |
vzhledem k tomu, že fenomén zahraničních bojovníků z Evropy, kteří cestují do různých míst za účelem boje v rámci džihádu, a bezpečností hrozba, kterou mohou po návratu do EU představovat, budou zřejmě existovat i v následujících letech; vzhledem k tomu, že podle zpráv opustily své domovy tisíce státních příslušníků EU, aby se jako zahraniční bojovníci zapojili do válečných konfliktů a násilných střetů, které vypukly v Sýrii, Iráku a Libyi, a že tito bojovníci ohrožují i bezpečnost občanů EU; vzhledem k tomu, že nedávné teroristické činy v Paříži a v Kodani spáchali státní příslušníci EU; |
G. |
vzhledem k tomu, že šíření terorismu je snadnější díky využívání internetu a sociálních médií; vzhledem k tomu, že v důsledku kybernetického terorismu mohou teroristické skupiny vytvářet vazby a zůstávat ve spojení, aniž by musely překonávat fyzické překážky v podobě hranic, a proto mají omezené potřeby, pokud jde o základny a útočiště v jednotlivých zemích; |
H. |
vzhledem k tomu, že mezi členskými státy LAS dochází k závažnému a systematickému porušování lidských práv; |
I. |
vzhledem k tomu, že organizace občanské společnosti, o nichž má EU za to, že uplatňují svá všeobecná lidská práva a základní svobody, jsou vládami některých členů LAS považovány za teroristické organizace; vzhledem k tomu, že boj proti terorismu a národní bezpečnost jsou stále častěji udávány jako důvody ospravedlňující tvrdé zásahy proti představitelům opozice, občanské společnosti a novinářům; |
J. |
vzhledem k tomu, že vnější politika EU musí přispívat k boji proti hrozbě terorismu, který v některých oblastech v sousedství EU eskaluje; vzhledem k tomu, že preventivní strategie boje proti terorismu by se měly zakládat na vícestranném přístupu zaměřeném na přímé narušování přípravy útoků na území Unie, avšak rovněž by měly začleňovat skutečnost, že je třeba řešit nejhlubší příčiny terorismu; |
K. |
vzhledem k tomu, že EU odsuzuje uplatňování trestu smrti a krutých a nelidských trestů všude ve světě, a to i v případě osob, které byly odsouzeny za spáchání teroristických činů; |
1. |
vyjadřuje své hluboké zděšení nad rozsahem lidského utrpení a ztrát na životech v důsledku teroristickým útoků a vyjadřuje svou solidaritu rodinám všech nevinných obětí; |
2. |
zdůrazňuje skutečnost, že terorismus představuje přímou hrozbu pro všechny země a všechny osoby bez ohledu na jejich etnický původ nebo náboženské vyznání či přesvědčení; |
3. |
požaduje, aby bylo memorandum o porozumění zveřejněno, aby mohl být jeho obsah podroben demokratickému a soudnímu dohledu; |
4. |
vyzývá Radu, aby se všemi členskými zeměmi LAS spolupracovala na společné a jednoznačné definici terorismu; |
5. |
zdůrazňuje význam spolupráce v záležitostech humanitární pomoci prostřednictvím výměny informací o krizových situacích; zdůrazňuje význam sdílení hodnocení a osvědčených postupů podle potřeby, jakož i důležitost spolupráce při určování praktických kroků, které by pomohly řešit hrozby, a to včetně účinnějších opatření s cílem zabránit radikalizaci, náboru a přesunům teroristů a zahraničních bojovníků a vyřešit situaci bojovníků, kteří se navrátí do místa původního odjezdu; |
6. |
opakuje svůj názor, že v boji proti terorismu je zásadně důležité řešit nejen jeho dopady, ale i základní faktory vedoucí k radikalizaci, a zdůrazňuje, že je třeba zaujmout komplexní přístup napříč jednotlivými oblastmi, který zaručí zapojení všech dotčených politik; k tomu mimo jiné patří, že je důležité podporovat kulturu začleňování a tolerance, například prostřednictvím politiky vzdělávání a sociálních a regionálních politik; |
7. |
konstatuje, že k hlavním příčinám současné teroristické hrozby v EU a v arabských státech patří džihádistický extremismus; je toho názoru, že politika zaměřená na deradikalizaci a boj proti terorismu nemůže být účinná, pokud nebude rozvíjena v úzké spolupráci se zeměmi původu; |
8. |
žádá orgány členských států EU a LAS, aby dodržovaly zákaz mučení, zakotvený nejvýznačněji v Úmluvě OSN proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, kterou většina z nich podepsala a ratifikovala; opakuje, že přiznání vynucená mučením jsou neplatná; |
9. |
znovu zdůrazňuje, že v rámci reakce na hrozbu teroristických útoků je třeba zachovat rovnováhu mezi svobodou a bezpečností a posuzovat všechna přijímaná opatření z hlediska jejich slučitelnosti se zásadami právního státu a základními právy; |
10. |
obecně vítá spolupráci a partnerství v boji proti terorismu mezi EU a třetími zeměmi; vítá navázání strategického dialogu mezi EU a LAS, který zahrnuje výměny poznatků o politických a bezpečnostních záležitostech a pravidelná setkání mezi Politickým a bezpečnostním výborem EU a arabskými stálými zástupci, a oceňuje pokrok dosažený v oblasti včasného varování a řešení krizí, především co se týče úplného provádění projektu včasného varování a řešení krizí; |
11. |
připomíná však, že protiteroristická opatření nesmí být nikdy zneužívána k potlačení legitimního disentu nebo k porušování všeobecných lidských práv jednotlivců; vyzývá EU, aby do své spolupráce s třetími zeměmi začlenila jasné bezpečnostní záruky, a zajistila tak, že nebude ve jménu boje proti terorismu, ať přímo, či nepřímo, podporovat nebo legitimizovat útlak legitimních organizací a jednotlivců; |
12. |
zdůrazňuje, že ministři zahraničních věcí EU a LAS se rovněž shodli na tom, že budou pokračovat v práci na komplexním provádění globální strategie OSN pro boj proti terorismu; je potěšen skutečností, že tito ministři uvítali zřízení protiteroristického střediska OSN z podnětu Strážce dvou svatých mešit, vyzvali k poskytnutí podpory tomuto středisku a uvítali uspořádání první mezinárodní konference pro boj proti terorismu v březnu 2014 v Bagdádu jako příležitost k diskuzi a k hledání vhodných prostředků a způsobů pro posílení mezinárodní spolupráce a boje proti terorismu na regionální úrovni; |
13. |
znovu zdůrazňuje význam spolupráce mezi EU a LAS v oblasti lidských práv, především co se týče pokračující podpory a ochrany lidských práv a prosazování všech lidských práv pro všechny, včetně práv na ekonomický a sociální rozvoj, svobodu projevu a svobodu náboženského vyznání či přesvědčení, a současně podpory hodnoty tolerance a soužití mezi odlišnými náboženstvími a odmítání vyloučení, extremismu, podněcování k nenávisti a násilí a jejich šíření; |
14. |
žádá Radu, aby ověřila, zda nedošlo k porušení Kodexu chování EU pro vývoz zbraní ve vztahu k represi; |
15. |
vyzývá EU, aby ve spolupráci s LAS vyvinula specializovaný mechanismus, jenž by omezil obchod se zbraněmi, především pak v zemích, v nichž terorismus vzniká nebo kde jsou teroristé cvičeni; vyzývá EU, aby důkladně dohlížela na provádění vývozu zbraní, zejména co se týče technologie dvojího užití, kterou by mohli využít teroristé; je přesvědčen, že bojovat proti financování teroristické činnosti je nezbytné ve spolupráci s příslušnými aktéry, včetně LAS a jejích členů; |
16. |
je přesvědčen, že EU se musí nově postavit k tomu, že dřívější protiteroristická spolupráce se zeměmi původu, tranzitu a určení, přes které proudí zahraniční bojovníci a zdroje na jejich podporu, včetně členských států LAS, byla převážně nedostatečná; |
17. |
zdůrazňuje, že komplexní strategie protiteroristických opatření EU, která by se zakládala na přístupu kombinujícím diplomatické a socioekonomické nástroje a nástroje rozvoje, předcházení konfliktům, budování míru a řešení krizí, musí rovněž plně využívat zahraniční a rozvojové politiky Unie, neboť musí bojovat proti chudobě, diskriminaci a marginalizaci a proti korupci a podporovat prosazování řádné veřejné správy a předcházet konfliktům a řešit je, jelikož všechny tyto jevy přispívají k marginalizaci určitých skupin a sektorů společnosti, které se pak stávají ohroženějšími vůči propagandě extremistických skupin; |
18. |
připomíná, že mezinárodní společenství se zavázalo k přijetí opatření, která zajistí dodržování lidských práv pro všechny a právního státu, jakožto základního kamene boje proti terorismu, a to prostřednictvím přijetí globální strategie Organizace spojených národů pro boj proti terorismu stanovené v rezoluci Valného shromáždění OSN č. 60/288; |
19. |
připomíná členským státům a agenturám EU, včetně Europolu a Eurojustu, jejich povinnosti vyplývající z Listiny základních práv, z mezinárodního práva v oblasti lidských práv a z cílů vnější politiky EU; |
20. |
opakuje svůj postoj, že práva náboženských menšin jsou neoddělitelně spjata s dodržováním dalších základních lidských práv a svobod, jako je právo na osobní svobodu, bezpečnost, rovné příležitosti mužů a žen a svobodu projevu, a vyzývá LAS, ESVČ a členské státy obou organizací, aby chránily náboženské menšiny v arabském světě a v plném rozsahu uplatňovaly pokyny EU na podporu a ochranu svobody náboženského vyznání nebo přesvědčení; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a generálnímu tajemníkovi Ligy arabských států. |
(1) Přijaté texty, P8_TA(2015)0032.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2015)0012.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/176 |
P8_TA(2015)0078
Udržitelné využívání mořčáka evropského
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o udržitelném rybolovu mořčáka evropského (2015/2596(RSP))
(2016/C 316/20)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh usnesení Výboru pro rybolov, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že vědecké informace o stavu populace mořčáka evropského, a zejména dostupné údaje o přesných hranicích jeho výskytu, migračních trasách a místech rozmnožování, jsou nedostatečné; |
B. |
vzhledem k tomu, že Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) rozlišuje čtyři druhy populace mořčáka evropského: v Keltském moři/Lamanšském průlivu/Severním moři, v Biskajském zálivu, v západoiberských vodách a západně od Skotska/Irska; |
C. |
vzhledem k tomu, že různé studie ukázaly, že stav populace mořčáka evropského je znepokojivý, a to přesto, že Komise již přijala nouzová opatření; |
D. |
vzhledem k tomu, že úmrtnost je stále velmi vysoká, že mořčák evropský dosahuje pohlavní dospělosti později, roste pomalu a obnova jeho populace tedy trvá dlouho; |
E. |
vzhledem k tomu, že mořčák evropský je ušlechtilý druh, který je pro svou vysokou hospodářskou hodnotu v rybářském průmyslu velmi žádaný; |
F. |
vzhledem k tomu, že do lovu mořčáka evropského je zapojen velký počet rybářských plavidel a co se týče velikosti plavidel, rybolovných sezón a používaného vybavení, je jeho lov různorodý; |
G. |
vzhledem k tomu, že úlovky v rámci rekreačního rybolovu jsou významné a tvoří alespoň čtvrtinu celkových úlovků tohoto druhu; |
H. |
vzhledem k tomu, že v nařízení (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice (1) se stanoví, že populace ryb se mají zvýšit nad úroveň maximálního udržitelného výnosu nebo se nad touto úrovní udržovat; |
I. |
vzhledem k tomu, že na mořčáka evropského se nevztahují celkové přípustné odlovy; |
J. |
vzhledem k tomu, že Komise přijala nouzová opatření, kterými se do 30. dubna 2015 zakazuje lov mořčáka evropského pomocí pelagických vlečných sítí v Keltském moři, Lamanšském průlivu, Irském moři a v jižní části Severního moře; |
K. |
vzhledem k tomu, že dosud přijatá vnitrostátní opatření v oblasti řízení nestačí k udržení stavu populace a neřeší problémy společného využívání zdrojů a přístupu k nim; |
L. |
vzhledem k tomu, že lov mořčáka evropského musí být omezen především v období tření, kdy lov viditelně zpomaluje obnovu populací a této obnově brání; |
M. |
vzhledem k tomu, že Irsko omezilo lov mořčáka evropského jen na rekreační rybolov; |
N. |
vzhledem k tomu, že Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) doporučuje snížení úmrtnosti mořčáka evropského způsobené rybolovem o přibližně 60 %; |
O. |
vzhledem k tomu, že v rámci činnosti pracovní skupiny Inter-AC pro mořčáka evropského se doporučují evropská opatření pro řízení; |
P. |
vzhledem k tomu, že udržitelný rybolov mořčáka evropského vyžaduje politická rozhodnutí, na nichž by se měly podílet všechny příslušné zainteresované strany; |
1. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby vyhodnotily stav populace mořčáka evropského a hranice jeho výskytu, migrační vzorce a přesná místa rozmnožování; vyzývá Komisi a členské státy, aby za výchozí bod považovaly Evropský námořní a rybářský fond, který poskytuje významné finanční prostředky na sběr vědeckých údajů; |
2. |
zdůrazňuje význam přesného vyhodnocení podílu jednotlivých rybolovných činností a procentního podílu rekreačního rybolovu na úlovcích mořčáka evropského; |
3. |
domnívá se, že má-li být tento druh zachován, je třeba přijmout opatření k řízení rybolovu mořčáka evropského na evropské úrovni; dále se domnívá, že tato opatření by měla dostatečně zohledňovat vědecké poznatky a upřednostňovat minimální řízení a zásadu regionalizace; |
4. |
vyzývá Komisi, aby navrhla víceletý plán řízení lovu mořčáka evropského, aby jeho populace přesáhla úroveň maximálního udržitelného výnosu; zdůrazňuje, že do přípravy plánu řízení je třeba zapojit profesionální i rekreační rybáře a poradní výbory; |
5. |
připomíná, že víceleté plány řízení by měly být připravovány v souladu s postupem spolurozhodování; |
6. |
domnívá se, že pro vypracování víceletého plánu řízení pro mořčáka evropského je důležité vyhodnotit různá řídící opatření pro komerční rybolov, zejména stanovení celkových přípustných odlovů a potřeby vědecky podloženého rozhodnutí o minimální velikosti při vykládce a časovém a prostorovém vymezení zákazu lovu, aby bylo možné chránit rozmnožování, a jiná technická opatření; |
7. |
uznává, že při zavedení celkových přípustných odlovů by vznikly problémy, zejména pokud jde o výpočet historických odlovů, přerozdělení kvót na vnitrostátní úrovni mezi jednotlivé činnosti a problematiku pokrytí rekreačního rybolovu, ale vzhledem k tomu, že je naprosto nutné stav populace mořčáka evropského řešit, zdůrazňuje, že takové opatření je nutno zvážit; |
8. |
je přesvědčen, že je nutné, aby se na rekreační rybolov vztahovala opatření EU, a to v podobě kvantitativních omezení, jejichž přesnou podobu je ještě třeba určit; |
9. |
domnívá se, že má-li se stav populace v souladu s cíli společné rybářské politiky udržet nad hranicí maximálního udržitelného výnosu, musí být opatření pro komerční a rekreační rybolov vzájemně sladěná; |
10. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/178 |
P8_TA(2015)0079
Dvacáté osmé zasedání Rady OSN pro lidská práva
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o prioritách EU pro činnost Rady OSN pro lidská práva v roce 2015 (2015/2572(RSP))
(2016/C 316/21)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv a úmluvy OSN o lidských právech společně s jejich opčními protokoly, včetně Úmluvy o právech dítěte a Úmluvy o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW), |
— |
s ohledem na rezoluci Valného shromáždění OSN č. 60/251 o zřízení Rady pro lidská práva (UNHRC), |
— |
s ohledem na Evropskou úmluvu o lidských právech, Evropskou sociální chartu a Listinu základních práv EU, |
— |
s ohledem na strategický rámec EU a akční plán pro lidská práva a demokracii přijatý dne 25. června 2012, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o Radě pro lidská práva Organizace spojených národů, |
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o porušování lidských práv, včetně usnesení o naléhavých záležitostech v této oblasti, |
— |
s ohledem na svou výroční zprávu o stavu lidských práv a demokracie ve světě v roce 2013 a politice Evropské unie v této oblasti, |
— |
s ohledem na závěry Rady pro zahraniční věci ze dne 9. února 2015 o prioritách EU v rámci fór OSN o lidských právech, |
— |
s ohledem na článek 2, čl. 3 odst. 5 a na články 18, 21, 27 a 47 Smlouvy o Evropské unii, |
— |
s ohledem na 28. zasedání UNHRC, které se uskuteční ve dnech 2. až 27. března 2015, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 a 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že dodržování, podpora, ochrana a všeobecná platnost lidských práv tvoří součást etického a právního acquis Evropské unie a jeden ze základních kamenů evropské jednoty a celistvosti; |
B. |
vzhledem k tomu, že lidská práva jsou implicitně spojena s každou lidskou bytostí bez ohledu na státní příslušnost, rasový původ, pohlaví, národnostní původ, náboženství nebo jiný status, a vzhledem k tomu, že dodržování těchto práv je zakotveno ve Všeobecné deklaraci lidských práv, Mezinárodním paktu o občanských a politických právech, Mezinárodním paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech a v pozdějších úmluvách, deklaracích a rezolucích týkajících se lidských práv; |
C. |
vzhledem k tomu, že veškerá lidská práva – ať už občanská, politická, hospodářská, sociální či kulturní – jsou nedělitelná, vzájemně propojená a provázaná a že odpírání kteréhokoli z těchto práv má přímý negativní dopad na ostatní práva; |
D. |
vzhledem k tomu, že porušování lidských práv a neexistence legitimní demokratické účasti vedou k nestabilitě, zhroucení států, humanitárním krizím a ozbrojeným konfliktům; |
E. |
vzhledem k tomu, že činnost Unie v jejích vztazích se třetími zeměmi se řídí článkem 21 Lisabonské smlouvy, který zdůrazňuje univerzálnost a nedělitelnost lidských práv a základních svobod a stanoví úctu k lidské důstojnosti, dodržování zásad rovnosti a solidarity a zásad Charty OSN a mezinárodního práva; |
F. |
vzhledem k tomu, že všechny státy mají povinnost dodržovat základní práva svého obyvatelstva a činit konkrétní kroky, aby přispěly k dodržování těchto práv na vnitrostátní úrovni, a jsou rovněž povinny spolupracovat na mezinárodní úrovni s cílem eliminovat překážky, které brání uplatňování lidských práv ve všech oblastech; |
G. |
vzhledem k tomu, že k prosazování a dodržování lidských práv, demokracie a právního státu přispívají pravidelná zasedání Rady OSN pro lidská práva, jmenování zvláštních zpravodajů, mechanismus všeobecného pravidelného přezkumu a tzv. zvláštní procedury pro situace v konkrétních zemích nebo pro určitá témata; |
H. |
vzhledem k tomu, že někteří současní členové Rady pro lidská práva jsou bohužel známi jako jedni z nejhorších porušovatelů lidských práv a mají špatnou pověst, pokud jde o spolupráci se zvláštními procedurami OSN a dodržování povinnosti podávat zprávy výborům pro monitorování smluv OSN v oblasti lidských práv; |
Rada OSN pro lidská práva
1. |
vítá priority EU pro nadcházející 28. řádné zasedání Rady OSN pro lidská práva (UNHRC) stanovené v závěrech Rady ze dne 9. února 2015; |
2. |
vítá jmenování velvyslance Joachima Rückera předsedou UNHCR na rok 2015; |
3. |
blahopřeje Zajdu Raadovi Zajd al-Husajnovi k jeho jmenování vysokým komisařem OSN pro lidská práva a znovu vyjadřuje svou maximální podporu jeho úsilí a jeho mandátu; |
4. |
vítá účast Federicy Mogheriniové, místopředsedkyně Komise a vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, na zasedání Rady OSN pro lidská práva na vysoké úrovni, neboť EU tak dává jasně najevo svou silnou podporu mnohostrannému systému lidských práv; |
5. |
vítá výroční zprávu vysoké komisařky OSN pro lidská práva pro Valné shromáždění OSN za období od prosince 2013 do listopadu 2014 a vyjadřuje svou plnou podporu nezávislosti a integritě tohoto úřadu; zdůrazňuje, že je důležité bránit tuto nezávislost a zajistit, aby vysoký komisař mohl pokračovat ve výkonu svých povinností účinně a nestranně; znovu opakuje, že je nutné, aby byl Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva přiměřeně financován; |
6. |
připomíná, že Evropský parlament a jeho podvýbor pro lidská práva se zavázaly, že budou prosazovat silný multilaterální lidskoprávní systém pod záštitou OSN, včetně Třetího výboru Valného shromáždění OSN, Rady pro lidská práva, Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva, a budou rovněž podporovat činnost souvisejících specializovaných orgánů OSN, jako jsou Mezinárodní organizace práce (MOP) a zvláštní procedury OSN; |
7. |
vybízí ESVČ, aby – zejména prostřednictvím delegací EU v New Yorku a Ženevě – včas prováděla rozsáhlé konzultace s cílem sjednotit postup EU, která tak bude svůj postoj prezentovat jednohlasně; znovu zdůrazňuje, že je důležité, aby činnost vykonávaná v New Yorku a Ženevě ve vztahu k Valnému shromáždění OSN, Třetímu výboru a Radě pro lidská práva OSN byla začleněna do příslušných interních a externích činností EU, aby se zajistilo, že EU bude vždy postupovat koherentně; |
8. |
domnívá se, že pronásledování a věznění obránců lidských práv a představitelů opozice, k němuž nadále dochází v řadě členských zemí Rady pro lidská práva, poškozuje její důvěryhodnost; opakuje svůj postoj, že členové UNHRC by měli být voleni z členských států, které dodržují lidská práva, právní stát a demokratické zásady a které se rozhodly rozšířit stálá pozvání na všechny zvláštní procedury, a vyzývá členské státy, aby podpořily a schválily kritéria členství založená na dodržování lidských práv, která by se měla vztahovat na každý stát kandidující na zvolení do Rady OSN pro lidská práva; trvá na tom, že členské státy by měly podporovat transparentní, otevřený a konkurenční průběh volby členů UNHRC; |
9. |
připomíná svoji podporu mechanismu všeobecného pravidelného přezkumu a velmi si cení této hodnotné práce a vyzývá členské státy, aby aktivně připravovaly své všeobecné pravidelné přezkumy, do nichž by měly mimo jiné zapojit i občanskou společnost, aby během všeobecného pravidelného přezkumu rozvíjely interaktivní dialog a diskuse o přijetí jeho výsledků a aby uplatňovaly doporučení přezkumu a přijímaly konkrétní opatření s cílem zlepšit plnění svých povinností v oblasti lidských práv; |
10. |
nadále se staví proti „blokovému hlasování“ v rámci UNHRC; vyzývá členské země UNHRC, aby hlasovaly transparentně; |
11. |
vyzývá EU a její členské státy, aby pokračovaly v uplatňování doporučení všeobecného pravidelného přezkumu ve všech politických dialozích EU s dotyčnými zeměmi s cílem podpořit tyto země při provádění doporučení; |
12. |
opětovně vyjadřuje svou podporu zvláštním procedurám a nezávislosti držitelů jejich mandátu, díky níž mohou svou funkci vykonávat zcela nestranně, vyzývá všechny státy ke spolupráci s nimi a vybízí členské státy, aby v případech, kdy země s držiteli mandátu zvláštních procedur nespolupracují, o tomto nedostatku informovaly; |
13. |
považuje za důležité, aby byly na zasedání Rady pro lidská práva a na příslušná zasedání Valného shromáždění OSN vysílány parlamentní delegace; |
14. |
vyjadřuje politování nad tím, že se zmenšuje prostor pro interakci mezi občanskou společností a UNHRC a že nevládní organizace dostávají méně příležitostí k tomu, aby na těchto zasedáních vystoupily; naléhavě vyzývá EU a UNHRC, aby zajistily, že organizace občanské společnosti budou moci k 28. zasedání UNHRC, procesu všeobecného pravidelného přezkumu a dalším lidskoprávním mechanismům OSN přispívat v co největší míře, aniž by se po návratu do své země musely obávat postihů; |
Občanská a politická práva
15. |
opakuje, že svoboda projevu, která je základním kamenem každé svobodné a demokratické společnosti, je jedním ze základních práv každého jednotlivce; ostře odsuzuje události, k nimž došlo v lednu 2015 ve Francii a při nichž bylo zavražděno 12 osob, mimo jiné karikaturisté v redakci časopisu Charlie Hebdo, a další 4 osoby v košer supermarketu, a současně odsuzuje vraždy filmového režiséra a hlídače synagogy, které v Kodani spáchali teroristé útočící na svobodu slova a vyznání; |
16. |
odsuzuje zneužívání náboženství extremistickými a džihádistickými skupinami ve všech zemích, zejména v Sýrii, Iráku, Libyi, Myanmaru, Nigérii a Středoafrické republice, kde tyto skupiny útočí za použití střelných zbraní a výbušnin, provádějí sebevražedné útoky a únosy a používají i jiné formy násilí k zastrašení obyvatelstva; zastává názor, že v boji proti terorismu je nutno řešit jeho hlubší příčiny, včetně sociálního vyloučení, politické marginalizace a nerovnosti; vyzývá k většímu úsilí na ochranu práv osob náležejících k náboženským menšinám; naléhavě vyzývá k tomu, aby při všech protiteroristických aktivitách byla dodržována lidská práva a zásady právního státu; |
17. |
vyjadřuje znepokojení nad omezováním svobody shromažďování a sdružování, včetně zákazů organizací občanské společnosti, agresivního používání zákonů proti pomluvě a dalších restriktivních zákonů, nepřiměřených požadavků na registraci a podávání zpráv a přehnaně omezujících pravidel pro zahraniční financování, a znovu potvrzuje, že svoboda sdružování a pokojného shromažďování patří k základním prvkům lidských práv; |
18. |
vyzývá všechny vlády, aby prosazovaly a podporovaly organizace občanské společnosti a obhájce lidských práv a aby jim umožnily působit bez strachu, postihů nebo zastrašování a aby spolupracovaly s UNHRC v rámci mechanismu všeobecného pravidelného přezkumu a zajistily, aby byly země pronásledující obránce lidských práv pohnány k odpovědnosti, zejména v případě postihů se smrtelnými následky, jako bylo například úmrtí čínské lidskoprávní aktivistky Cchao Šun-li v březnu 2014, která byla zadržena v září 2013, když se pokusila odletět na zasedání UNHRC v Ženevě; |
19. |
znovu odsuzuje používání trestu smrti a vyjadřuje svou silnou podporu zavedení moratoria na trest smrti coby prvního kroku k jeho zrušení; |
20. |
znovu opakuje, že je důležité bojovat proti mučení a dalším formám špatného zacházení a že velký význam má i to, že se EU zavázala se touto otázkou přednostně zabývat, mimo jiné s ohledem na děti, a podporovat činnost zvláštního zpravodaje OSN pro mučení; vyzývá ESVČ, Komisi a členské státy EU, aby daly najevo společné odhodlání vymýtit mučení a podporovat jeho oběti, zejména tím, že budou nadále přispívat do Dobrovolného fondu OSN pro oběti mučení a do zvláštního fondu vytvořeného v rámci Opčního protokolu k Úmluvě proti mučení, případně začnou tyto příspěvky poskytovat, pokud tak zatím nečinily; |
21. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že je stále široce rozšířená diskriminace migrantů, včetně žadatelů o azyl a uprchlíků, a jsou porušována jejich práva; vyzývá EU a členské státy, aby podpořily činnost zvláštního zpravodaje OSN pro práva migrantů a prováděly jeho doporučení; vyzývá vlády, aby dodržovaly lidská práva a důstojnost migrantů, kterou jim nelze za žádných okolností upřít, aby přestaly migranty svévolně zatýkat a zadržovat a aby v nutných případech přehodnotily dobu, po níž migranty zadržují, a používaly místo zadržování jiné alternativy, s cílem vyhnout se nepřiměřeně dlouhému zadržování nelegálních migrantů; vyzývá vlády, aby za všech okolností respektovaly zásadu nenavracení migrantů a plně dodržovaly své mezinárodní právní závazky týkající se vyhošťování migrantů; vyzývá státy, aby v případě, že tak dosud neučinily, zavedly systémy a postupy, které zajistí, aby veškeré jejich programy a instituce v oblasti migrace byly v plném souladu s jejich mezinárodními právními závazky týkajícími se lidských práv; |
22. |
podporuje nejnovější zprávu zvláštního zpravodaje Rady OSN pro lidská práva a jeho závěry ohledně soudobých forem rasismu, rasové diskriminace, xenofobie a souvisejících podob nesnášenlivosti; vyzývá EU a její členské státy, aby do svých vnitřních politik boje proti šíření rasové, etnické a xenofobní nenávisti a podněcování k takovým projevům prostřednictvím internetu a sociálních sítí promítly doporučení zvláštního zpravodaje, a to formou přijetí vhodných legislativních opatření při plném dodržení ostatních základních práva, jako je svoboda projevu a přesvědčení; |
23. |
uznává, že rychlý vývoj informačních a komunikačních technologií změnil v celosvětovém měřítku prostředí, v němž lze uplatnit svobodu projevu, což přineslo obrovské výhody, ale i nebezpečí; v této souvislosti vítá zásady EU týkající se svobody projevu online a offline, které Rada schválila v květnu 2014, a odsuzuje veškeré omezování digitální komunikace, včetně omezení, jejichž cílem jsou představitelé občanské společnosti; znovu opakuje, že je nezbytné věnovat zvláštní pozornost právům novinářů a blogerů; |
24. |
vybízí UNHRC, aby pokračovala v diskusi o právu na soukromí a jmenovala za tímto účelem zvláštního zpravodaje OSN pro právo na soukromí, zejména v kontextu komunikace digitálními prostředky; |
Sociální a hospodářská práva
25. |
poukazuje na to, že rozvojová agenda OSN po skončení rozvojových cílů tisíciletí si klade za cíl odstranit do roku 2030 chudobu pomocí celostního přístupu k hospodářským, sociálním a environmentálním otázkám; vítá souhrnnou zprávu generálního tajemníka OSN, kterou předložil ještě před konáním zvláštního summitu OSN o agendě týkající se cílů udržitelného rozvoje na období po roce 2015; podporuje generálního tajemníka OSN, který v zájmu potírání chudoby vyzývá k uplatňování přístupu zaměřeného na potřeby lidí a jejich práva; |
26. |
domnívá se, že v zájmu boje proti chudobě obecně je důležité řešit rostoucí extrémní nerovnost a prosazovat sociální a hospodářská práva, a to zejména usnadněním přístupu k potravinám, vodě, vzdělání, zdravotní péči a přijatelnému bydlení; zdůrazňuje v této souvislosti narůstající problém zabírání půdy, který je třeba řešit; |
27. |
zastává názor, že k porušování práv občanů přispívá i korupce, daňové podvody, špatná správa věcí veřejných a nedostatečná odpovědnost vůči veřejnosti, neboť v jejich důsledku dochází k odklonu finančních prostředků z tolik potřebných investic do veřejných služeb, jako je vzdělávání, základní služby zdravotní péče a další sociální infrastruktura, takže obyvatelstvo trvale zůstává v chudobě; připomíná, že státy mají na základě Mezinárodního paktu o hospodářských, sociálních a kulturních právech povinnost dodržovat práva svých občanů zajišťováním odpovídajících zdrojů; zdůrazňuje v této souvislosti, že zvláštní pozornost je třeba věnovat ochraně obránců lidských práv, kteří prosazují hospodářská, sociální a kulturní práva; |
28. |
opakuje, že podporuje myšlenku zřízení funkce zvláštního zpravodaje OSN pro finanční trestnou činnost, korupci a lidská práva; |
Podnikání a lidská práva
29. |
vyjadřuje svou silnou podporu účinnému a co nejrozsáhlejšímu šíření a provádění obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv v rámci EU i mimo ni a zdůrazňuje, že je třeba přijmout všechna nezbytná politická a legislativní opatření k odstranění nedostatků v účinném provádění těchto obecných zásad OSN, a to i v souvislosti s přístupem ke spravedlnosti; vítá iniciativu na přijetí nařízení, kterým by byl vytvořen systém náležité péče v rámci dodavatelského řetězce pro odpovědné získávání nerostných surovin z oblastí postižených konfliktem; vyzývá všechny zúčastněné strany, aby se aktivně podílely na 11. zasedání pracovní skupiny OSN pro problematiku lidských práv a nadnárodních korporací a jiných podnikatelských subjektů a aby podporovaly úsilí o sladění svých politik se směrnicí OECD pro nadnárodní podniky a s obecnými zásadami OSN v oblasti podnikání a lidských práv; opakuje svou žádost, aby Komise do konce roku 2015 předložila zprávu o uplatňování těchto obecných zásad OSN v členských státech EU; |
30. |
vyzývá delegace EU na celém světě, aby jednaly s podniky EU s cílem prosazovat dodržování lidských práv a zajistit, aby se téma „podnikání a lidská práva“ stalo jedním z klíčových v rámci místních výběrových řízení evropského nástroje pro demokracii a lidská práva; |
31. |
je přesvědčen o tom, že soukromé podniky a lidská práva se mohou navzájem posilovat, neboť vytvářejí nový podnikatelský potenciál v regionech, které nejvíce potřebují udržitelné a odpovědné investice, a přispívají k všeobecnému dodržování lidských práv v rozvojových zemích; |
32. |
vyzývá EU a její členské státy, aby se zapojily do počínající diskuse o právně závazném mezinárodním nástroji pro podnikání a lidská práva v rámci systému OSN; |
Práva žen
33. |
zdůrazňuje, že důležitým nástrojem pro dosažení rovnosti pohlaví je tzv. gender mainstreaming, který zahrnuje reorganizaci, zlepšování, vývoj a hodnocení politik směřujících k tomu, aby osoby zapojené do tvorby politik usilovaly o začlenění přístupu založeného na rovných příležitostech do všech politik na všech úrovních a ve všech fázích; |
34. |
vyzývá EU, aby se aktivně zúčastnila 59. zasedání Komise pro postavení žen a i nadále bojovala proti všem pokusům o ochromení Pekingské akční platformy OSN, která bude při příležitosti 20. výročí čtvrté světové konference o ženách vyhodnocena, mimo jiné z hlediska otázky přístupu ke vzdělání a zdravotní péči coby základních lidských práv a otázky sexuálních a reprodukčních práv; |
35. |
kriticky poznamenává, že navzdory pokroku, kterého se do dnešního dne podařilo dosáhnout v oblasti rovnosti pohlaví a posílení postavení žen, platí ve velké řadě zemí nadále diskriminační zákony, zejména co se týče rodiny a přístupu k majetku; poukazuje na to, že ženy jsou i nadále velmi málo zastoupeny v řídících pozicích a násilí vůči ženám je stále velmi rozšířené, přičemž přístup ke spravedlnosti zůstává omezen, a to i přesto, že v důsledku domácího násilí umírá denně mnoho žen; je vážně znepokojen tím, že v některých zemích se situace opět zhoršuje, zejména pokud jde o sexuální a reprodukční práva; |
36. |
rozhodně odsuzuje sexuálně motivované násilí na ženách, jako je masové znásilňování, sexuální otroctví, nucená prostituce, pronásledování na základě příslušnosti k určitému pohlaví (k němuž patří i mrzačení ženských pohlavních orgánů), obchod s lidmi, předčasná a vynucená manželství, vraždy ze cti a všechny ostatní obdobně závažné formy sexuálního násilí, a to i v případech, kdy je toto násilí používáno jako válečná taktika; vyzývá opětovně EU a všechny její členské státy, aby podepsaly a ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy o předcházení násilí páchanému na ženách a domácímu násilí a o boji proti němu (Istanbulská úmluva); |
37. |
připomíná příslib EU, že prosazování lidských práv a otázky týkající se rovnosti žen a mužů zahrne do náplně misí společné bezpečnostní a obranné politiky v souladu s historickými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a č. 1820 o ženách, míru a bezpečnosti; v této souvislosti opakuje svou výzvu EU a jejím členským státům, aby jako součást procesu trvalého usmíření podporovaly systematickou účast žen jakožto zásadní prvek mírového procesu a aby uznaly, že do předcházení konfliktům, operací na udržení míru, humanitární pomoci a obnovy po skončení konfliktů a procesu přechodu k demokracii je třeba začlenit genderová hlediska; |
38. |
zdůrazňuje, že mrzačení ženských pohlavních orgánů je jednou z forem mučení; zdůrazňuje, že je nadále nutné, aby EU spolupracovala se třetími zeměmi v zájmu vymýcení praxe mrzačení ženských pohlavních orgánů; připomíná, že členské státy, podle jejichž vnitrostátních právních předpisů je mrzačení ženských pohlavních orgánů trestným činem, musí tyto předpisy uplatňovat, pokud zjistí, že jejich občané takový zákrok podstoupili; |
39. |
vítá skutečnost, že Mezinárodní trestní soud zahrnul do svého mandátu sexuální zločiny a zločiny založené na příslušnosti k pohlaví, k nimž patří znásilnění, sexuální útoky a ponižování, vítá i jeho doporučení, aby tyto činy byly považovány za válečné zločiny; |
Práva dětí
40. |
vyjadřuje znepokojení nad skutečností, že ačkoli bylo od přijetí Úmluvy o právech dítěte v roce 1989 dosaženo pokroku, nejméně 58 milionů dětí, zejména dívek, dětí z chudých rodin, dětí se zdravotním postižením a dětí žijících v oblastech konfliktů, nechodí do školy a mnoho dětí stále trpí nemocemi, kterým lze snadno předcházet, zatímco jiné děti vykonávají dětskou práci; |
41. |
vyzývá všechny státy, aby se zavázaly potírat nejhorší formy dětské práce, jak je stanoveno v článku 3 úmluvy Mezinárodní organizace práce č. 182, jimiž je dětské otroctví, obchodování s dětmi, prostituce a nebezpečná práce ohrožující fyzické a duševní zdraví dětí; |
42. |
připomíná, že jednou z hlavních povinností státu je poskytovat vzdělání všem dětem, a to tím, že bude vytvářet více příležitostí, budovat odpovídající školní zařízení a řešit strukturální příčiny hlavních překážek bránících všeobecnému základnímu vzdělání, mj. předčasné ukončování školní docházky, které zůstává hlavní překážkou všeobecného základního vzdělání; |
43. |
žádá o vyčlenění odpovídajících finančních prostředků EU na programy demobilizace dětí zapojených do ozbrojených konfliktů a bývalých dětských vojáků a jejich opětovné začlenění do společnosti; připomíná svou silnou podporu kampani „Děti, nikoli vojáci“, kterou vyjádřil během slyšení na toto téma uspořádaného podvýborem pro lidská práva dne 3. prosince 2014; vítá výroční zprávy předložené zvláštní zástupkyní OSN pro děti a ozbrojené konflikty a zvláštní zástupkyní OSN pro otázky násilí páchaného na dětech spolu se zprávou zvláštní zpravodajky pro prodej dětí, dětskou prostituci a dětskou pornografii; |
Práva osob LGBTI
44. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že se v poslední době zvyšuje počet diskriminačních zákonů, praktik a násilností vůči jednotlivcům na základě jejich sexuální orientace a genderové identity; nabádá k bedlivému sledování situace osob LGBTI, mimo jiné v Nigérii a Gambii, kde nedávno přijaté zákony proti těmto osobám ohrožují životy příslušníků sexuálních menšin; vyjadřuje hluboké znepokojení nad zákony o „zákazu propagandy“ omezujícími svobodu projevu a shromažďování, a to i v některých zemích na evropském kontinentu; vítá rezoluci Rady OSN pro lidská práva o boji proti násilí a diskriminaci na základě sexuální orientace a genderové identity přijatou dne 26. září 2014; opětovně potvrzuje svou podporu vysokému komisaři, který soustavně usiluje o to, aby osoby LGBTI mohly požívat všech lidských práv, a to zejména formou prostřednictvím prohlášení, zpráv a kampaně „Svobodní a rovní“; vybízí vysokého komisaře, aby v boji proti diskriminačním zákonům a praktikám pokračoval; |
Změna klimatu a lidská práva
45. |
zdůrazňuje, že dopad změny klimatu na skupiny a jedince v křehkých situacích je vysoký, zejména v zemích s nízkými příjmy a v pobřežních a nízko položených ostrovních státech, kterým chybí hospodářské zdroje, bez nichž se nemohou přizpůsobit krutým změnám životního prostředí; |
46. |
se znepokojením konstatuje, že incidenty spojenými se změnou klimatu je zvláště citelně zasaženo původní obyvatelstvo; v této souvislosti poukazuje na to, že většina původního obyvatelstva žije pod hranicí chudoby a má omezený nebo vůbec žádný přístup k politické reprezentaci a rozhodování či k justici; |
47. |
vítá skutečnost, že Rada OSN pro lidská práva uznala, že změny životního prostředí mají nepříznivý dopad na možnosti obživy obyvatelstva a že brání uplatňování základních, mezinárodně uznávaných lidských práv; naléhavě proto žádá smluvní státy, aby na nadcházející konferenci o změně klimatu, která se bude konat v roce 2015 v Paříži, přijaly okamžitá rozsáhlá opatření v oblasti zmírňování dopadu a přizpůsobování se změně klimatu; |
48. |
žádá, aby se Komise a ESVČ aktivně účastnily debaty o termínu „klimatický uprchlík“, a to včetně možného vymezení tohoto pojmu v mezinárodním právu či v jakékoli právně závazné mezinárodní dohodě; |
Boj proti beztrestnosti a Mezinárodní trestní soud (ICC)
49. |
opakuje svou plnou podporu činnosti Mezinárodního trestního soudu, jehož úkolem je ukončit beztrestnost pachatelů zločinů, jež mezinárodní společenství považuje za nejzávažnější, a zjednávat spravedlnost pro oběti válečných zločinů, zločinů proti lidskosti a genocidy; zůstává ostražitý, pokud jde o jakékoli pokusy o zpochybnění legitimity nebo nezávislosti soudu; žádá EU a její členské státy, aby se soudem spolupracovaly a poskytovaly mu silnou diplomatickou, politickou a finanční podporu, a to i v OSN; vyzývá EU, členské státy a zvláštní zástupce EU, aby aktivně podporovali Mezinárodní trestní soud, zajišťovali výkon jeho rozhodnutí a bojovali proti beztrestnosti ve vztahu ke zločinům, na něž se vztahuje Římský statut; vítá, že v lednu 2015 ratifikovala Římský statut Palestinská samospráva; |
Původní obyvatelstvo
50. |
vyzývá ESVČ, Komisi a členské státy, aby v souladu s výsledným dokumentem Světové konference o původním obyvatelstvu (rezoluce Valného shromáždění OSN č. 69/2) podpořily přezkum mandátu mechanismu odborníků pro práva původního obyvatelstva s cílem monitorovat, hodnotit a zlepšovat uplatňování Deklarace o právech původních obyvatel; vyzývá členské státy EU, aby požadovaly, aby všichni držitelé mandátu zvláštních procedur věnovaly zvláštní pozornost otázkám týkajícím se žen a dívek z řad původního obyvatelstva a aby o svých zjištěních systematicky informovaly Radu OSN pro lidská práva; naléhavě žádá ESVČ a členské státy, aby aktivně podpořily celosystémový akční plán pro původní obyvatelstvo, o jehož vypracování požádalo Valné shromáždění OSN ve své rezoluci ze září 2014, zejména co se týče organizace pravidelných konzultací s původním obyvatelstvem jako součásti tohoto procesu; |
Mezinárodní kulturní a sportovní akce a lidská práva
51. |
odsuzuje stále rozšířenější praxi autoritářských států, které hostují obrovské sportovní nebo kulturní akce s cílem zvýšit svou mezinárodní legitimitu, zatímco dále potlačují domácí opozici; vyzývá EU a její členské státy, aby se tímto tématem aktivně zabývaly, a to i v Radě OSN pro lidská práva, a aby jednaly s vnitrostátními sportovními svazy, podnikovými subjekty a organizacemi občanské společnosti o podmínkách účasti na těchto akcích, včetně prvních Evropských her v Baku v roce 2015 a mistrovství světa FIFA v Rusku v roce 2018 a v Kataru v roce 2022; |
Bezpilotní letouny a autonomní zbraně
52. |
opakovaně vyzývá Radu, aby vypracovala společný postoj EU ohledně používání bezpilotních letounů vybavených zbraněmi, jehož klíčovou součástí by bylo dodržování lidských práv a mezinárodního humanitárního práva a řešení otázek, jako je právní rámec, proporcionalita, odpovědnost, ochrana civilního obyvatelstva a transparentnost; znovu naléhavě vyzývá EU, aby zakázala vývoj, výrobu a používání plně autonomních zbraní, které umožňují vést útoky bez zásahu lidí; trvá na tom, aby lidská práva byla součástí veškerých rozhovorů se třetími zeměmi o boji proti terorismu; |
Prosazování lidských práv ze strany EU
53. |
vyzývá EU, aby prosazovala univerzálnost a nedělitelnost lidských práv, včetně občanských a politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv, v souladu s článkem 21 Lisabonské smlouvy a obecnými ustanoveními o vnější činnosti Unie; |
54. |
vyzývá EU, její členské státy, Komisi a ESVČ, aby začlenily lidská práva do všech oblastí vnější politiky vůči třetím zemím; zdůrazňuje také, že politika EU v oblasti lidských práv musí zajistit, aby její vnitřní a vnější politiky byly vzájemně v souladu a odpovídaly závazkům plynoucím ze Smlouvy o EU a aby v otázkách dodržování lidských práv nedocházelo k uplatňování dvojího měřítka; |
55. |
vyzývá EU, aby zaujímala přístup založený na právech a začlenila otázky dodržování lidských práv do oblasti obchodu, investic, veřejných služeb a rozvojové spolupráce a do své společné bezpečnostní a obranné politiky; |
Priority EU v otázkách týkající se jednotlivých zemí
Ukrajina
56. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad násilím a ozbrojeným konfliktem na východní Ukrajině; doufá, že dohoda o příměří vycházející z Minské dohody bude dodržována; odsuzuje rozsáhlé porušování lidských práv v tomto konfliktu a důsledky nedávných bojů; plně podporuje monitorovací misi OSN pro lidská práva a zvláštní pozorovatelskou misi OBSE na Ukrajině a vyzývá k posílení posledně jmenované mise; vyjadřuje značné obavy ohledně osudu vnitřně vysídlených osob, které ozbrojený konflikt v jihovýchodních oblastech donutil opustit jejich domovy; odsuzuje nezákonnou anexi Krymu agresivní a expanzívní politikou Ruska, která představuje hrozbu jednotě a nezávislosti Ukrajiny; je i nadále znepokojen diskriminací a rozsáhlým porušováním lidských práv místních obyvatel této oblasti, zejména Krymských Tatarů; vyzývá členské státy EU, aby podporovaly veškeré úsilí na úrovni OSN s cílem bojovat proti beztrestnosti a provést nestranná vyšetřování násilných událostí a porušování lidských práv spojených se zásahy proti demonstracím na Majdanu, s nezákonnou anexí Krymu i s konfliktem na východní Ukrajině; požaduje dodržování mezinárodního humanitárního práva a zásad ochrany civilního obyvatelstva v tomto konfliktu; |
Korejská lidově demokratická republika (KLDR)
57. |
žádá o prodloužení mandátu zvláštního zpravodaje pro situaci v oblasti lidských práv v Korejské lidově demokratické republice (KLDR) o další rok; vítá rovněž rezoluci Valného shromáždění OSN, která vyzývá Radu bezpečnosti OSN k přijetí náležitých opatření k zajištění spravedlnosti, mimo jiné zvážením, zda je možné, aby se situací v KLDR zabýval Mezinárodní trestní soud; vyzývá Radu pro lidská práva, aby připomněla svou výzvu k zajištění spravedlnosti, a to i v případě osob odpovědných za zločiny proti lidskosti v souladu s politikami stanovenými na nejvyšší státní úrovni; vítá vytvoření místní struktury v Korejské republice za účelem posílení monitorování situace a shromažďování důkazů, aby byla zajištěna spravedlnost, a naléhavě vyzývá všechny státy, aby v rámci této struktury spolupracovaly, přičemž vyzývá Radu pro lidská práva, aby se její pozornost více zaměřila na situaci v KLDR, a to svoláním formálního panelu, kde by se mohly vyjádřit oběti porušování práv, v rámci nadcházejícího zasedání Rady pro lidská práva; |
Írán
58. |
vítá rezoluci UNHRC z března 2014 o situaci v oblasti lidských práv v Íránské islámské republice a rozšíření mandátu zvláštního zpravodaje a vyzývá Írán, aby umožnil zvláštnímu zpravodaji OSN vstup do země, což by bylo významným signálem ochoty Íránu učinit kroky směřující k zahájení dialogu o lidských právech; znovu co nejostřeji odsuzuje trest smrti v Íránu, k němuž bývají odsouzeny i nezletilé osoby a který je často vykonáván na základě soudních postupů, které nejsou v souladu s mezinárodně uznávanými minimálními standardy řádného a spravedlivého soudního řízení; je nadále znepokojen vysokým počtem poprav bez řádného procesu či spravedlivého soudu; podporuje společné prohlášení držitelů mandátu zvláštních procedur OSN ze srpna 2014, v němž odsuzují vlnu zatýkání občanských aktivistů v Íránu a procesů s nimi; vyzývá EU a UNHRC, aby nadále úzce monitorovaly systematické porušování lidských práv a usilovaly o to, aby lidská práva zůstala při veškerých jednáních s íránskou vládou jednou z klíčových priorit; vyzývá íránské orgány, aby i nadále dodržovaly mezinárodní právo v oblasti lidských práv, podle něhož jsou popravy nezletilých pachatelů považovány za porušení minimálních mezinárodních standardů, a nevykonávaly tyto popravy; |
Myanmar/Barma
59. |
souhlasí se zprávou zvláštního zpravodaje OSN o situaci v oblasti lidských práv v Myanmaru, v níž uznává dosažený pokrok, zároveň však vymezuje zbývající oblasti, které budí značné znepokojení; vyzývá vládu Myanmaru, aby začlenila lidská práva a práva menšin do institucionálního a právního rámce své země a do všech politických oblastí a aby plně respektovala svobodu projevu a shromažďování; vyjadřuje znepokojení nad navrhovanou legislativou na „ochranu rasy a náboženství“, k nimž patří tyto čtyři návrhy zákonů o sňatcích mezi osobami rozdílného vyznání, o náboženské konverzi a o kontrole monogamie a populace; vyzývá Radu pro lidská práva, aby obnovila mandát zvláštního zpravodaje podle článku 4, aby znovu připomněla své vážné znepokojení nad situací menšiny Rohingyů v Rakhinském státě, kterou dále zhoršuje skutečnost, že tato menšina nemá právní status a je tedy nadále terčem systémové diskriminace, a aby vyzvala k plnému, transparentnímu a nezávislému vyšetření veškerých zpráv o porušování lidských práv Rohingyů a urychlila proces zřízení kanceláře Úřadu vysokého komisaře OSN pro lidská práva v této zemi, která bude mít plný mandát ke sledování situace a podávání zpráv; vyjadřuje hluboké politování nad útoky proti civilistům v Kačjinském a Šanském státě, nad sexuálním násilí, jehož se dopouštějí příslušníci bezpečnostních sil během ozbrojených konfliktů, nad existencí politických vězňů, pronásledováním obhájců lidských práv, aktivistů a pracovníků sdělovacích prostředků, mimosoudními popravami, zabavováním půdy a zásahy proti náboženským a etnickým menšinám, zejména Rohingyům; zastává názor, že jednání o investiční dohodě mezi EU a Myanmarem je třeba pečlivě zvážit, neboť zahraniční investice by mohly zhoršit porušování lidských práv v této zemi; |
Bělorusko
60. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad pokračujícím porušováním lidských práv v Bělorusku; odsuzuje tři popravy vykonané v roce 2014, šikanování obránců lidských práv, pronásledování nezávislých novinářů, cenzuru internetové komunikace a restriktivní zákony o nevládních organizacích; vyzývá k tomu, aby byl na 29. zasedání Rady pro lidská práva obnoven mandát zvláštního zpravodaje OSN pro situaci v oblasti lidských práv v Bělorusku a vyzývá běloruskou vládu, aby zaručila plný přístup držitelům mandátu zvláštních procedur OSN, včetně zvláštního zpravodaje; vyzývá k bezpodmínečnému propuštění a rehabilitaci všech zbývajících politických vězňů; |
Bahrajn
61. |
je i nadále znepokojen represemi proti vůdčím představitelům opozice, představitelům občanské společnosti a aktivistům v Bahrajnu a situací obránců lidských práv a aktivistů politické opozice v zemi; vyzývá všechny strany v Bahrajnu, aby zahájily konstruktivní rozhovory s co nejširší účastí, jejichž cílem by bylo skutečné usmíření a dodržování lidských práv všech bahrajnských komunit; vyzývá k okamžitému a bezpodmínečnému propuštění všech vězňů svědomí, novinářů, obhájců lidských práv a pokojných demonstrantů a vyjadřuje svou podporu společnému prohlášení držitelům mandátu zvláštních procedur OSN ze dne 4. února 2015 o zatčení vysokého opozičního politika a rozehnání následných demonstrací; vyzývá členské státy EU a ostatní členy Rady OSN pro lidská práva, aby situaci lidských práv v Bahrajnu nadále pozorně sledovaly a zaměřily se na naplňování závazků, k nimž se Bahrajn v rámci procesu všeobecného pravidelného přezkumu zavázal, a na doporučení bahrajnské nezávislé vyšetřovací komise, která bahrajnský král přijal pozitivně; vyjadřuje politování nad tím, že vláda Bahrajnu dostatečně nepokročila ve spolupráci s Úřadem vysokého komisaře OSN pro lidská práva (OHCHR) a zvláštními procedurami UNHRC, a vyzývá členské státy EU, aby během březnového zasedání Rady OSN pro lidská práva usilovaly o přijetí rezoluce požadující, aby Bahrajn splnil všechny závazky přijaté v rámci procesu všeobecného pravidelného přezkumu a doporučení bahrajnské nezávislé vyšetřovací komise, a to včetně doporučení týkajících zastánců lidských práv, přičemž tato rezoluce by měla dále požadovat, aby OHCHR vypracoval zprávu o situaci v oblasti lidských práv na místě a o pokroku, jehož Bahrajn dosáhl ve věci spolupráce s mechanismy OSN pro lidská práva; |
Egypt
62. |
vítá průběh všeobecného pravidelného přezkumu Egypta, který se uskutečnil v listopadu 2014, a očekává, že bude přijat na příštím zasedání Rady OSN pro lidská práva; naléhavě vyzývá Egypt, aby okamžitě a bezpodmínečně propustil všechny aktivisty a obránce lidských práv i osoby, které byly zadrženy proto, že pokojně uplatňovaly své právo na svobodu projevu, shromažďování a sdružování; rovněž požaduje, aby egyptská vláda přijala zákony odpovídající mezinárodním standardům a zaručila právo na sdružování zakotvené v egyptské ústavě, včetně práva přijímat finanční prostředky a nakládat s nimi, a aby zrušila zákon o protestech z prosince 2013 a přijala nové zákony, kterými zaručí svobodu shromažďování; naléhavě vyzývá egyptskou vládu, aby zahájila soudní vyšetřování, které by umožnilo zjistit totožnost osob, které daly rozkaz k nezákonnému zabíjení při potlačování zpravidla poklidných demonstrací, jež probíhaly od 3. července 2013, a které se na něm podílely, včetně zásahů, k nimž došlo dne 14. srpna 2013 na náměstích Rábia a Nahda a při kterých přišlo o život nejméně 1000 demonstrantů; naléhavě vyzývá Egypt, aby zajistil nezávislé, nestranné a účinné prošetření všech případů porušování lidských práv, k nimž došlo od roku 2011, včetně sexuálního násilí, a to, že se pachatelé budou ze svých činů zodpovídat a obětem se dostane náležité nápravy v souladu s mezinárodními standardy; vyzývá egyptské orgány, aby okamžitě zrušily veškeré rozsudky smrti a nařídily obnovu řízení, kdy bude zaručeno právo na spravedlivé soudní řízení a řádný proces, a aby zavedly okamžité moratorium na rozsudky smrti a popravy, bezodkladně propustily všechny zadržované novináře a pracovníky sdělovacích prostředků a zaručily právo na svobodu informací a projevu v souladu s mezinárodními standardy; naléhavě vyzývá egyptské orgány, aby umožnily návštěvu zvláštní zpravodajky OSN pro otázky násilí vůči ženám, která byla v zásadě dojednána, ale od počátku roku 2014 se čeká na její realizaci, a aby do země pozvaly příslušné mechanismy a zvláštní procedury OSN v oblasti lidských práv, zejména zvláštní zpravodaje pro svobodu shromažďování, mučení, lidská práva v boji proti terorismu a nezávislost soudců a právníků; vyzývá egyptské orgány, aby zajistily soulad domácích právních předpisů s mezinárodními standardy lidských práv a aby okamžitě zrušily zákon č. 136/2014 a zastavily vojenské procesy s civilisty a současně zrušily veškeré rozsudky vynesené nad civilisty vojenskými soudy a nařídily okamžitou obnovu řízení před civilními soudy; vyzývá EU a její členské státy, aby podpořily důrazné vyjádření k těmto otázkám; |
Mali
63. |
vítá činnost nezávislého experta OSN v oblasti lidských práv v Mali a vyzývá UNHRC, aby rozšířila jeho mandát; vítá pokrok, jehož dosáhla vláda Mali při obnovování justičních orgánů v některých částech země a při vyšetřování případů mučení a vražd 21 elitních vojáků v roce 2012, a vítá rovněž zřízení Komise pro pravdu, spravedlnost a usmíření; je nadále znepokojen tím, že bezpečnostní situace se stále zhoršuje a nadále dochází k najímání a využívání dětských vojáků, a vyzývá vládu Mali, aby vyšetřovala válečné zločiny spáchané v době ozbrojeného konfliktu v letech 2012–2013 a stíhala jejich viníky, ať už pocházejí z jakékoli znepřátelené skupiny; vítá mírovou dohodu pro všechny obyvatele Mali, neboť oni budou prvními, kdo z ní bude mít prospěch po měsících nestability a ohrožení, nicméně lituje odkladu, o nějž žádají povstalci na severu; vyzývá všechny strany, aby šli ve stopách vlády Mali a okamžitě podepsali tuto dohodu, jejíž monitorování bude zajišťovat EU, a aby usilovaly o to, aby budoucí mírová dohoda vyzývala k odpovědnosti, rozšíření mandátu komise pro nalezení pravdy a zavedení prověrek členů bezpečnostních sil; |
Jižní Súdán
64. |
vyzývá Africkou unii, aby zveřejnila zprávu své komise pro vyšetřování případů porušování lidských práv spáchaných všemi stranami v Jižním Súdánu jako krok směřující k prosazení spravedlnosti, pokud jde o porušování lidských práv spáchané od začátku konfliktu; odsuzuje únos skupiny malých dětí ve Wau Shilluku v únoru 2015 s cílem učinit z nich dětské vojáky; naléhavě vyzývá Radu pro lidská práva, aby přijala usnesení zdůrazňující skutečnost, že spravedlivé a důvěryhodné vyšetření a trestní stíhání zločinů podle mezinárodního práva má zásadní význam pro to, aby se Jižnímu Súdánu podařilo zastavit koloběh brutálního násilí, který je podněcován beztrestností, přičemž v této souvislosti vyzývá Jižní Súdán, aby přistoupil k Římskému statutu, a dále UNHRC vyzývá, aby zřídila funkci zvláštního zpravodaje pro Jižní Súdán s cílem podpořit spravedlivé a důvěryhodné trestní stíhání a rozsáhlejší opatření ke stanovení odpovědnosti, a to za podpory mezinárodního společenství; |
Srí Lanka
65. |
bere na vědomí závazky nově zvolené srílanské vlády a vyzývá ji, aby do 30. zasedání Rady pro lidská práva konaného v září 2015 uskutečnila konkrétní kroky směřující k dosažení odpovědnosti, a splnila tak svůj slib, že zlepší situaci v oblasti lidských práv v zemi a zabrání jejímu opětnému zhoršování, což se týká i důležitých vyšetřování a stíhání, a aby provedla další kroky k řešení obecnějšího problému beztrestnosti a porušování lidských práv a plně spolupracovala s Úřadem vysokého komisaře OSN pro lidská práva a podílela se na jeho mezinárodním vyšetřování týkajícím se Srí Lanky; |
Sýrie
66. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad dramatickým konfliktem plným násilí a nad humanitární krizí, která vznikla v důsledku používání násilí, v prvé řadě ze strany Asádova režimu, ale také ze strany IS/DAIŠ a jiných ozbrojených skupin, proti civilnímu obyvatelstvu, zejména proti zranitelným skupinám, jako jsou ženy a děti; vyjadřuje znepokojení nad tím, že DAIŠ exportuje svou ideologii do zahraničí; je velmi znepokojen systematickým porušováním lidských práv a mezinárodního humanitárního práva v Sýrii, které možná dosahuje rozměrů válečných zločinů a zločinů proti lidskosti; naléhavě vyzývá všechny strany, aby v souladu s příslušným mezinárodním humanitárním právem chránily civilní obyvatele, dodržovaly jejich lidská práva a zajišťovaly jejich základní potřeby; žádá všechny členské státy OSN, aby jednoznačně vystoupily proti tomuto násilí a postavili se zejména za práva menšin, včetně systematicky pronásledovaných křesťanů; vyzývá k okamžitému a bezpodmínečnému propuštění všech osob, které byly svévolně zatčeny nebo uneseny proto, že uplatňovaly svá lidská práva nebo se účastnily jiných pokojných politických činností; požaduje silnou podporu od EU a jejích členských států, pokud jde o odpovědnost za spáchané zločiny a obnovení vyšetřovací komise OSN; |
Irák
67. |
vyjadřuje vážné znepokojení nad dramatickým násilným konfliktem a humanitární krizí v Iráku; upozorňuje na to, že situace v oblasti lidských práv se zhoršuje spolu s tím, jak IS/DAIŠ a jiné ozbrojené skupiny provádějí únosy a masové popravy a pronásledují etnické a náboženské menšiny v Iráku včetně křesťanů; |
Palestina/Izrael
68. |
odsuzuje raketové útoky na Izrael z pásma Gazy, které provádí Hamás a jiné ozbrojené skupiny, a vyjadřuje hluboké znepokojení nad humanitární krizí v Gaze; vyzývá EU a její členské státy, aby veřejně vyjádřily podporu vyšetřovací komisi OSN a formou veřejného vyjádření na zasedání UNHRC odsoudily skutečnost, že izraelské orgány s vyšetřovací komisí OSN nedostatečně spolupracují a neumožňují jí dostatečný přístup; zdůrazňuje, že nezbytným předpokladem míru je spravedlnost a dodržování právního státu, a zdůrazňuje, že musí přestat dlouhodobá systémová beztrestnost osob porušujících mezinárodní právo; vítá, že žalobce Mezinárodního trestního soudu zahájil předběžné posouzení situace v Palestině; vyzývá EU, aby plně spolupracovala s žalobcem Mezinárodního trestního soudu; žádá EU, aby se znovu zabývala bodem 7 programu UNHRC a ostře odsoudila dlouhotrvající porušování mezinárodního práva a neprovedení poradního stanoviska Mezinárodního trestního soudu a aby podpořila obnovení mandátu vyšetřovací komise OSN; |
o
o o
69. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, zvláštnímu zástupci EU pro lidská práva, vládám a parlamentům členských států, Radě bezpečnosti OSN, generálnímu tajemníkovi OSN, předsedovi 69. zasedání Valného shromáždění OSN, předsedovi Rady OSN pro lidská práva a vysokému komisaři OSN pro lidská práva. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/190 |
P8_TA(2015)0080
Situace ve Venezuele
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2015 o situaci ve Venezuele (2015/2582(RSP))
(2016/C 316/22)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o situaci ve Venezuele, především usnesení ze dne 27. února 2014 o situaci ve Venezuele (1) a usnesení ze dne 18. prosince 2014 o pronásledování demokratické opozice ve Venezuele (2), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 20. dubna 2012 o právním zajištění evropských investic mimo Evropskou unii (3), |
— |
s ohledem na tisková prohlášení mluvčího místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Federiky Mogheriniové ze dne 23. února 2015 o zatčení primátora města Caracas Antonia Ledezmy a o situaci ve Venezuele, |
— |
s ohledem na prohlášení mluvčího generálního tajemníka OSN ze dne 26. února 2015 k situaci ve Venezuele, |
— |
s ohledem na prohlášení generálního tajemníka Unie jihoamerických národů (UNASUR) a bývalého prezidenta Kolumbie, Ernesta Sampera ze dne 25. února 2015 k situaci ve Venezuele a k úmrtí 14letého studenta Kluiverta Roy, |
— |
s ohledem na prohlášení Meziamerické komise pro lidská práva (IACHR) ze dne 24. února 2015, |
— |
s ohledem na stanovisko, které dne 26. srpna 2014 vydala pracovní skupina pro svévolné zadržování Rady pro lidská práva při Valném shromáždění OSN, |
— |
s ohledem na prohlášení, které dne 20. října 2014 vydal vysoký komisař OSN pro lidská práva o zadržování demonstrantů a politiků ve Venezuele, |
— |
s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech, jehož je Venezuela smluvní stranou, |
— |
s ohledem na zprávu organizace Amnesty International za rok 2014/2015 ze dne 25. února 2015 nazvanou „Stav lidských práv ve světě“ a na zprávu organizace Human Rights Watch o Venezuele ze dne 12. února 2015 nazvanou „Nová pravomoc pro armádu: potlačovat demonstrace“, |
— |
s ohledem na čl. 123 odst. 2 a čl. 123 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že dne 19. února 2015 byl Antonio Ledezma, který byl již dvakrát demokraticky zvolen primátorem hlavního města Caracas a je jedním z opozičních vůdců, svévolně zadržen silně vyzbrojenými důstojníky Bolívarovské zpravodajské služby (Sebin), kteří však nepředložili zatykač, ani žádný jiný důkaz toho, že by se dopustil jakéhokoli trestného činu; vzhledem k tomu, že po svém zadržení byl Antonio Ledezma obviněn z trestných činů spolčení a spojení za účelem páchání trestné činnosti – které jsou ve Venezuele přísně trestány odnětím svobody – a uvězněn ve vojenském vězení Ramo Verde; |
B. |
vzhledem k tomu, že zadržovat civilisty ve vojenském vězení je v rozporu s mezinárodními standardy; vzhledem k tomu, že Venezuela má povinnost zaručovat život, důstojné zacházení a bezpečnost všem osobám, které jsou zbaveny osobní svobody, a zaručovat podmínky ve věznicích odpovídající příslušným mezinárodním standardům; |
C. |
vzhledem k tomu, že prezident Nicolás Maduro oznámil ve vysílání státního rozhlasu a televize, že byl zmařen údajný plán namířený na destabilizaci jeho vlády prostřednictvím státního převratu, do něhož byli údajně zapojeni vedoucí představitelé předsednictva Koalice pro demokratickou unii, poslankyně Národního shromáždění María Corina Machadová a poslanec Julio Borges, včetně primátora Caracasu Antonia Ledezmy; vzhledem k tomu, že uvedeným představitelům opozice je připisován rovněž plán atentátu na opozičního vůdce Leopolda Lópeze, který je již více než rok zadržován ve vojenské věznici; vzhledem k tomu, že od svého zadržení byl López podroben fyzickému a psychickému týrání a byl umístěn v samovazbě; |
D. |
vzhledem k tomu, že prezident Maduro ohlásil rovněž údajné zahraniční spiknutí, plány na destabilizaci a pokusy o atentát, o nichž se při několika příležitostech zmiňovala národní vláda; |
E. |
vzhledem k tomu, že vůdci demokratické opozice byli již několikrát opakovaně a nepodloženě obviněni z účasti na údajných plánech na destabilizaci a přípravu státního převratu; vzhledem k tomu, že se dále stupňuje zastrašování a týrání uvězněných opozičních vůdců a studentů, kteří se v roce 2014 zapojili do protestů; vzhledem k tomu, že Leopoldo López, Daniel Ceballos a další opoziční politici jsou i nadále svévolně zadržováni, že María Corina Machadová byla nezákonně a svévolně zbavena funkce a mandátu a přinucena opustit venezuelský parlament a že venezuelská vláda vyhrožuje poslanci Juliu Borgesovi, že ho zbaví imunity; |
F. |
vzhledem k tomu, že se lze domnívat, že byla porušena presumpce neviny, pokud je osoba, která byla obviněna ze spáchání trestného činu, umístěna do vyšetřovací vazby, aniž by toto opatření bylo řádně odůvodněno, neboť v takovém případě se z vazby stane spíše kárné opatření než snaha o předběžnou opatrnost; |
G. |
vzhledem k tomu, že místní a mezinárodní organizace uvádějí, že rok po pokojných demonstracích očekává více než 1 700 demonstrantů soudní řízení, více než 69 je vězněno a přinejmenším 40 osob bylo při demonstracích zabito a jejich vrahové nebyli pohnáni k odpovědnosti; vzhledem k tomu, že policie, členové národní gardy a násilné a nekontrolované skupiny provládních ozbrojenců protesty potlačují za použití neúměrné a systematické síly; |
H. |
vzhledem k tomu, že jak dne 24. února 2015 konstatovala organizace Human Rights Watch, nesmí demokratický stát kriminalizovat vůdce politické opozice a musí zaručit účast všech skupin společnosti na politickém životě země spolu s lidskými právy osob hlásících se k opozici; |
I. |
vzhledem k tomu, že soudci nejvyššího soudu veřejně odmítli zásadu dělby moci, veřejně se zavázali, že budou podporovat politický program vlády a opakovaně rozhodli v její prospěch a souhlasili s ignorováním lidských práv ze strany vlády; vzhledem k tomu, že v prosinci 2014 jmenovala provládní většina v národním shromáždění 12 nových soudců nejvyššího soudu hlasováním prostou většinou poté, co se jim nepodařilo získat dvoutřetinovou většinu, pro niž by byla nezbytná konsenzuální dohoda s opozicí; |
J. |
vzhledem k tomu, že dekret ministerstva obrany č. 8610 umožňuje armádě použití střelných zbraní při kontrole „veřejných shromáždění a pokojných demonstrací“; vzhledem k tomu, že článek 68 venezuelské ústavy zakazuje použití střelných zbraní a toxických látek pro účely kontroly pokojných demonstrací; vzhledem k tomu, že podle mezinárodních standardů by využívání vojenských složek v operacích na zajištění veřejné bezpečnosti mělo být omezené; |
K. |
vzhledem k tomu, že dne 24. února 2015 byl v průběhu demonstrace týkající se nedostatku potravin a léků v San Cristóbalu (stát Táchira) zastřelen 14letý student Kluivert Roa, který se tak stal první obětí poté, co bylo k potlačení protestních akcí povoleno použití střelných zbraní; vzhledem k tomu, že dne 25. února 2015 uvedlo nejvyšší státní zastupitelství, že jeden policista byl kromě dalších trestných činů obviněn také z úmyslného zabití; |
L. |
vzhledem k tomu, že svoboda projevu a právo účastnit se pokojných demonstrací patří k základním principům demokracie; vzhledem k tomu, že bez dodržování základních svobod a práv všech občanů není možné zajistit rovnost a spravedlnost pro všechny; vzhledem k tomu, že podle řady zpráv čelí sdělovací prostředky stále více cenzuře a zastrašování; |
M. |
vzhledem k tomu, že Venezuela je zemí s největšími energetickými zásobami v Latinské Americe; vzhledem k tomu, že lidé ve Venezuele trpí závažným nedostatkem základních komodit, že se zdvojnásobily ceny potravin a byl zpřísněn přídělový systém; vzhledem ke skutečnosti, že neschopnost státu prosazovat právo a udržovat pořádek a rostoucí politická polarizace vedly k tomu, že se Venezuela stala jednou ze zemí s nejvyšší mírou násilí na světě; |
N. |
vzhledem k tomu, že pouze dodržování základních práv a svobod a konstruktivní dialog založený na respektu a vedený v duchu tolerance mohou pomoci vyvést zemi z této vážné krize a překonat obtíže, které ji v budoucnu čekají; |
O. |
vzhledem k tomu, že vláda a opozice zasedly k jednacímu stolu („Mesa de Dialogo“), avšak jednání bylo bezvýsledně přerušeno; |
P. |
vzhledem k tomu, že článek 207 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) stanoví, že evropské investice do třetích zemí jsou zásadním prvkem společné obchodní politiky EU, a jsou tedy nedílnou součástí její vnější činnosti, a vzhledem k tomu, že podle Lisabonské smlouvy jsou přímé zahraniční investice ve výlučné pravomoci EU, jak stanoví čl. 3 odst. 1 písm. e), článek 206 a článek 207 SFEU; |
Q. |
vzhledem k tomu, že venezuelská vláda je obzvláště povinna dodržovat zásady právního státu a mezinárodního práva, neboť dne 16. října 2014 byla zvolena nestálým členem Rady bezpečnosti OSN; |
1. |
připomíná, že je hluboce znepokojen zhoršující se situací ve Venezuele a odsuzuje používání násilí proti demonstrantům; v souladu s žádostmi několika mezinárodních organizací a organizací OSN vyzývá venezuelské orgány, aby neprodleně propustily Antonia Ledezmu, Leopolda Lópeze, Daniela Ceballose a všechny pokojné demonstranty, studenty a opoziční předáky, kteří byli svévolně zadrženi za to, že vykonávali své právo na svobodný projev a svá základní práva; vyzývá venezuelské orgány, aby stáhly nepodložená obvinění namířená proti těmto osobám; |
2. |
vyzývá venezuelské orgány, aby zajistily, aby byla Antoniu Ledezmovi, Leopoldo Lópezovi, Danielu Ceballosovi a všem ostatním politickým vězňům poskytována veškerá lékařská péče, kterou potřebují, a aby byl jejich rodinám a právníkům, které si sami zvolí, k nim neprodleně umožněn soukromý a pravidelný přístup; vyjadřuje hluboké znepokojení nad zhoršujícím se zdravotním stavem těchto vězňů; |
3. |
vyzývá venezuelskou vládu, aby zastavila politickou perzekuci a represi demokratické opozice, porušování svobody projevu a svobody shromažďování, a naléhavě ji žádá o ukončení cenzury sdělovacích prostředků; připomíná státním orgánům, že opoziční hlasy jsou nezbytným předpokladem demokratické společnosti; |
4. |
odsuzuje zastřelení Kluiverta Roy a šesti dalších studentů a vyjadřuje soustrast jejich rodinám; vyzývá vládu, aby odvolala nedávno zveřejněné usnesení č. 8610, které umožňuje bezpečnostním jednotkám používat potenciálně smrtící sílu, střelné nebo jiné potenciálně smrtící zbraně, k potlačení občanských protestů, což je v rozporu s článkem 68 venezuelské ústavy; |
5. |
vyzývá venezuelskou vládu, aby dodržovala ústavu své země a plnila své mezinárodní závazky, pokud jde o nezávislost soudů, právo na svobodu projevu, sdružování a pokojné shromažďování a politický pluralismus, neboť se jedná o základní principy demokracie; vyzývá venezuelskou vládu, aby obráncům lidských práv a nezávislým nevládním organizacím vytvořila prostředí pro vykonávání legitimní činnosti na podporu lidských práv a demokracie; zdůrazňuje, že jakožto nestálý člen Rady bezpečnosti OSN je venezuelská vláda obzvláště povinna dodržovat zásady právního státu a mezinárodního práva; |
6. |
vyzývá venezuelskou vládu, aby zajistila, že obvinění budou rychle a nestranně vyšetřena, všechny případné trestné činy budou potrestány, a bude přitom plně dodržena zásada presumpce neviny a řádného právního procesu; připomíná, že dodržování zásady dělby moci má v demokratickém uspořádání klíčový význam a že soudnictví nesmí být využíváno jako politická zbraň; vyzývá venezuelské orgány, aby zajistily bezpečnost všech občanů v zemi bez ohledu na jejich politické názory a politickou příslušnost; |
7. |
vyjadřuje znepokojení nad tím, že nové protesty by mohly vést k dalšímu násilí, které by jen prohloubilo propast mezi postoji vlády a opozice a ještě více by polarizovalo citlivý politický vývoj, který ve Venezuele probíhá; vyzývá zástupce všech stran a skupin venezuelské společnosti, aby ve svých činech i výrocích zachovávali klid; varuje před jakýmikoli kroky, které by mohly vést k napětí a ke zhoršení situace, což by mohlo mít za následek ztrátu legitimity demokratické opozice a její postavení mimo zákon nebo zrušení voleb; |
8. |
je znepokojen skutečností, že ve volebním roce je politická opozice obětí svévolného zadržování a útoků, jež mohou zpochybnit legitimitu a výsledek volebního procesu; |
9. |
s ohledem na nadcházející volby do parlamentu vyzývá venezuelské úřady, aby toto období využily pro zahájení inkluzivního politického procesu založeného na konsenzu a společné odpovědnosti a vycházejícího ze skutečného celonárodního dialogu se smysluplnou účastí všech demokratických politických sil, který bude veden v rámci demokracie a právního státu a za plného dodržování lidských práv; vyzývá také obě strany, aby diskutovaly o nejvážnějších problémech, jimž země čelí, s cílem provést nezbytné hospodářské a správní reformy; vyzývá venezuelské úřady, aby zajistily konání svobodných a spravedlivých parlamentních voleb v rámci plně inkluzivního procesu a za účasti všech demokratických aktérů; vyzývá všechny politické aktéry, aby vedli politický boj v mezích ústavního pořádku a odolali případnému tlaku k vyhrocení svých aktivit; |
10. |
vyzývá regionální partnery Venezuely, jako je Unie jihoamerických národů (UNASUR) a Organizace amerických států, aby otevřeli cesty pro dialog a vzájemné pochopení mezi stranami, které jsou v konfliktu, a zaručili veřejnou ochranu a bezpečnost společně s návratem ke klidu a normální situaci ve Venezuele; |
11. |
naléhavě vybízí EU, členské státy a mezinárodní společenství, aby učinily odpovídající prohlášení a přijaly kroky s cílem vyjádřit svou solidaritu s venezuelským lidem v tomto obtížném období; |
12. |
naléhavě vybízí Komisi a Radu, aby přezkoumaly a přijaly veškerá opatření nezbytná k ochraně evropských zájmů a dodržování zásady právní jistoty pro evropské společnosti činné ve Venezuele; |
13. |
žádá Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ), delegaci EU i delegace členských států ve Venezuele, aby nadále úzce sledovaly vyšetřování a soudní jednání týkající se čelných představitelů opozice; připomíná svou žádost o vyslání delegace ad hoc Evropského parlamentu s cílem posoudit situaci ve Venezuele a zahájit co možná nejdříve dialog se všemi stranami zapojenými do konfliktu; |
14. |
připomíná svou nadcházející žádost místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, aby vyzvala k okamžitému propuštění demonstrantů, kteří byli od začátku protestů svévolně zatčeni; |
15. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, vládě a Národnímu shromáždění Bolívarovské republiky Venezuela, Evropsko-latinskoamerickému parlamentnímu shromáždění a generálnímu tajemníkovi Organizace amerických států. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2014)0176.
(2) Přijaté texty, P8_TA(2014)0106.
(3) Úř. věst. C 258 E, 7.9.2013, s. 84.
II Sdělení
SDĚLENÍ ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE
Evropský parlament
Středa, 11. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/194 |
P8_TA(2015)0059
Žádost, aby byl pan Theodoros Zagorakis zbaven poslanecké imunity
Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o žádosti, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity (2015/2048(IMM))
(2016/C 316/23)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na žádost, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity, kterou dne 19. prosince 2014 předložil náměstek státního zástupce při Nejvyšším soudu v Řecku v souvislosti s trestním řízením probíhajícím před jednočlenným senátem trestního soudu v Soluni pod referenčním č. E2010/3844 a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 28. ledna 2015, |
— |
poté, co se Theodoros Zagorakis vzdal svého práva na vyjádření v souladu s čl. 9 odst. 5 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 8 a 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, |
— |
s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013, (1) |
— |
s ohledem na článek 62 Ústavy Řecké republiky, |
— |
s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0044/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že náměstek státního zástupce při Nejvyšším soudu v Řecku požádal v souvislosti s možným stíháním údajného trestného činu, aby byl Theodoros Zagorakis, poslanec Evropského parlamentu, zbaven imunity; |
B. |
vzhledem k tomu, že podle článku 9 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie požívají členové Evropského parlamentu na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu; |
C. |
vzhledem k tomu, že podle článku 62 Ústavy Řecké republiky nesmí být poslanec v průběhu volebního období bez souhlasu parlamentu stíhán, zatčen ani uvězněn, ani jiným způsobem omezován ve své svobodě; |
D. |
vzhledem k tomu, že Theodoros Zagorakis je obviněn z ublížení na zdraví z nedbalosti a z nedodržování bezpečnostních předpisů na pracovišti; |
E. |
vzhledem k tomu, že trestní stíhání se týká pracovního úrazu zaměstnance fotbalového klubu PAOK, k němuž došlo dne 13. května 2010 na stadionu téhož klubu v Soluni, a že toto trestní stíhání je směřováno proti Theodorosovi Zagorakisovi jako předsedovi a právnímu zástupci klubu; |
F. |
vzhledem k tomu, že údajný trestný čin zcela jasně nemá žádnou souvislost s postavením Theodorose Zagorakise coby poslance Evropského parlamentu, nýbrž s jeho funkcí předsedy fotbalového klubu PAOK; |
G. |
vzhledem k tomu, že trestní stíhání se netýká žádného názoru nebo hlasování během výkonu funkce člena Evropského parlamentu ve smyslu článku 8 protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie; |
H. |
vzhledem k tomu, že není žádný důvod se domnívat, že záměrem trestního stíhání je poškodit politickou činnost poslance (prima persecutionis), protože trestní stíhání bylo zahájeno několik let před nástupem poslance do funkce; |
1. |
rozhodl, aby byl Theodoros Zagorakis zbaven imunity; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal státnímu zastupitelství při Nejvyšším soudu v Řecku. |
(1) Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/196 |
P8_TA(2015)0060
Žádost o zbavení imunity, které požívá Sergei Stanishev
Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o žádosti, aby byl Sergej Stanišev zbaven imunity (2014/2259(IMM))
(2016/C 316/24)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na žádost, aby byl Sergej Stanišev zbaven imunity, kterou dne 24. listopadu 2014 předložilo Nejvyšší státní zastupitelství Bulharské republiky v souvislosti se soudním řízením probíhajícím u Městského soudu v Sofii pod referenčním číslem CCAN C-280/2013 a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 15. prosince 2014, |
— |
poté, co Sergej Stanišev dostal možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 9 odst. 5 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 ke Smlouvě o fungování Evropské unie o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, |
— |
s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010, 6. září 2011 a 17. ledna 2013 (1), |
— |
s ohledem na článek 70 Ústavy Bulharské republiky, |
— |
s ohledem na čl. 5 odst. 2, čl. 6 odst. 1 a článek 9 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0045/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Nejvyšší státní zastupitelství Bulharské republiky přeposlalo žádost státního zastupitelství v Sofii o to, aby mohlo pokračovat v trestním řízení proti Sergeji Staniševovi ve věci trestného činu podle čl. 358 odst. 1 ve spojení s čl. 26 odst.1 bulharského trestního zákoníku; |
B. |
vzhledem k tomu, že podle článku 8 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie nesmějí být členové Evropského parlamentu vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce; |
C. |
vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie v průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu; |
D. |
vzhledem k tomu, že podle čl. 70 odst. 1 Ústavy Bulharské republiky nemůže být poslanec Národního shromáždění s ohledem na svou imunitu zadržen ani trestně stíhán, kromě případu spáchání trestného činu, a vzhledem k tomu, že v takovém případě je vyžadováno povolení Národního shromáždění či – v případě parlamentních prázdnin – předsedy tohoto shromáždění, kromě případu zadržení při činu; vzhledem k tomu, že podle čl. 70 odst. 2 Ústavy Bulharské republiky povolení k zahájení trestního stíhání není nutné v případě, že poslanec Národního shromáždění vyjádří písemnou formou souhlas s takovým stíháním; |
E. |
vzhledem k tomu, že rozhodnutí o tom, zda bude poslanec zbaven imunity, či nikoli, je pouze na Parlamentu; vzhledem k tomu, že Parlament může při svém rozhodování o zbavení imunity důvodně zohlednit postoj dotčeného poslance (2); |
F. |
vzhledem k tomu, že trestný čin, z něhož je Sergej Stanišev obviněn, nemá přímou nebo zjevnou spojitost s výkonem mandátu poslance Evropského parlamentu ani nepředstavuje názor či hlasování během výkonu mandátu poslance Evropského parlamentu pro účely článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie; |
G. |
vzhledem k tomu, že vyšetřování, které bylo proti Sergeji Staniševovi vedeno před zahájením soudního řízení, začalo již dlouho před tím, než se stal poslancem Evropského parlamentu, a vzhledem k tomu, že dotyčné řízení proto žádným způsobem nesouvisí s jeho pozicí poslance Evropského parlamentu; |
H. |
vzhledem k tomu, že v době působení nejdříve ve funkci předsedy vlády a později poslance Národního shromáždění Sergej Stanišev předložil předsedovi Národního shromáždění dvě písemná prohlášení, v nichž vyjádřil souhlas se zahájením trestního řízení proti své osobě v souladu s čl. 70 odst. 2 Ústavy Bulharské republiky; |
I. |
vzhledem k tomu, že v daném případě neobjevil Parlament žádné důkazy o fumus persecutionis, tedy že neexistuje dostatečně závažné a konkrétní podezření, že by se případ zakládal na záměru politicky poškodit daného poslance; |
1. |
rozhodl, aby byl Sergej Stanišev zbaven poslanecké imunity; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušnému orgánu Bulharské republiky a Sergeji Staniševovi. |
(1) Rozsudek Soudního dvora ze dne 12. května 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; rozsudek Soudního dvora ze dne 10. července 1986, Wybot/Faure a další, 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; rozsudek Tribunálu ze dne 15. října 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; rozsudek Soudního dvoraze dne 21. října 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 et C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; rozsudek Tribunálu ze dne 19. března 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; rozsudek Soudního dvora ze dne 6. září 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; rozsudek Tribunálu ze dne 17. ledna 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.
(2) Věc T-345/05 Mote v. Parlament (citace viz výše), bod 28.
III Přípravné akty
EVROPSKÝ PARLAMENT
Úterý, 10. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/198 |
P8_TA(2015)0041
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2013/009 PL/Zachem – Polsko
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o mobilizaci prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/009 PL/Zachem předložená Polskem) (COM(2015)0013 – C8-0010/2015 – 2015/2016(BUD))
(2016/C 316/25)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2015)0013 – C8-0010/2015), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (1) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 tohoto nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3) (dále jen „IID ze dne 2. prosince 2013“), a zejména na článek 13 této dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0036/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi z důvodu velkých změn ve struktuře světového obchodu, a pomáhat jim při opětovném začlenění na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být dynamická a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG); |
C. |
vzhledem k tomu, že tato žádost je jednou z posledních dvou žádostí posuzovaných podle nařízení o EFG z roku 2006 a že nařízení (EU) č. 1309/2013 (4) přijaté v souladu s dohodou mezi Evropským parlamentem a Radou opětovně zavádí kritérium pro uvolňování prostředků v souvislosti s krizí, zvyšuje finanční příspěvek Unie na 60 % celkových odhadovaných nákladů na navrhovaná opatření, zefektivňuje postup Komise, Evropského parlamentu a Rady při vyřizování žádostí předložených EFG tak, že zkracuje dobu jejich posouzení a schvalování, dále rozšiřuje způsobilé akce a příjemce tím, že mezi ně zahrnuje i osoby samostatně výdělečně činné a mladé lidi a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
D. |
vzhledem k tomu, že Polsko předložilo žádost EGF/2013/009 PL/Zachem o finanční příspěvek z EFG v návaznosti na propuštění 615 pracovníků ze společnosti Zaklady Chemiczne Zachem a jeho dvou dodavatelských podniků působících v regionu Kujavsko-pomořské vojvodství na úrovni NUTS 2, k němuž došlo v souvislosti s přerušením výroby a s reorganizací podniku, jehož činnost podle klasifikace NACE 2 spadá do oddílu 20 „Výroba chemických látek a chemických přípravků“; vzhledem k tomu, že z 615 propuštěných pracovníků se jich 404 zaregistrovalo jako nezaměstnaní na okresním úřadu práce v Bydhošti; vzhledem k tomu, že k propouštění došlo během referenčního období od 31. března 2013 do 31. července 2013 a souviselo s poklesem podílu Unie na trhu chemického průmyslu; |
E. |
vzhledem k tomu, že z EFG je požadován finanční příspěvek ve výši 115 205 EUR (50 % celkového rozpočtu); |
F. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
konstatuje, že podmínky stanovené v čl. 2 písm. a) nařízení o EFG jsou splněny, a souhlasí proto s Komisí, že Polsko má podle uvedeného nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že polské orgány předložily žádost o finanční příspěvek z EFG dne 9. října 2013 v souladu s nařízením o EFG, které neomezuje lhůtu pro proces posuzování, a že Komise zpřístupníla své posouzení dne 21. ledna 2015; |
3. |
je znepokojen délkou celého postupu, tj. dobou, která uplynula ode dne prvního propouštění do dne posouzení žádosti; připomíná, že smyslem EFG je co nejrychleji poskytnout pomoc propuštěným pracovníkům; |
4. |
vítá rozhodnutí polských orgánů zahájit 4. března 2013 – tedy se značným předstihem před vydáním rozhodnutí a podáním žádosti o finanční podporu z EFG pro navržený koordinovaný balík opatření – poskytování individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; |
5. |
konstatuje, že v letech 1992 až 2012 dramaticky poklesl podíl Unie na trhu chemického průmyslu – v roce 1992 představoval 35,2 %, zatímco v roce 2012 pouze 17,8 % (5); všímá si trendu posledních let, kdy se výroba chemických látek přesouvala do Asie a zejména do Číny, jejichž podíl výroby chemických látek se díky stoupajícímu prodeji rychle se rozvíjejícím trhům, levné pracovní síle, přístupu na trhy, dotacím, daním a regulaci zvýšil z 8,7 % v roce 2002 na 30,5 % v roce 2012; domnívá se tedy, že propouštění v podniku Zachem a ve dvou dodavatelských firmách souvisí s velkými změnami ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací; |
6. |
zdůrazňuje, že Zachem byl největším zaměstnavatelem v regionu a že během referenčního období tvořily osoby, které byly přímo či nepřímo propuštěny z tohoto podniku, 60 % nově zaregistrovaných nezaměstnaných na okresním úřadu práce v Bydhošti; |
7. |
bere na vědomí obavy, že propouštění v Zachemu a jeho dodavatelských podnicích bude mít negativní dopad na Kujavsko-pomořské vojvodství, které v červenci 2013 registrovalo nevyšší míru nezaměstnanosti v zemi (17,4 %), a to i přes hospodářské oživení, z něhož mělo taktéž prospěch; |
8. |
bere na vědomí, že opatření, jež mají být podpořena z EFG, jsou určena 50 nejvíce znevýhodněným pracovníkům a zahrnují mimo jiné tato dvě opatření: pobídky k zaměstnávání a intervence; |
9. |
bere na vědomí, že největší část prostředků na individualizované služby bude vynaložena na pobídky k přijímání 45 pracovníků do zaměstnaneckého poměru; v rámci těchto pobídek bude zaměstnavatelům, kteří se rozhodnou uvedené pracovníky přijmout na alespoň 24 měsíců, poskytnuty finanční pobídky; |
10. |
bere na vědomí, že menší podpora je poskytována pěti propuštěným zaměstnancům starším 50 let na platbu příspěvků na sociální zabezpečení; poznamenává, že tato věková skupina je vystavena vyššímu riziku dlouhodobé nezaměstnanosti a vyloučení z trhu práce; |
11. |
vítá, že opatření financovaná z EFG se doplňují s činnostmi financovanými ze strukturálních fondů; všímá si zejména toho, že koordinovaný balík individualizovaných služeb má doplnit četná probíhající opatření, která mají propuštění pracovníci k dispozici v rámci operačního programu Lidský kapitál spolufinancovaného z Evropského sociálního fondu, a další opatření přijímaná úřady práce v dotčeném regionu; zdůrazňuje, že v případě těchto doplňkových opatření je důležité zabránit dvojímu financování; |
12. |
konstatuje, že individualizované služby mají být podle plánu poskytovány do 30. září 2015 a že podle prozatímních údajů již 36 osob našlo díky využití služeb, které byly zatím v rámci balíku nabízeny, nové zaměstnání; bere na vědomí, že míra plnění plánovaného rozpočtu dosáhla na konci roku 2014 59 %; |
13. |
vítá skutečnost, že Výbor pro sociální dialog ve vojvodství diskutoval o možnostech pomoci pracovníkům propuštěným společností Zachem. a jejími dodavateli a že navrhovaný balík individualizovaných opatření byl projednán na zasedání Rady pro zaměstnanost v Bydhošti a taktéž s odbory, podniky a zástupci místních a regionálních samospráv; |
14. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; |
15. |
vítá skutečnost, že zásada rovnosti žen a mužů a rovněž zásada nediskriminace byly a i nadále budou uplatňovány během různých etap provádění opatření EFG a také v rámci přístupu k těmto opatřením; |
16. |
zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na trhu práce, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
17. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
18. |
pověřuje svého předsedu, aby podepsal toto rozhodnutí společně s předsedou Rady a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
19. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení včetně přílohy Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855).
(5) Evropský chemický průmysl. Fakta & čísla 2013, Evropská rada chemického průmyslu (CEFIC) (http://www.cefic.org/Facts-and-Figures)
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/009 PL/Zachem předložená Polskem)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/469.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/201 |
P8_TA(2015)0042
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2014/014 DE/Aleo Solar – Německo
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2014/014 DE/Aleo Solar předložená Německem) (COM(2014)0726 – C8-0012/2015 – 2015/2018(BUD))
(2016/C 316/26)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0726 – C8-0012/2015), |
— |
s ohledem nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1) (nařízení o EFG), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanovuje víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 tohoto nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (dále jen „IID ze dne 2. prosince 2013“) (3), a zejména na bod 13 této dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0030/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, a pomáhat jim při opětovném začleňování na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci měla být dynamická a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji; |
C. |
vzhledem k tomu, že přijetí nařízení o EFG je výsledkem dohody mezi Parlamentem a Radou ohledně opětovného zavedení kritéria pro uvolňování prostředků v souvislosti s krizí, zvýšení finančního příspěvku Unie na 60 % celkových odhadovaných nákladů na navrhovaná opatření, zefektivnění postupu Komise, Parlamentu a Rady při vyřizování žádostí o příspěvek z EFG tak, aby se zkrátila doba jejich posuzování a schvalování, a dále o rozšíření způsobilých činností a příjemců tím, že mezi ně budou zahrnuty i osoby samostatně výdělečně činné a mladí lidé, a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
D. |
vzhledem k tomu, že Německo poté, co bylo v souvislosti se zmenšením podílu Unie na trhu společností zabývajících se výrobou solárních modulů propuštěno 657 osob – 390 ze společnosti Aleo Solar AG, která působí v rámci klasifikace NACE 2 oddíl 26 („Výroba počítačů, elektronických a optických přístrojů a zařízení“), a 267 z jejích dvou dceřiných společností –, předložilo žádost EGF/2014/014 DE/Aleo Solar týkající se finančního příspěvku z fondu EFG, přičemž se předpokládá, že se daných opatření zúčastní v referenčním období od 7. března 2014 do 7. července 2014 a po něm 476 osob; |
E. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
konstatuje, že podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o EFG jsou splněny, a souhlasí proto s Komisí, že Německo má podle tohoto nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že německé orgány předložily žádost o finanční příspěvek z fondu EFG dne 29. července 2014 a doplňovaly ji o dodatečné informace až do 23. září 2014 a že hodnocení této žádosti vydala Komise dne 16. prosince 2014; |
3. |
vítá rozhodnutí německých orgánů zahájit ode dne 11. dubna 2014 – tedy se značným předstihem před podáním vlastní žádosti o poskytnutí finanční podpory z fondu EFG a konečným rozhodnutím o navrženém koordinovaném souboru opatření – realizaci individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; |
4. |
domnívá se, že propouštění ve společnosti Aleo Solar AG je spojené s významnými strukturálními změnami ve struktuře světového obchodu v důsledku globalizace, kdy se podíl příjmů Číny zvýšil v letech 2005 až 2011 z 11 % na 45 % a podíl příjmů Německa snížil z 64 % na 21 %; podotýká, že vzhledem k ohromné nadměrné výrobní kapacitě solárních modulů v Číně, kterou nedokáží absorbovat její vlastní spotřebitelé ani světový trh, došlo v EU v roce 2011 ve srovnání s rokem 2010 ke snížení cen o 40 %, tedy pod výrobní náklady společnosti Aleo Solar AG; poukazuje na to, že v roce 2013 schválila EU další cla na solární moduly pocházející z Číny a minimální cenu, která je však stále nižší než výrobní náklady německých výrobců; |
5. |
konstatuje, že v roce 2010 měla společnost Aleo Solar AG obrat ve výši 550 milionů EUR a zisk, který dosahoval 43 milionů EUR, přičemž po roce 2011 tyto hodnoty prudce klesaly a do roku 2013 dosáhly ztráty společnosti 92 milionů EUR; poukazuje na to, že společnost učinila nejrůznější snahy o restrukturalizaci a zvýšení účinnosti, že se jí však bohužel nepodařilo znovu dosáhnout ziskovosti; |
6. |
podotýká, že toto je druhá žádost o pomoc z fondu EFG z oblasti výroby solárních modulů a že budou následovat další; |
7. |
podotýká, že propouštění ve společnosti Aleo Solar AG bude mít podle očekávání negativní vliv na region Prenzlau/Braniborsko, kde je příjem na osobu o mnoho nižší než německý průměr a nezaměstnanost, která dosahuje 15,5 %, resp. 16,4 %, je nejvyšší v Německu; upozorňuje na to, že po započtení propuštěných pracovníků ze společnosti Aleo Solar AG se tato hodnota zvýší o 0,9 %; vyjadřuje politování nad tím, že neexistuje žádná bezprostřední vyhlídka, že by propuštění pracovníci nalezli jakákoli ekvivalentní nová pracovní místa, a to vzhledem k relativně nízké hustotě obyvatel a nedostatku potenciálních zaměstnavatelů: v této oblasti působí převážně malé a střední podniky a pouze 10 podniků (0,3 %) zaměstnává více než 249 pracovníků (společnost Aleo Solar AG byla jedním z těchto velkých zaměstnavatelů); |
8. |
konstatuje, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb, který má být spolufinancován, zahrnuje v zájmu opětovného začlenění 476 propuštěných pracovníků na trh práce následující opatření: odbornou přípravu, profesní poradenství a vedení, skupiny/workshopy podobných pracovníků, poradenství v oblasti podnikání, meziregionální poradenství týkající se mobility, hledání práce ze strany profesionálního hledače zaměstnání, návazné odborné vedení pracovníků, kteří si našli novou práci, avšak mohou potřebovat poradenství, aby si tuto práci udrželi nebo protože se kvůli ní budou muset přestěhovat, příspěvek na odbornou přípravu ve výši 60 % předchozího čistého příjmu pracovníka v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG; |
9. |
podotýká, že orgány plánují využít maximální povolenou část veškerých nákladů (35 %) na příspěvky a pobídky ve formě příspěvků na odbornou přípravu (Transferkurzarbeitergeld), které tvoří 60 % nebo 67 % předchozího čistého příjmu pracovníka v závislosti na situaci domácnosti příjemce což je v souladu s praxí uplatňovanou u nezaměstnaných pracovníků v Německu; podotýká, že příspěvek na odbornou přípravu nenahrazuje pasivní opatření sociální ochrany a váže se na přísné podmínky, které je nutné k účasti na odborné přípravě a jiné činnosti, jež byla zorganizována, splnit; |
10. |
vítá skutečnost, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb byl vypracován po konzultaci se zástupci cílových příjemců a po zohlednění potenciálu oblasti a podnikatelského prostředí; |
11. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků na základě vhodné odborné přípravy a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která je nabízena v rámci koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale i stávajícímu podnikatelskému prostředí; |
12. |
konstatuje, že 164 pracovníků společnosti Aleo Solar, kteří byli propuštěni ve městě Prenzlau, bylo znovu zaměstnáno asijským konsorciem, které koupilo závod od likvidátora; konstatuje, že důvodem, který uvedly německé orgány pro poskytnutí přístupu těchto pracovníků k opatřením, jež se mají financovat z EFG, byla skutečnost, že jejich nové zaměstnání nebylo v té době jisté; |
13. |
konstatuje, že 104 pracovníků, kteří byli propuštěni z administrativního centra v Oldenburgu, není zahrnuto do opatření, která se mají financovat z EFG; konstatuje, že situace v oblasti zaměstnanosti v tomto regionu je mnohem příznivější; |
14. |
vyjadřuje politování nad tím, že u propuštěných pracovníků existuje vysoké riziko dlouhodobé nezaměstnanosti, a proto zdůrazňuje význam opatření, která vybízejí pracovníky k hledání práce nejen v bezprostředním okolí a k přijetí pracovních nabídek i v jiných regionech; |
15. |
domnívá se, že pracovníci ve věku 55 až 64 let a 15 až 29 let jsou vystaveni vyššímu riziku prodloužené nezaměstnanosti a vyloučení z trhu práce; domnívá se proto, že tito pracovníci mají specifické potřeby, pokud jde o poskytování individualizovaného přístupu; |
16. |
připomíná, že v souladu s článkem 7 nařízení o EFG by měla podoba koordinovaného balíku individualizovaných služeb předjímat perspektivy budoucího trhu práce a požadované dovednosti a měla by být slučitelná s posunem směrem k udržitelnému hospodářství, které účinně využívá zdroje; |
17. |
zdůrazňuje, že na základě pomoci z fondu EFG lze spolufinancovat pouze aktivní opatření na pracovním trhu, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z fondu EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle právních předpisů členských států nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
18. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
19. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
20. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení i s jeho přílohou Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EGF/2014/014 DE/Aleo Solar předložená Německem)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/473.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/204 |
P8_TA(2015)0043
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco-NLMK) – Belgie
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco-NLMK) předložená Belgií) (COM(2014)0725 – C8-0013/2015 – 2015/2019(BUD))
(2016/C 316/27)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0725 – C8-0013/2015), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (1) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3) (IID ze dne 2. prosince 2013), a zejména na bod 13 uvedené dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0031/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, a pomáhat jim při opětovném začleňování na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být dynamická a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji, v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci; |
C. |
vzhledem k tomu, že přijetí nařízení (EU) č. 1309/2013 (4) odráží dohodu mezi Parlamentem a Radou ohledně opětovného zavedení kritéria pro uvolňování prostředků v souvislosti s krizí, zvýšení finančního příspěvku Unie na 60 % celkových odhadovaných nákladů na navrhovaná opatření, zefektivnění postupu Komise, Parlamentu a Rady při vyřizování žádostí předložených EFG tak, že se zkrátí doba jejich posuzování a schvalování, dále rozšíření způsobilých činností a příjemců tím, že mezi ně budou zahrnuty i osoby samostatně výdělečně činné a mladí lidé, a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
D. |
vzhledem k tomu, že Belgie předložila žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel o finanční příspěvek z EFG v návaznosti na propuštění 708 pracovníků ze dvou podniků, k němuž došlo v souvislosti s uzavřením podniku Duferco a snižováním počtu zaměstnanců v podniku NLMK působících podle klasifikace NACE 2 v oddíle 24 ve výrobě základních kovů v La Louvière v provincii Hainaut; vzhledem k tomu, že propouštění, k němuž došlo během referenčního období od 22. ledna 2013 do 22. října 2013, je spojeno s poklesem podílu Unie na trhu v odvětví výroby oceli; |
E. |
vzhledem k tomu, že finanční příspěvek požadovaný z EFG činí 981 956 EUR (50 % celkového rozpočtu); |
F. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
konstatuje, že podmínky stanovené v čl. 2 písm. b) nařízení o EFG jsou splněny, a souhlasí proto s Komisí, že Belgie má podle tohoto nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že belgické orgány předložily žádost o finanční příspěvek z EFG dne 27. září 2013 v souladu s nařízením o EFG, které neomezuje lhůtu pro posouzení, a že hodnocení této žádosti vydala Komise dne 9. prosince 2014; |
3. |
vyjadřuje znepokojení nad délkou trvání celého postupu od data prvních propouštění do posouzení žádosti; připomíná, že cílem EFG je nabídnout pomoc propuštěným pracovníkům co nejrychleji; zdůrazňuje, že žádost o příspěvek z EFG byla předložena dne 27. září 2013, a odstup mezi jejím předložením a hlasováním v Rozpočtovém výboru o této žádosti tak činí téměř 1,5 roku; |
4. |
vítá rozhodnutí belgických orgánů zahájit ode dne 1. června 2013 – tedy se značným předstihem před vlastní žádostí o poskytnutí finanční podpory z EFG a konečným rozhodnutím o navrženém koordinovaném souboru opatření – realizaci individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; |
5. |
domnívá se, že propouštění v podnicích Duferco a NLMK jsou spojena s velkými změnami ve struktuře světového obchodu způsobenými globalizací, jelikož odvětví výroby oceli čelí vážným hospodářským otřesům, zejména rychlému poklesu podílu EU na trhu v této oblasti; v důsledku hospodářské krize a poměrného zvýšení výrobních nákladů se struktura světového obchodu zhoršila i vlivem dalších činitelů, jako je snížení poptávky po oceli v automobilovém a stavebním odvětví; |
6. |
bere na vědomí, že podle údajů, na něž odkazují belgické orgány (5), se mezi lety 2006 a 2011 objem výroby surové oceli ve 27 členských státech EU snížil z 206,9 milionu tun na 177,7 milionu tun (-14,1 %, roční růst -3,0 % (6)), zatímco na celosvětové úrovni se objem výroby zvýšil z 1 249,0 milionu tun na 1 518,3 milionu tun (+21,6 %, roční růst +4,0 %); je si vědom toho, že v důsledku této skutečnosti se z hlediska objemu výroby podíl 27 členských států EU na trhu výroby surové oceli snížil z 16,6 % v roce 2006 na 11,7 % v roce 2011 (-29,4 %, roční růst -6,7 %), a pro srovnání poukazuje na nárůst čínského podílu na trhu z 33,7 % na 45 %, k němuž došlo ve stejném období; |
7. |
bere na vědomí, že se jedná o pátou žádost o finanční příspěvek z EFG pro odvětví výroby oceli, z nichž tři byly důsledkem globalizace a jedna důsledkem celosvětové finanční a hospodářské krize; zdůrazňuje, že za účelem boje proti nezaměstnanosti v tomto odvětví je zapotřebí účinného a koordinovaného přístupu na úrovni Unie; |
8. |
bere na vědomí, že se očekává, že propouštění v podnicích Duferco a NLKM budou mít negativní dopad na region Hainaut, který je bývalou oblastí těžby uhlí a ocelářské výroby, v níž je zaměstnanost silně závislá na tradičním těžkém průmyslu a na veřejném sektoru a v roce 2012 zde míra nezaměstnanosti dosahovala 17,7 % ve srovnání s průměrnou mírou nezaměstnanosti 15,8 % ve Valonsku a s 11,2 % na celostátní úrovni (7), přičemž ve skupině osob ve věku od 18 do 25 let činila 39 %; zdůrazňuje, že při hledání pracovního místa je dodatečným problémem nízká úroveň kvalifikace uchazečů o zaměstnání (51 % z nich nedosáhlo vyššího středního vzdělání oproti 47 % ve Valonsku); |
9. |
bere na vědomí, že aby bývalí zaměstnanci společností Duferco a NLMK našli v tomto regionu nové pracovní místo, budou v souvislosti s místní hospodářskou situací a s četným propouštěním v hutním průmyslu nuceni se rekvalifikovat a hledat jiná zaměstnání v jiných odvětvích; |
10. |
konstatuje, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb, který má být spolufinancován, zahrnuje následující opatření za účelem opětovného začlenění 701 propuštěných pracovníků na trh práce (podle kategorií): 1) individuální pomoc při hledání pracovního místa, vyřizování konkrétních případů a obecné informační služby, 2) odborné vzdělávání a rekvalifikace a 3) podpora podnikání; |
11. |
vítá skutečnost, že do obecné koordinace a provádění opatření byli zahrnuti sociální partneři a organizace, jako jsou odbory (FGTB, CSC), FOREM (veřejná služba Valonského regionu pro zaměstnanost a odbornou přípravu), odvětvová střediska odborného a technického vzdělávání působící ve Valonském regionu, agentura Francouzského společenství v Belgii pro Evropský sociální fond a valonská vláda; dále oceňuje skutečnost, že odbory jsou přímo zapojeny do řízení dvou rekvalifikačních středisek, která byla pro každou ze společností účelově zřízena; |
12. |
vítá aktivní opatření na trhu práce navržená ke zlepšení zaměstnatelnosti propuštěných pracovníků; připomíná, že v souboru individualizovaných služeb financovaných z EFG nejsou uvedeny dávky; |
13. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která je nabízena v rámci koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale i stávajícímu podnikatelskému prostředí a potenciálu této oblasti; |
14. |
bere na vědomí, že navrhovaná opatření jsou rovněž zaměřena na skupinu manažerů těchto společností; |
15. |
vítá skutečnost, že během jednotlivých etap provádění opatření z EFG a také v rámci přístupu k těmto opatřením byly a i nadále budou uplatňovány zásada rovnosti žen a mužů a rovněž zásada nediskriminace; |
16. |
zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na pracovním trhu, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
17. |
konstatuje, že opatření, která jsou povinná v rámci belgických postupů při hromadném propouštění a která patří mezi standardní činnosti rekvalifikačních středisek (např. podpora při převedení do jiného zaměstnání – outplacementu –, odborná příprava, pomoc při hledání zaměstnání a profesní poradenství), nejsou součástí této žádosti o podporu z EFG; konstatuje, že více než polovina celkových odhadovaných nákladů je určena na rekvalifikační služby, konkrétně podpůrná, poradenská a integrační opatření; |
18. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
19. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
20. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení i s jeho přílohou Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855).
(5) Zdroj: Světová asociace výrobců oceli (WSA – World Steel Association), Steel Statistical Yearbook 2012 („Ocelářská statistická ročenka 2012“).
(6) Složená roční míra růstu.
(7) Zdroj: Steunpunt WSE.
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco-NLMK) předložená Belgií)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/468.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/208 |
P8_TA(2015)0044
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2014/012 BE/ArcelorMittal – Belgie
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2014/012 BE/ArcelorMittal předložená Belgií) (COM(2014)0734 – C8-0014/2015 – 2015/2020(BUD))
(2016/C 316/28)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0734 – C8–0014/2015), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3) (dále jen „IID ze dne 2. prosince 2013“), a zejména na bod 13 této dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0035/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, a pomáhat jim při opětovném začleňování na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být dynamická a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji, v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EGF); |
C. |
vzhledem k tomu, že přijetí nařízení o EFG, které je výsledkem dohody mezi Evropským parlamentem a Radou ohledně opětovného zavedení kritéria pro uvolňování prostředků v souvislosti s krizí, zvýšení finančního příspěvku Unie na 60 % celkových odhadovaných nákladů na navrhovaná opatření, zefektivnění postupu Komise, Evropského parlamentu a Rady při vyřizování žádostí o příspěvek z EFG tak, že se zkrátí doba jejich posuzování a schvalování, dále rozšíření způsobilých činností a příjemců tím, že mezi ně budou zahrnuty i osoby samostatně výdělečně činné a mladí lidé, a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
D. |
vzhledem k tomu, že Belgie podala žádost EGF/2014/012 BE/ArcelorMittal o finanční příspěvek z EFG v souvislosti s propuštěním 1 285 pracovníků ve společnosti ArcelorMittal Liège S.A. působící v oblasti ekonomické činnosti zařazené v rámci klasifikace NACE 2 do oddílu 24 „Výroba základních kovů“, přičemž se odhaduje, že opatření se bude během referenčního období od 1. ledna 2014 do 1. května 2014 a po něm účastnit 910 pracovníků; situace společnosti je důsledkem závažných hospodářských otřesů, a to zejména rychlého poklesu podílu Unie na trhu; |
E. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
konstatuje, že podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o EFG jsou splněny, a souhlasí proto s Komisí, že Belgie má podle tohoto nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že belgické orgány podaly žádost o finanční příspěvek z EFG dne 22. července 2014, to znamená do dvanácti týdnů ode dne, kdy byla splněna uvedená kritéria pro pomoc, doplňovaly ji o další informace až do 16. září 2014 a že Komise její posouzení zveřejnila dne 9. prosince 2014; |
3. |
vítá rozhodnutí belgických orgánů zahájit ode dne 1. ledna 2014 – tedy se značným předstihem před rozhodnutím a dokonce i žádostí o poskytnutí finanční podpory z EFG na navržený koordinovaný soubor opatření – realizaci individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; |
4. |
domnívá se, že propouštění ve společnosti ArcelorMittal Liège S. A. souvisí s významnými změnami ve struktuře světového obchodu v důsledku globalizace, protože v období 2007–2013 klesla výroba surové oceli v EU-27 z 210,1 milionu tun na 166,2 milionu tun (4) (-20,9 %; roční míra růstu -3,8 % (5)), zatímco na celosvětové úrovni výroba vzrostla z 1 348,1 milionu tun na 1 649,3 milionu tun (+22,3 %; roční míra růstu +3,4 %). Konstatuje, že pokles podílu Unie na výrobě oceli ze 16 % celosvětové výroby oceli v roce 2007 na 10 % v roce 2013 byl výraznější než ve Spojených státech a Rusku, v Asii naopak došlo během téhož období k prudkému nárůstu podílu na trhu, a sice z 56 % na 67 %, a v důsledku toho zaznamenal kovodělný průmysl v Liège v posledních letech pokles, a sice z 6 193 pracovních míst ve 40 podnicích v roce 2007 na 4 187 pracovních míst ve 35 podnicích v roce 2012, což v daném odvětví představuje pokles zaměstnanosti o 32 %; |
5. |
upozorňuje na to, že dopady těchto změn ve struktuře obchodu se pak ještě zhoršily vlivem dalších činitelů, jako je pokles poptávky po oceli v automobilovém průmyslu a ve stavebnictví, k němuž došlo v Unii v důsledku hospodářské krize a poměrného nárůstu výrobních nákladů (suroviny, energie, environmentální omezení atd.). Tyto činitele se nepříznivě projevily na konkurenceschopnosti ocelářského odvětví Unie a vedly k zániku mnoha pracovních míst v tomto odvětví v posledních letech v důsledku zavírání provozů a restrukturalizací, k nimž v Evropě přistoupilo několik výrobců oceli. |
6. |
zdůrazňuje, že je nutný efektivní a koordinovaný přístup na úrovni Unie, aby se podařilo zvrátit současný pokles konkurenceschopnosti ocelářství Unie; zdůrazňuje, že jsou zapotřebí řádné a cílené investice s cílem zajistit inovace jako hlavní hybnou sílu globální konkurenceschopnosti ocelářství Unie a záruku zachování pracovních míst v Evropě; |
7. |
bere na vědomí zprávu o pokroku při plnění akčního plánu pro konkurenceschopné a udržitelné ocelářství v Evropě obsaženého ve sdělení Komise ze dne 11. června 2013, která dospívá k závěru, že již byla provedena polovina opatření předpokládaných v tomto sdělení; zdůrazňuje, že je třeba zajistit řádné provedení těchto opatření, aby se podařilo dosáhnout hmatatelných výsledků, které povedou k opětovnému oživení ocelářského odvětví Unie; |
8. |
konstatuje, že tato žádost je čtvrtou žádosti o finanční prostředky z EFG z odvětví ocelářství; tři žádosti souvisely s významnými změnami ve struktuře světového obchodu v důsledku globalizace (6) a jedna s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí (7); naléhavě vyzývá Komisi, aby předešla dalšímu propouštění vypracováním a provedením preventivních a simulačních opatření; |
9. |
poznamenává, že propouštění ve společnosti ArcelorMittal Liège S. A. bude mít podle očekávání obrovské negativní dopady na celý region v okolí města Liège (Lutych), který je závislý na kovodělném průmyslu, a dopad snižování stavů v ArcelorMittal je o to závažnější, že podíl tohoto podniku na místní zaměstnanosti činí v odvětví hutnictví 78,9 % a ve zpracovatelském odvětví 14,3 %. |
10. |
konstatuje, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb, který má být spolufinancován, pokrývá tři hlavní oblasti: přechod do jiného zaměstnání, odbornou přípravu a rekvalifikaci a podporu podnikání; zdůrazňuje, že je důležité zajistit, aby byly poskytnuty rekvalifikační služby v souladu s aktuálními potřebami trhu práce v daném regionu; |
11. |
vyslovuje se pro to, aby v budoucnu byla využita ustanovení nařízení o EFG na podporu mladých lidí v tomto regionu, kteří nejsou zaměstnáni, ani se neúčastní vzdělávání nebo profesní přípravy; |
12. |
vítá skutečnost, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb byl vypracován po konzultaci s cílovými příjemci a sociálními partnery; |
13. |
konstatuje, že více než polovina celkových odhadovaných nákladů má být vynaložena na služby související s přechodem do jiného zaměstnání, konkrétně na opatření týkající se podpory, poradenství a integrace; konstatuje, že tyto služby bude zajišťovat úřad FOREM (veřejná služba Valonského regionu pro zaměstnanost a odbornou přípravu), který je u této žádosti zprostředkovatelem; |
14. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která je nabízena v rámci koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale i stávajícímu podnikatelskému prostředí; |
15. |
připomíná, že v souladu s článkem 7 nařízení o EFG by měla podoba koordinovaného balíku individualizovaných služeb předjímat perspektivy budoucího trhu práce a požadované dovednosti a měla by být slučitelná s posunem směrem k udržitelnému hospodářství, které účinně využívá zdroje; |
16. |
zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na trhu práce, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
17. |
konstatuje, že součástí této žádosti o podporu z EFG nejsou opatření, která jsou v Belgii povinná v rámci postupů při hromadném propouštění a která patří mezi standardní činnosti rekvalifikačního střediska (např. podpora při outplacementu, základní odborná příprava, pomoc při hledání práce, kariérní poradenství atd.); |
18. |
vítá skutečnost, že poznatky jednoho z projektů (s názvem „EnTrain – En Transition-Reconversion-Accompagnement“), kterému byla v minulosti poskytnuta finanční podpora z Evropského sociálního fondu a který měl za cíl vyvinout výukové metody pro rekvalifikační centra obecně, by se mohly ukázat jako užitečné při provádění nyní plánovaných opatření; |
19. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
20. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení i s jeho přílohou Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(4) Zdroj: Světová asociace výrobců oceli (World Steel Association), Steel Statistical Yearbook 2014.
(5) Složená roční míra růstu.
(6) Žádost EGF/2009/022 BG/Kremikovtsi (žádost byla Komisí zamítnuta), EGF/2012/010 RO/Mechel (COM(2014)0255 ze dne 7.5.2014), EGF/2013/007 BE/Hainaut steel (Duferco–NLMK) (COM(2014)0725 ze dne 9.12.2014), EGF/2013/002 BE/Carsid (COM(2014)0553 ze dne 5.9.2014).
(7) Žádost EGF/2010/007 AT/Steiermark/Niederösterreich. Rozhodnutí 2011/652/EU ze dne 27. září 2011 (Úř. věst. L 263, 7.10.2011, s. 9).
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EGF/2014/012 BE/ArcelorMittal předložená Belgií)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/472.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/212 |
P8_TA(2015)0045
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2014/011 BE/Caterpillar – Belgie
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2014/011 BE/Caterpillar předložená Belgií) (COM(2014)0735 – C8-0015/2015 – 2015/2021(BUD))
(2016/C 316/29)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0735 – C8-0015/2015), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006 (1) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 tohoto nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3) (dále jen „IID ze dne 2. prosince 2013“), a zejména na článek 13 této dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0033/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky významných změn ve struktuře světového obchodu, a pomáhat jim při opětovném začleňování na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být dynamická a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji, v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (EFG); |
C. |
vzhledem k tomu, že přijetí nařízení o EFG, které je výsledkem dohody mezi Evropským parlamentem a Radou ohledně opětovného zavedení kritéria pro uvolňování prostředků v souvislosti s krizí, zvýšení finančního příspěvku Unie na 60 % celkových odhadovaných nákladů na navrhovaná opatření, zefektivnění postupu Komise, Evropského parlamentu a Rady při vyřizování žádostí o příspěvek z EFG tak, že se zkrátí doba jejich posouzení a schvalování, dále rozšíření způsobilých akcí a příjemců tím, že mezi ně budou zahrnuty i osoby samostatně výdělečně činné a mladí lidé, a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
D. |
vzhledem k tomu, že Belgie předložila žádost EGF/2014/011 BE/Caterpillar o finanční příspěvek z EFG v návaznosti na propuštění 1 030 pracovníků z podniku Caterpillar Belgium S.A. působícího podle klasifikace NACE 2 v oddíle 28 („Výroba strojů a zařízení j.n.“), k němuž došlo v souvislosti s poklesem poptávky v Evropě během referenčního období od 1. ledna 2014 do 30. dubna 2014 a po jeho ukončení, přičemž daných opatření by se podle očekávání mělo zúčastnit 630 osob; |
E. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
konstatuje, že podmínky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení o EFG jsou splněny, a souhlasí proto s Komisí, že Belgie má podle uvedeného nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že belgické orgány předložily žádost o finanční příspěvek z EFG dne 22. července 2014 a doplňovaly ji o další informace až do 16. září 2014 a že posouzení této žádosti Komise oznámila dne 9. prosince 2014; |
3. |
bere na vědomí, že celkový rozpočet činí 2 038 090 EUR, z nichž 73 378 EUR je vyhrazeno na provádění, a že finanční příspěvek z EFG činí 1 222 854 EUR, což představuje 60 % celkových nákladů navrhovaných opatření; |
4. |
vítá rozhodnutí belgických orgánů zahájit dne 1. dubna 2014 – tedy se značným předstihem před vlastní žádostí o poskytnutí finanční podpory z EFG a konečným rozhodnutím o navrženém koordinovaném balíčku opatření – realizaci individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; poznamenává, že tyto již poskytnuté individualizované služby budou způsobilé pro financování z EFG; |
5. |
domnívá se, že propouštění zaměstnanců ve společnosti Caterpillar Belgium S.A. souvisí s významnými změnami ve struktuře světového obchodu způsobenými globalizací, neboť pro společnost se stalo ekonomicky výhodnějším vyrábět zařízení v Asii a dovážet je z Asie do Evropy než vyrábět v Evropě pro upadající trh; poznamenává, že výrobní závod v Gosselies se potýká s obtížemi v dodavatelské i odběratelské oblasti, neboť produkty ocelářského průmyslu a kovovýroby v Evropě čelí konkurenci nově se rozvíjejících ekonomik a krize započatá v roce 2009 oslabila evropské stavebnictví a těžební průmysl, z nichž pocházejí nejdůležitější zákazníci společnosti Caterpillar; |
6. |
konstatuje, že poptávka po stavebních strojích klesla v důsledku nižších soukromých i veřejných investic do infrastruktury, což souvisí s nízkou výkonností globální ekonomiky; |
7. |
konstatuje, že se jedná o dvanáctou žádost o finanční příspěvek z EFG pro sektor výroby strojů a zařízení j.n., přičemž předchozí žádosti byly rovnoměrně založeny na kritériích obchodní a hospodářské krize; |
8. |
vyjadřuje politování nad tím, že mnoho nezaměstnaných osob v Charleroi má nízkou kvalifikaci (59 % nemá dokončené vyšší sekundární vzdělání) a 43 % je bez práce po dobu delší než dva roky; vyjadřuje politování nad tím, že míra zaměstnanosti v Charleroi – 52,26 % – patří k nejnižším ve Valonsku; vítá proto, že se příslušné orgány ve snaze pomoci propuštěným pracovníkům rozhodly podat žádost o podporu z EFG; |
9. |
poznamenává, že propouštění ve společnosti Caterpillar má mít podle očekávání obrovský negativní dopad na oblast města Charleroi a jeho okolí, která již nyní čelí obtížné situaci panující na trhu práce v důsledku přílišné závislosti na zaměstnanosti v tradičních odvětvích a nedostatku nových odvětví; poukazuje na skutečnost, že v nepříznivé hospodářské situaci bude pro propuštěné pracovníky s nízkou úrovní kvalifikace velmi obtížné najít novou práci; doporučuje, aby Komise provedla průzkum s cílem najít a ukázat úspěšné podnikatelské projekty v této oblasti, a pomoci tak propuštěným pracovníkům, kteří by se mohli při spouštění svých projektů inspirovat těmi nejlepšími případy; |
10. |
poznamenává, že 18 % cílových propuštěných pracovníků, jimž je určena podpora a kteří by se měli účastnit opatření, hrozí vyloučení z trhu práce, neboť patří do věkové skupiny 55–64 let; |
11. |
konstatuje, že koordinovaný balíček individualizovaných služeb, které mají být spolufinancovány, zahrnuje tři hlavní oblasti: přeřazení pracovníků, školení a rekvalifikaci a podporu podnikání; |
12. |
poznamenává, že více než polovina celkových odhadovaných nákladů by měla být čerpána na služby spojené s přeřazením pracovníků, zejména na opatření podpory, poradenství a integrace; poznamenává, že tyto služby bude poskytovat úřad FOREM (veřejná služba Valonského regionu pro zaměstnanost a odbornou přípravu), který při realizaci této žádosti působí jako zprostředkující subjekt; |
13. |
vítá skutečnost, že koordinovaný balíček individualizovaných služeb byl vypracován po konzultaci s cílovými příjemci a sociálními partnery, přičemž byl zohledněn potenciál této oblasti a podnikatelského prostředí; |
14. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která je nabízena v rámci koordinovaného balíčku opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale i stávajícímu podnikatelskému prostředí; |
15. |
vyslovuje se pro to, aby se v budoucnu použila ustanovení nařízení o EFG na podporu mladých lidí v tomto regionu, kteří nejsou zaměstnáni, ani se neúčastní vzdělávání nebo odborné přípravy (NEET); |
16. |
připomíná, že v souladu s článkem 7 nařízení o EFG by měla podoba koordinovaného balíčku individualizovaných služeb předjímat perspektivy budoucího trhu práce a požadované dovednosti a měla by být slučitelná s posunem směrem k udržitelnému hospodářství, které účinně využívá zdroje; |
17. |
zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na trhu práce, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
18. |
vítá skutečnost, že finanční podpora z Evropského sociálního fondu byla v minulosti udělena projektu (En Train – En Transition-Reconversion-Accompagnement), který si kladl za cíl vypracovat pedagogické metody pro rekvalifikační střediska obecně, a že výsledky tohoto projektu s nejvyšší pravděpodobností nyní poslouží k provádění plánovaných opatření; |
19. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
20. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení včetně jeho přílohy předal Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (žádost EGF/2014/011 BE/Caterpillar předložená Belgií)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/471.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/215 |
P8_TA(2015)0046
Rozměry a hmotnost silničních vozidel provozovaných v rámci Společenství ***II
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 k postoji Rady v prvním čtení k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Rady 96/53/ES, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (11296/3/2014 – C8-0294/2014 – 2013/0105(COD))
(Řádný legislativní postup: druhé čtení)
(2016/C 316/30)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na postoj Rady v prvním čtení (11296/3/2014 – C8-0294/2014), |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 11. července 2013 (1), |
— |
s ohledem na svůj postoj v prvním čtení (2) k návrhu Komise Evropskému parlamentu a Radě (COM(2013)0195), |
— |
s ohledem na to, že se Komise na plenárním zasedání Evropského parlamentu zavázala přijmout postoj Parlamentu ve druhém čtení a že se zástupce Rady dopisem ze dne 18. prosince 2014 zavázal schválit tento postoj podle čl. 294 odst. 8 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 69 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení pro druhé čtení předložené Výborem pro dopravu a cestovní ruch (A8-0032/2015), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj ve druhém čtení; |
2. |
bere na vědomí prohlášení Komise, které je přílohou tohoto usnesení; |
3. |
navrhuje, aby se na tento akt odkazovalo jako na „Leichtfriedovu a Lupiho směrnici týkající se hmotnosti a rozměrů užitkových vozidel“ (3); |
4. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 327, 12.11.2013, s. 133.
(2) Přijaté texty ze dne 15.4.2014, P7_TA(2014)0353.
(3) Jörg Leichtfried za Parlament a Maurizio Lupi za Radu vedli jednání týkající se aktu.
P8_TC2-COD(2013)0105
Postoj Evropského parlamentu přijatý ve druhém čtení dne 10. března 2015 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/…, kterou se mění směrnice Rady 96/53/ES, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, směrnici (EU) 2015/719.)
PŘÍLOHA K LEGISLATIVNÍMU USNESENÍ
Sdělení Komise o revizi rámce pro schvalování typu
Výjimka z maximální délky v případě aerodynamické kabiny a aerodynamických zařízení v zadní části těžkých nákladních vozidel, jak je stanoveno v nové směrnici o maximální hmotnosti a rozměrech těžkých nákladních vozidel (změna směrnice 96/53/ES), vyžaduje změny právního rámce pro schvalování typu (tedy nařízení (ES) č. 661/2009 a nařízení (EU) č. 1230/2012).
Komise v současné době zkoumá nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009 s cílem zlepšit celkovou bezpečnost vozidel. V souladu s požadavkem uvedeným v článku 17 nařízení (ES) č. 661/2009 předloží Komise v roce 2015 Evropskému parlamentu a Radě zprávu, jejíž součástí budou případné návrhy na změnu tohoto nařízení nebo jiných příslušných právních předpisů Unie týkající se začlenění dalších nových bezpečnostních prvků zejména pro nákladní vozidla. Nejpozději do roku 2016 má Komise v úmyslu navrhnout nezbytné změny po konzultací zúčastněných stran a případně po posouzení dopadů.
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/217 |
P8_TA(2015)0047
Evropské fondy dlouhodobých investic ***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropských fondech dlouhodobých investic (COM(2013)0462 – C7-0209/2013 – 2013/0214(COD))
(Řádný legislativní postup: první čtení)
(2016/C 316/31)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2013)0462), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0209/2013), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 16. října 2013 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 30. ledna 2014 (2), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 10. prosince 2014 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 59 a čl. 61 odst. 2 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru a stanovisko Rozpočtového výboru (A7-0211/2014), |
— |
s ohledem na pozměňovací návrhy, které přijal na svém zasedání dne 17. dubna 2014 (3), |
— |
s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 18. září 2014 o nevyřízených záležitostech ze sedmého volebního období, |
— |
s ohledem na doplňující zprávu Hospodářského a měnového výboru (A8-0021/2015), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 67, 6.3.2014, s. 71.
(2) Úř. věst. C 126, 26.4.2014, s. 8.
(3) Přijaté texty, P7_TA(2014)0448.
P8_TC1-COD(2013)0214
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 10. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o evropských fondech dlouhodobých investic
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/760.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/219 |
P8_TA(2015)0048
Mezibankovní poplatky za platební transakce založené na kartách ***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o mezibankovních poplatcích za platební transakce založené na kartách (COM(2013)0550 – C7-0241/2013 – 2013/0265(COD))
(Řádný legislativní postup: první čtení)
(2016/C 316/32)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2013)0550), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 114 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0241/2013), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky ze dne 5. února 2014 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 11. prosince 2013 (2), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 21. ledna 2015 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 59 a čl. 61 odst. 2 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru (A7-0167/2014), |
— |
s ohledem na pozměňovací návrhy, které přijal na svém plenárním zasedání dne 3. dubna 2014 (3), |
— |
s ohledem na rozhodnutí Konference předsedů ze dne 18. září 2014 ohledně nevyřízených záležitostí ze sedmého volebního období, |
— |
s ohledem na doplňující zprávu Hospodářského a měnového výboru (A8-0022/2015), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 193, 24.6.2014, s. 2.
(2) Úř. věst. C 170, 5.6.2014, s. 78.
(3) Přijaté texty, P7_TA(2014)0279.
P8_TC1-COD(2013)0265
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 10. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o mezibankovních poplatcích za karetní platební transakce
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/751
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/220 |
P8_TA(2015)0049
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci – žádost EGF/2013/011 BE/Saint-Gobain Sekurit – Belgie
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 10. března 2015 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/011 BE/Saint-Gobain Sekurit předložená Belgií) (COM(2015)0009 – C8-0011/2015 – 2015/2017(BUD))
(2016/C 316/33)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2015)0009 – C8–0011/2015), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (1) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (2), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení, |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (3) (dále jen „IID ze dne 2. prosince 2013“), a zejména na bod 13 uvedené dohody, |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 13 IID ze dne 2. prosince 2013, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro regionální rozvoj, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0034/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že Unie vytvořila legislativní a rozpočtové nástroje s cílem poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, kteří jsou postiženi důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, které byly výrazně zhoršeny hospodářskou, finanční a sociální krizí, a pomáhat jim při opětovném začlenění na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být adekvátní a měla by být uvolněna co nejrychleji a nejúčinněji v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 2. prosince 2013 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z fondu EFG; |
C. |
vzhledem k tomu, že se jedná o poslední žádost, jež má být posouzena podle nařízení z roku 2006; |
D. |
vítá, že byly rozšířeny cíle a kritéria nařízení o EFG zavedená v prosinci 2013 tak, aby se nařízení vztahovalo i na žádosti z regionů a zemí s menší hustotou obyvatelstva a aby se usnadnilo předkládání jejich žádostí; |
E. |
vítá, že bylo zefektivněno vyřizování žádostí o příspěvek z EFG Komisí, Evropským parlamentem a Radou, neboť se zkrátila doba jejich posuzování a schvalování, a oceňuje rozšíření způsobilých činností a příjemců tím, že mezi ně byly zahrnuty i osoby samostatně výdělečně činné a mladí lidé, a financování pobídek k zakládání vlastních podniků; |
F. |
vzhledem k tomu, že Belgie předložila žádost EGF/2013/011 BE/Saint-Gobain Sekurit o finanční příspěvek z EFG v návaznosti na propuštění 257 zaměstnanců z továrny skupiny Saint-Gobain Sekurit (SGS) v Auvelais, v níž se vyrábělo bezpečnostní sklo pro automobilový průmysl; vzhledem k tomu, že k propouštění docházelo během referenčního období od 31. srpna 2013 do 31. prosince 2013 a i po jeho skončení a bylo způsobeno poklesem výroby automobilových bezpečnostních skel v Unii; |
G. |
vzhledem k tomu, že finanční příspěvek požadovaný z EFG činí 1 339 928 EUR (tj. 50 % celkového rozpočtu); |
H. |
vzhledem k tomu, že žádost sice nesplňuje kritéria stanovená v čl. 2 písm. a) a b) nařízení o EFG, avšak patří do kategorie výjimečných případů, na něž je možné uvolnit prostředky z EFG; |
1. |
souhlasí s rozhodnutím Komise, že žádost Belgie o finanční příspěvek z EFG předložená dne 19. prosince 2013 vyhovuje podmínce v čl. 2 písm. c) nařízení o EFG, tj. dokládá mimořádné okolnosti, a tak ačkoli Belgie nesplňuje podmínky stanovené v čl. 2 písm. a) a b) nařízení o EFG, má nárok na finanční příspěvek; zdůrazňuje však, že odvolávání se na čl. 2 písm. c) by mělo být posuzováno případ od případu a nemělo by se stát obecným postupem pro uvolnění prostředků z EFG, pokud nejsou splněny základní podmínky; |
2. |
zdůrazňuje, že EFG je speciálním nástrojem, který Unii umožňuje reagovat na konkrétní nepředvídané okolnosti a měl by si zachovat svůj hlavní účel, jímž je poskytování podpory v případě, že v průběhu referenčního období byl propuštěn velký počet zaměstnanců (minimálně 500) v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací a celosvětovou finanční a hospodářskou krizí; zdůrazňuje, že se EFG nesmí stát náhradou za jiné evropské strukturální a investiční fondy, např. Evropský sociální fond, ale musí být využíván jako doplnění těchto fondů; zdůrazňuje, že výjimečné okolnosti, které umožňují uvolnění prostředků z EFG, se nesmí odchýlit od výše uvedeného rozsahu; |
3. |
bere na vědomí, že belgické orgány předložily žádost o finanční příspěvek z EFG dne 19. prosince 2013 v souladu s nařízením o EFG, které neomezuje lhůtu pro posouzení, a že závěrečné hodnocení žádosti vydala Komise dne 21. ledna 2014; vyjadřuje politování nad nedostatečnými informacemi ohledně výjimečných okolností; zdůrazňuje, že tyto výjimečné okolnosti musí být řádně posouzeny, aby byla povolena odchylka od podmínek stanovených v čl. 2 písm. a) a čl. 2 písm. b) nařízení o EFG; |
4. |
vyjadřuje znepokojení nad délkou celého postupu, tj. od data prvního propuštění do závěrečného hodnocení žádosti; připomíná, že EFG má pomoc propuštěným pracovníkům nabídnout co nejrychleji; |
5. |
naléhá na členské státy a všechny zúčastněné orgány, aby v zájmu rychlejšího uvolnění prostředků z EFG vyvinuly potřebné úsilí ke zlepšení procedurálních a rozpočtových ustanovení; v této souvislosti bere na vědomí, že Komise v návaznosti na žádost Parlamentu o rychlejší uvolňování prostředků zavedla zdokonalený postup, jehož cílem je předkládat Evropskému parlamentu a Radě současně s posouzením Komise, zda je žádost o pomoc z EFG způsobilá, návrh na uvolnění prostředků z EFG; dále bere na vědomí, že bylo přijato nové nařízení o EFG (nařízení (EU) č. 1309/2013), které umožní účinněji, transparentněji, odpovědněji využívat EFG a tuto pomoc zviditelní; |
6. |
naléhá na členské státy, aby využily výměny osvědčených postupů a poučily se zejména od těch členských států a regionálních a místních orgánů, které již vytvořily vnitrostátní informační sítě o EFG, do nichž jsou zapojeni sociální partneři a zúčastněné strany na místní a regionální úrovni, aby měly k dispozici kvalitní strukturu pro poskytnutí pomoci, kdyby nastala situace, která spadá do působnosti EFG; |
7. |
vítá rozhodnutí belgických orgánů zahájit k 31. srpnu 2013 – tedy se značným předstihem před podáním žádostí o poskytnutí finanční podpory z EFG a konečným rozhodnutím o podpoře navrženého koordinovaného souboru opatření – realizaci individualizovaných služeb, aby pracovníkům rychle poskytly pomoc; |
8. |
konstatuje, že výroba bezpečnostního skla pro automobilový průmysl prošla závažnými hospodářskými otřesy způsobenými několika faktory – např. poklesem výroby bezpečnostního skla v Unii, nárůstem tržního podílu konkurence z nečlenských států a zvýšením dovozu těchto produktů do Unie; bere na vědomí, že činnost skupiny Saint-Gobain Sekurit Benelux byla úzce provázána s vývojem automobilového průmyslu, v němž v letech 2007 až 2012 poklesla výroba osobních automobilů z 21,9 milionu na 19,5 milionu vyrobených kusů, zatímco ve zbytku světa ve stejném období vzrostla ze 47,5 milionu na 60,6 milionu vyrobených kusů; dále bere na vědomí obecný trend, kdy výrobci a dodavatelé v automobilovém průmyslu přesouvali svou činnost v rámci EU ze západní Evropy (zejména z Francie, Belgie a Španělska) do Evropy východní; |
9. |
konstatuje, že zatím nebyla podána ani jedna žádost o příspěvek z EFG, která by se týkala přímo odvětví výroby automobilového skla (4), avšak že bylo přijato několik žádostí výrobců motorových vozidel nebo dodavatelů vybavení pro vozidla (5); |
10. |
konstatuje, že propouštění v SGS se týká převážně pracovníků u výrobních linek (83 % příslušných zaměstnanců má status „dělníka“); domnívá se, že v souvislosti se situací na trhu práce v dotčeném regionu se budou muset propuštění pracovníci rekvalifikovat, aby nalezli zaměstnání v jiných profesích anebo v jiných odvětvích; |
11. |
s politováním konstatuje, že vzhledem k socioekonomické situaci dotčené oblasti a sousedních regionů (Charleroi, Namur) mají propuštění zaměstnanci skupiny SGS Benelux omezené možnosti najít zaměstnání, protože zřejmě budou muset čelit konkurenci mnoha dalších pracovníků s podobnou kvalifikací a pracovními zkušenostmi, kteří se taktéž ucházejí o mezený počet pracovních míst ve sklářském průmyslu; připomíná, že se tento region vyznačuje poměrně vysokou strukturální nezaměstnaností s dosti vysokým podílem dlouhodobě nezaměstnaných osob a obecně nízkou kvalifikací a omezenými dovednostmi pracovníků; zdůrazňuje proto, že propouštění v SGS Benelux je třeba posuzovat s ohledem na obtížný místní socioekonomický kontext; |
12. |
bere na vědomí, že individualizované služby uvedené v žádosti se skládají z několika opatření zaměřených na podporu návratu pracovníků na trh práce a pomoc těmto pracovníkům s administrativními postupy a že pomocí většiny z těchto opatření budou podpořeni všichni propuštění pracovníci; |
13. |
konstatuje, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb, který má být spolufinancován, zahrnuje následující opatření za účelem opětovného začlenění 257 propuštěných pracovníků na trh práce (podle kategorií): 1) individuální pomoc při hledání pracovního místa, vyřizování konkrétních případů a obecné informační služby, 2) odborné vzdělávání a rekvalifikace a 3) podpora podnikání; |
14. |
vítá skutečnost, že do obecné koordinace a provádění opatření byli zahrnuti sociální partneři a organizace, jako např. odbory (FGTB, CSC), FOREM (veřejná služba Valonska pro zaměstnanost a odbornou přípravu), odvětvová střediska odborného a technického vzdělávání působící ve Valonsku, agentura Evropský sociální fond Francouzského společenství v Belgii a valonská vláda; dále oceňuje, že odbory jsou přímo zapojeny do správy dvou rekvalifikačních středisek, která byla pro obě společnosti účelově zřízena; |
15. |
zdůrazňuje, že je třeba posílit a podpořit pomoc, jež by vedla k autonomnímu rozhodování a snadnějšímu přístupu k pomoci na regionální úrovni tak, aby byl uplatňován přístup zdola nahoru, díky němuž by se posílilo přijímání rozhodnutí na regionální úrovni v situacích spadajících do působnosti EFG; |
16. |
bere na vědomí navržená opatření, jež mají zlepšit vyhlídky propuštěných pracovníků na získání zaměstnání; připomíná, že v souboru individualizovaných služeb financovaných z EFG nejsou uvedeny dávky; |
17. |
konstatuje, že opatření, která jsou povinná v rámci opatření při hromadném propouštění podle belgických federálních právních předpisů a která patří mezi standardní činnosti rekvalifikačního střediska (např. podpora při outplacementu, odborná příprava, pomoc při hledání práce a kariérní poradenství atd.), nejsou v této žádosti o prostředky z EFG obsažena; |
18. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která je nabízena v rámci koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale i stávajícímu podnikatelskému prostředí; |
19. |
vítá skutečnost, že zásada rovnosti žen a mužů a rovněž zásada nediskriminace byly a i nadále budou uplatňovány během jednotlivých etap provádění opatření EFG a také v rámci přístupu k těmto opatřením; |
20. |
vítá skutečnost, že se sociální partneři podíleli na přípravě sociálního plánu i na provádění opatření; |
21. |
zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na pracovním trhu, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou podle vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; |
22. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
23. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
24. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení i s jeho přílohou Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.
(2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(3) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(4) Viz databáze EFG dostupná na http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=582.
(5) Viz návrhy rozhodnutí vypracované Komisí v případě žádostí EGF/2007/001 FR/Dodavatelé Peugeot (rozhodnutí COM(2007)0415 ze dne 12.7.2007), EGF/2007/010 PT/Lisboa-Alentejo (rozhodnutí COM(2008)0094 ze dne 20.2.2008), EGF/2008/002 ES/Delphi (rozhodnutí COM(2008)0547 ze dne 9.9.2008), EGF/2008/004 ES/Castilla y León/Aragón automoción (rozhodnutí COM(2009)0150 ze dne 20.3.2009), EGF/2009/007 SE/Volvo a EGF/2009/009 AT/Steiermark (rozhodnutí COM(2009)0602 ze dne 27.10.2009), EGF/2009/013 DE/Karmann (rozhodnutí COM(2010)0007 ze dne 22.1.2010), EGF/2009/019 FR/Renault (rozhodnutí COM(2011)0420 ze dne 11.7.2011), EGF/2010/002 ES/Cataluña automoción (rozhodnutí COM(2010)0453 ze dne 2.9.2010), EGF/2010/004 PL/Wielkopolskie Automotive (rozhodnutí COM(2010)0616 ze dne 29.10.2010), EGF/2010/031 BE/General Motors Belgium (rozhodnutí COM(2011)0212 ze dne 14.4.2011), EGF/2011/003 DE/Arnsberg a Düsseldorf automotive (rozhodnutí COM(2011)0447 ze dne 20.7.2011), EGF/2011/005 PT/Norte-Centro Automotive (rozhodnutí COM(2011) 0664 ze dne 13.10.2011), EGF/2012/004 ES/Grupo Santana (rozhodnutí COM(2014)0116 ze dne 5.3.2014), EGF/2012/005 SE/Saab (rozhodnutí COM(2012)0622 ze dne 19.10.2012), EGF/2013/006 PL/Fiat Auto Poland (rozhodnutí COM(2014)0699 ze dne 10.11.2014), EGF/2013/012 BE/Ford Genk (rozhodnutí COM(2014)0532 ze dne 22.8.2014).
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (žádost EGF/2013/011 BE/Saint-Gobain Sekurit, předložená Belgií)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí (EU) 2015/470.)
Středa, 11. března 2015
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/224 |
P8_TA(2015)0053
Společná pravidla dovozu z některých třetích zemí ***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (přepracované znění) (COM(2014)0323 – C8-0014/2014 – 2014/0168(COD))
(Řádný legislativní postup – přepracování)
(2016/C 316/34)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0323), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C8-0014/2014), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2014 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 28. listopadu 2001 o systematičtějším využívání metody přepracování právních aktů (2), |
— |
s ohledem na dopis, který dne 13. listopadu 2014 zaslal Výbor pro právní záležitosti Výboru pro mezinárodní obchod podle čl. 104 odst. 3 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 104 a 59 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod (A8-0014/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že podle poradní skupiny složené z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise návrh Komise neobsahuje žádnou věcnou změnu kromě těch, které v něm byly jako takové označeny, a vzhledem k tomu, že pokud jde o nezměněná ustanovení stávajících znění, je návrh jejich prostou kodifikací bez jakékoli změny jejich věcného obsahu; |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
(2) Úř. věst. C 77, 28.3.2002, s. 1.
P8_TC1-COD(2014)0168
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o společných pravidlech dovozu z některých třetích zemí (přepracované znění)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/755.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/226 |
P8_TA(2015)0054
Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi ES a Černou Horou***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o některých postupech pro používání Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé (kodifikované znění) (COM(2014)0374 – C8-0035/2014 – 2014/0190(COD))
(Řádný legislativní postup – kodifikace)
(2016/C 316/35)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0374), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C8-0035/2014), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2014 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 20. prosince 1994 – Zrychlená pracovní metoda pro úřední kodifikaci právních předpisů (2), |
— |
s ohledem na články 103 a 59 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0051/2014), |
A. |
vzhledem k tomu, že podle poradní pracovní skupiny složené z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise obsahuje návrh prostou kodifikaci stávajících znění bez jakékoli změny jejich věcného obsahu, |
1. |
přijímá svůj níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
(2) Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 2.
P8_TC1-COD(2014)0190
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o některých postupech pro uplatňování Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Republikou Černá Hora na straně druhé (kodifikované znění)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/752.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/227 |
P8_TA(2015)0055
Celní kvóty Unie pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o otevření a správě některých celních kvót Unie pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky (kodifikované znění) (COM(2014)0594 – C8-0169/2014 – 2014/0276(COD))
(Řádný legislativní postup – kodifikace)
(2016/C 316/36)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0594), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C8-0169/2014), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2014 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 20. prosince 1994 o zrychlené pracovní metodě pro úřední kodifikaci právních předpisů (2), |
— |
s ohledem na články 103 a 59 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0052/2014), |
A. |
vzhledem k tomu, že poradní skupina složená z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise došla jednomyslně k závěru, že návrh je prostou kodifikací stávajících znění bez jakékoli změny jejich věcného obsahu; |
1. |
přijímá svůj postoj v prvním čtení v níže uvedeném znění; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby postoj Parlamentu předal Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
(2) Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 2.
P8_TC1-COD(2014)0276
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o otevření a správě některých celních kvót Unie pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky (kodifikované znění)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/754.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/228 |
P8_TA(2015)0056
Dovoz zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie ***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o dovozu zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie (kodifikované znění) (COM(2014)0586 – C8-0166/2014 – 2014/0272(COD))
(Řádný legislativní postup – kodifikace)
(2016/C 316/37)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0586), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C8-0166/2014), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2014 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 20. prosince 1994 o zrychlené pracovní metodě pro úřední kodifikaci právních předpisů (2), |
— |
s ohledem na články 103 a 59 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0048/2014), |
A. |
vzhledem k tomu, že poradní skupina složená z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise došla jednomyslně k závěru, že návrh je prostou kodifikací stávajících znění bez jakékoli změny jejich věcného obsahu; |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
(2) Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 2.
P8_TC1-COD(2014)0272
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/… o dovozu zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie (kodifikované znění)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/753.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/229 |
P8_TA(2015)0057
Pozastavení některých koncesí o dovozu zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie ***I
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se pozastavují některé koncese o dovozu zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie (kodifikované znění) (COM(2014)0593 – C8-0170/2014 – 2014/0275(COD))
(Řádný legislativní postup – kodifikace)
(2016/C 316/38)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2014)0593), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C8-0170/2014), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2014 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 20. prosince 1994 o zrychlené pracovní metodě pro úřední kodifikaci právních předpisů (2), |
— |
s ohledem na články 103 a 59 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A8-0050/2014), |
A. |
vzhledem k tomu, že poradní skupina složená z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise došla jednomyslně k závěru, že návrh je prostou kodifikací stávajících znění bez jakékoli změny jejich věcného obsahu; |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.
(2) Úř. věst. C 102, 4.4.1996, s. 2.
P8_TC1-COD(2014)0275
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. března 2015 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/…, kterým se pozastavují některé koncese pro dovoz zemědělských produktů pocházejících z Turecka do Unie (kodifikované znění)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) 2015/756.)
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/230 |
P8_TA(2015)0058
Vytvoření Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři ***
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 k návrhu rozhodnutí Rady o přijetí změněné dohody o vytvoření Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři jménem Evropské unie (14993/2014 – C8-0027/2015 – 2014/0274(NLE))
(Souhlas)
(2016/C 316/39)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (14993/2014), |
— |
s ohledem na návrh změněné dohody o zřízení Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (15458/2014), |
— |
s ohledem na žádost o udělení souhlasu, kterou předložila Rada v souladu s čl. 43 odst. 2 a čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (C8-0027/2015), |
— |
s ohledem na čl. 99 odst. 1 první a třetí pododstavec, čl. 99 odst. 2 a čl. 108 odst. 7 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení Výboru pro rybolov (A8-0038/2015), |
1. |
uděluje souhlas s uzavřením změněné dohody; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby tento postoj předal Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států a Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři. |
30.8.2016 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 316/231 |
P8_TA(2015)0061
Pokyny pro rozpočet na rok 2016 – oddíl III
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. března 2015 o obecných pokynech pro přípravu rozpočtu na rok 2016, oddíl III – Komise (2015/2008(BUD))
(2016/C 316/40)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na články 312 a 314 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 106a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (1), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (2), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. prosince 2014 o postoji Rady k novému návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015 (4), |
— |
s ohledem na souhrnný rozpočet Evropské unie na rozpočtový rok 2015 (5) a na šest s ním souvisejících společných prohlášení, na nichž se dohodly Parlament, Rada a Komise, a tři jednostranná prohlášení, |
— |
s ohledem na sdělení o investičním plánu pro Evropu, které Komise přijala dne 26. listopadu 2014 (COM(2014)0903), a návrh nařízení o Evropském fondu pro strategické investice, který Komise přijala dne 13. ledna 2015 (COM(2015)0010), |
— |
s ohledem na hlavu II kapitolu 8 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A8-0027/2015), |
A. |
vzhledem k tomu, že rozpočet EU je převážně investičním rozpočtem se silným pákovým efektem a je katalyzátorem růstu, konkurenceschopnosti a zaměstnanosti v celé Unii; vzhledem k tomu, že usnadňuje provádění programů a projektů, které by jinak bylo složité nebo zcela nemožné, a zajišťuje strategické investice do opatření s přidanou evropskou hodnotou díky sdílení zdrojů a úsporám z rozsahu; vzhledem k tomu, že rozpočet EU má zřejmý pozitivní dopad na život občanů; vzhledem k tomu, že hraje zásadní úlohu při omezování nesrovnalostí mezi jednotlivými regiony Evropy a zajišťuje investice do oblastí, kde jsou nejvíce zapotřebí; |
B. |
vzhledem k tomu, že úroveň investic v EU v důsledku hospodářské a finanční krize značně klesla a zvětšil se rozdíl v úrovni rozvoje mezi různými regiony EU; vzhledem k tomu, že s ohledem na přetrvávající hospodářská a rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni hraje rozpočet EU klíčovou úlohu při posilování konkurenceschopnosti a zvyšování hospodářské, sociální a územní soudržnosti Unie; |
C. |
vzhledem k tomu, že rozpočet EU nemůže splnit své cíle, pokud bude zpochybněna jeho spolehlivost, spravedlivost a důvěryhodnost; vzhledem k tomu, že je nezbytně nutné, aby veškeré závazky, které jsou součástí víceletého finančního rámce na období 2014–2020, byly řádně splněny a řada problémů, které se za poslední roky nahromadily, především bezpříkladný počet neuhrazených faktur na konci roku 2014, byla bez prodlení vyřešena; vzhledem k tomu, že množství nevyřízených neuhrazených faktur způsobuje zpoždění při provádění evropských programů a fondů, které přináší nevýhody především evropským občanům; vzhledem k tomu, že zpoždění strukturálních plateb vyvolává rovněž otázku zavedení úroků ze zpožděných plateb vzhledem k tomu, že místní a regionální orgány se kvůli zpožděným příspěvkům EU musejí obracet na finanční trhy pro zálohy na financování; zdůrazňuje, že zrušení závazků není řešením platební krize; připomíná, že podle článku 310 SFEU musí být rozpočet EU vyrovnaný co do příjmů a výdajů; |
D. |
vzhledem k tomu, že v roce 2016 začnou naplno fungovat nové programy EU v rámci víceletého finančního rámce na období 2014–2020 a bude zahájen přezkum víceletého finančního rámce v polovině období; |
Obnovení růstu – tři klíčové pojmy: zaměstnanost, podniky a podnikání pro inteligentní a udržitelný růst v Evropské unii, který podporuje začlenění
1. |
zdůrazňuje potenciál a přidanou hodnotu rozpočtu EU pro vytváření pracovních míst a rozvoj podniků a podnikání pro inteligentní a udržitelný růst v rámci celé Unie, který podporuje začlenění; v této souvislosti rovněž zdůrazňuje, že rozpočet EU přispívá k hospodářské, sociální a územní soudržnosti a podporuje výzkum a vývoj, a dále poukazuje na potenciál energetické transformace a vzájemného propojování pro tvorbu růstu a vytváření nových pracovních míst; uznává, že celá řada programů EU, včetně programu Horizont 2020, COSME, Erasmus+ a Iniciativy na podporu nezaměstnanosti mladých lidí, přispívá přímo k dosažení těchto cílů; očekává, že Komise tyto programy a nástroje zaměřené na růst učiní v návrhu rozpočtu na rok 2016 svou prioritou, aby bylo zajištěno, že jim budou poskytnuty potřebné zdroje; |
2. |
opětovně připomíná, že malých a středních podniků je více než 20 milionů a představují 99 % všech podniků v EU; věří, že příznivé podnikatelské prostředí a rozvoj podnikatelské kultury, včetně důstojných pracovních míst, v EU by mohlo navrátit malým a středním podnikům jejich důležitou pozici při vytváření pracovních míst, která byla oslabena hospodářskou krizí; v této souvislosti zdůrazňuje, že je zapotřebí vzájemným propojováním podnikatelů a podporou nových projektů usnadňovat zřizování a provoz začínajících podniků v EU; zastává názor, že spolu se zjednodušením právních předpisů a omezením administrativní zátěže je nutné plně využít dostupné finanční nástroje v rámci programu COSME s cílem napomoci malým a středním podnikům v tomto směru a podpořit je, a to zejména usnadněním přístupu na trh a k úvěrům; zdůrazňuje, že Evropský fond pro strategické investice má značný potenciál pro malé a střední podniky a podniky se střední tržní kapitalizací; |
3. |
zdůrazňuje, že evropské strukturální a investiční fondy mají největší podíl na investičních výdajích z rozpočtu EU a slouží rovněž jako nástroj pro vytváření pracovních míst, pro oživení růstu a pro konkurenceschopnost a inovace; zdůrazňuje skutečnost, že politika soudržnosti EU pomáhá udržet veřejné investice do životně důležitých oblastí hospodářství a vede ke hmatatelným výsledkům v terénu, jež mohou posílit členské státy při překonávání stávající krize a dosahování cílů strategie Evropa 2020; vyzývá Komisi a členské státy, aby v následujících měsících vynaložily veškeré úsilí o rychlé přijetí zbývajících operačních programů, aby bylo zajištěno jejich rychlé provádění v roce 2016; |
4. |
je znepokojen financováním Iniciativy na podporu nezaměstnanosti mladých lidí od roku 2016 vzhledem k plnému předfinancování celého programu v letech 2014 a 2015; vyzdvihuje skutečnost, že boj proti nezaměstnanosti mladých je nutné dále zintenzivnit a že by měly být zváženy veškeré možnosti financování pro tyto účely; v této souvislosti připomíná, že podle ustanovení nařízení o víceletém finančním rámci na období 2014–2020 budou v roce 2016 v rámci rozpětí pro závazky poprvé k dispozici zdroje pro cíle politiky spojené s růstem a zaměstnaností, zejména se zaměstnaností mladých, nad horní hranice stanovené ve víceletém finančním rámci na období 2016–2020; žádá Evropskou komisi, aby zjistila příčiny prodlení při provádění tohoto programu a spolupracovala s členskými státy na plném využití tohoto fondu; |
5. |
zdůrazňuje význam přeshraniční mobility jakožto prostředku, který Evropě umožní využívat výhod rozmanitosti schopností jednotlivců a zároveň rozšířit možnosti odborné přípravy a pracovní příležitosti pro všechny generace; je toho názoru, že typické a úspěšné programy mobility, jako je Erasmus+, fungují ve prospěch jednotlivců i hospodářství jako celku, a proto by měly být plně využity; v této souvislosti připomíná, že se vždy musí přihlédnout ke společenským aspektům mobility, a mobilita je pouze jedním z možných nástrojů, jak bojovat s nezaměstnaností, a neměla by být poslední nadějí; |
6. |
opětovně zdůrazňuje, že daňové podvody a vyhýbání se daňovým povinnostem mají negativní dopad na hospodářství členských států a následně i na rozpočet EU; zejména připomíná, že veškeré podvody související s DPH, jako například kolotočový podvod, mají přímý dopad na příjmy EU; žádá Komisi, aby posílila programy EU, které doplňují úsilí členských států v této oblasti; |
7. |
vítá zavádění kritérií zeleného rozvoje do rozpočtu EU; je přesvědčen o tom, že politiky EU by měly účinně přispívat k naplnění sjednaných cílů v oblasti boje proti změně klimatu, podpory obnovitelné energie a energetické účinnosti a ochrany životního prostředí a biologické rozmanitosti; má za to, že výše uvedené oblasti představují ve střednědobém a dlouhodobém horizontu stěžejní celosvětová témata, která by neměla být opomíjena; |
Rozpočet EU a investiční plán
8. |
vítá investiční plán představený Komisí jakožto první krok, který může vytvořit potenciál k mobilizaci investic do infrastruktury, vzdělávání a výzkumu i do malých a středních podniků a podniků se střední tržní kapitalizací ve výši 315 miliard EUR s cílem vyrovnat schodek veřejných a soukromých investic v důsledku hospodářské a finanční krize; konstatuje, že se očekává, že rozpočet EU bude páteří tohoto investičního plánu a že z něj bude poskytnut záruční fond ve výši 8 miliard EUR na závazky a platby pro zajištění Evropského fondu pro strategické investice; domnívá se, že příspěvek z rozpočtu EU by měl dosáhnout vysoké návratnosti díky vyššímu pákovému efektu; potvrzuje svou ochotu přezkoumat s nejvyšší pečlivostí, jak se finanční závazky EU vůči Evropské investiční bance na vytvoření Evropského fondu pro strategické investice zavádí do rozpočtu EU; |
9. |
zdůrazňuje, že navrhovaný investiční plán a rozpočet EU se vzájemně doplňují a že cílem obou je nastartovat ekonomiku a posílit tvorbu pracovních míst; zdůrazňuje, že rozpočet EU je sám o sobě zásadním investičním nástrojem, který má specifickou úlohu a poslání a který přináší hmatatelné výsledky s jednoznačnou evropskou přidanou hodnotou; je přesvědčen, že je třeba vyvinout maximální úsilí s cílem vytvářet součinnost nejen mezi investičním plánem a rozpočtem EU, ale také s vnitrostátními rozpočty, s cílem překonat problém nedostatečných investic, zajistit konvergenci a stabilitu v EU a maximalizovat dopady veřejného financování na reálnou ekonomiku; kromě toho zdůrazňuje význam odstranění stávajících překážek investování, zejména pokud jde o srozumitelnost a předvídatelnost regulačního rámce; |
Vnitřní a vnější solidarita a bezpečná Evropa
10. |
připomíná, že rozpočet EU je nástrojem solidarity uvnitř Unie, neboť podporuje hospodářskou, sociální a územní soudržnost, napomáhá v boji s chudobou, podporuje sociální začleňování a pomáhá minimalizovat rozdíly v rozvoji mezi členskými státy, ale i mezi regiony v členských státech; zdůrazňuje dále, že je to také nástroj vnější solidarity, neboť poskytuje naléhavou pomoc v případech humanitárních krizí postihujících civilní obyvatelstvo prostřednictvím podpory určené potřebným zemím, jako např. Ukrajině, a napomáhá tomu, aby EU byla největším dárcem rozvojové pomoci, přičemž jeho cílem je naplnit závazky Unie v oblasti odstraňování chudoby, které byly potvrzeny v rámci Evropského konsenzu o rozvoji, a přispět ke globální rozvojové agendě po roce 2015; |
11. |
se znepokojením konstatuje, že navzdory tomu, že je jedním z nejbezpečnějších míst na světě, čelí Evropa novým druhům rizik ohrožujících jejich vnitřní bezpečnost, které si vyžadují užší spolupráci policejních a justičních orgánů a lepší koordinaci a rozvoj opatření pro lepší integraci a zvýšenou společenskou soudržnost a současně podporu stability a míru v oblastech konfliktu; zdůrazňuje, že společné úsilí o zvládnutí migračních toků představuje průsečík vnitřní a vnější solidarity; opětovně připomíná, že podporuje posílení prostředků EU a rozvoj zásady spravedlivého sdílení břemene mezi členskými státy v případě řešení otázek azylu a migrace s cílem zajistit bezpečné a chráněné vnější hranice za plného respektování základních hodnot EU, přičemž odkazuje zejména na opatření ve Středomoří a na jihovýchodní hranici EU; vybízí Komisi, aby navrhla cílená posílení relevantních programů a nástrojů, čímž konkretizuje závazek EU, že se s těmito otázkami úspěšně vyrovná; |
Dodržování závazků
12. |
je přesvědčen, že rozpočet EU nemůže zcela naplnit svůj potenciál, aniž by se definitivně a jednoznačně vyřešil určitý počet problémů, které se za posledních několik let nahromadily a bohužel také ovládly rozpočtová jednání z minulého roku, zejména opakovaný problém s nezaplacenými fakturami na konci roku a otázka začlenění zvláštních nástrojů z víceletého finančního rámce do rozpočtu a zpoždění v provádění nových operačních programů v rámci politiky soudržnosti; domnívá se, že rok 2015 by měl být nejzazším termínem pro zavedení praktických a udržitelných řešení těchto stále aktuálních otázek; |
13. |
vyzývá k plnému uplatnění společných prohlášení o prostředcích na platby a o plánu plateb, na nichž se dohodly Parlament, Rada a Komise na konci rozpočtového procesu pro rok 2015, a domnívá se, že tento krok by naznačil, že všechny tři orgány se vší vážností pracují na řešení problému neuhrazených faktur; připomíná závazek uspořádat v průběhu tohoto roku nejméně tři interinstitucionální schůzky ohledně plateb s cílem vyhodnotit situaci ohledně stavu provádění plateb a získat informace o revidovaných prognózách; očekává, že první z těchto schůzek, která se má konat v březnu 2015, poskytne první přehled o stavu neuhrazených faktur na konci roku 2014 u hlavních politických oblastí; s politováním konstatuje, že podle očekávání dosáhla tato úroveň na konci roku 2014 bezprecedentní výše 24,7 miliardy EUR u samotných programů soudržnosti v období 2007–2013; s politováním konstatuje, že tento dluh oslabuje důvěryhodnost EU a je v rozporu s cíli stanovenými na nejvyšší politické úrovni pro růst a zaměstnanost; zdůrazňuje, že platby jsou přímým a logickým důsledkem minulých závazků; |
14. |
přikládá zásadní význam zavedení a provádění řádného plánu pro platby s cílem snížit objem neuhrazených faktur na konci roku na jeho strukturální úroveň pro stávající víceletý finanční rámec, jak uvedly Rada, Parlament a Komise ve společném prohlášení, na němž se dohodly v rámci rozpočtového procesu pro rok 2015; připomíná, že na tomto plánu se trojice orgánů dohodne v řádném termínu a před předložením návrhu rozpočtu na rok 2016; má za to, že interinstitucionální setkání v březnu 2015 by mělo být příležitostí pro všechny tři instituce, aby se na tomto plánu dohodly; |
15. |
opět poukazuje na svůj dlouhodobý postoj, podle nějž se platby určené na zvláštní nástroje (nástroje pružnosti, Fond solidarity Evropské unie, Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci a rezerva na pomoc při mimořádných událostech) musí započítávat nad úrovní platebních stropů víceletého finančního rámce, jako je tomu v případě závazků; vyjadřuje politování nad tím, že kvůli způsobu, jímž Rada chybně vykládá příslušné ustanovení víceletého finančního rámce, nebylo možné dosáhnout dohody v průběhu rozpočtového procesu v minulém roce; zdůrazňuje, že stanovisko Rady v této věci s sebou může nést další omezení víceletého finančního rámce ve srovnání s obdobím 2007–2013; očekává, že tato otázka bude vyřešena v roce 2015 tak, že Komise provede technické přizpůsobení celkového rozpětí u plateb; |
16. |
opětovně zdůrazňuje, že agentury EU hrají důležitou úlohu při rozvoji a provádění politik EU a naplňování cílů v oblasti konkurenceschopnosti, růstu a zaměstnanosti; připomíná Komisi a Radě, že agentury EU vykonávají úkoly, které jim svěřil legislativní orgán, a musí být tedy respektovány jako důležité součásti správních orgánů EU; zdůrazňuje, že agentury potřebují dostatečné finanční a lidské zdroje, které jim umožní plné a účinné plnění jejich zákonných pověření; zdůrazňuje, že již jedna agentura EU oznámila, že musí odložit a zrušit právě probíhající projekty v důsledku tvrdých personálních a rozpočtových škrtů, o nichž bylo rozhodnuto při sestavování rozpočtu na rok 2015; připomíná, že Parlament je proti fondu pro přesuny, a žádá Komisi, aby v návrhu rozpočtu na rok 2016 zvrátila jeho účinky; |
Další postup
17. |
naléhavě vybízí Komisi, aby při vypracovávání svého návrhu rozpočtu na rok 2016 řádně zohlednila výše uvedené politické priority tak, aby byly na příslušné programy a činnosti EU vyčleněny finanční prostředky, které jsou nezbytné pro splnění takových cílů; v této souvislosti od Komise očekává kladnou odpověď na další požadavky a stanoviska vyjádřené v tomto usnesení, čímž se vyřeší opakující se problémy a usnadní se rozpočtový proces v tomto roce; očekává také, že Komise ve svém návrhu rozpočtu navrhne odpovídající výši prostředků na platby vycházející ze skutečných prognóz a potřeb, aby dala Evropské unii zdroje odpovídající jejím ambicím; |
18. |
připomíná, že podle Smlouvy mají Evropský parlament, Rada a Komise zajistit, aby Unie měla k dispozici finanční prostředky, které jí umožní plnit právní závazky vůči třetím stranám; trvá na tom, aby byly použity veškeré prostředky dostupné podle nařízení o víceletém finančním rámci, aby byly splněny všechny právní závazky Unie a nebyly ohroženy nebo opožděny platby zúčastněným stranám, jako jsou výzkumní pracovníci, univerzity atd.; |
19. |
vyzývá Radu, aby při projednávání rozpočtu na příští rok přestala používat dvojí standardy a naplnila očekávání, která vznikla na základě jejích vlastních prohlášení a rozhodnutí, ať už jde o problém s platbami, víceletý finanční rámec, strategii Evropa 2020 nebo opětovné nastartování investic; je přesvědčen, že takovéto politické závazky a prohlášení jsou prázdné, pokud je nedoprovázejí dostatečné rozpočtové zdroje umožňující jejich praktické naplňování; |
20. |
zavazuje se, že v rámci stropů víceletého finančního rámce a s řádným přihlédnutím k akutnímu nedostatku zdrojů na platby bude odhodlaně a odpovědně hrát svou úlohu jedné ze složek rozpočtového orgánu prosazováním dobře cílených zvýšení v těch z rozpočtových oblastí s vysokou absorpční kapacitou, které odpovídají jeho politickým prioritám a zaručují úspěšné dosažení stanovených cílů; v této souvislosti hodlá za podpory svých specializovaných výborů přezkoumat konkrétní programy a rozpočtové položky, které jsou schopny lépe dosáhnout tohoto cíle; |
21. |
zdůrazňuje, že rozpočet na rok 2016 bude klíčový, neboť nejenže půjde o první rok provádění nového ustanovení víceletého finančního rámce o celkovém rozpětí pro závazky, ale i vzhledem k tomu, že by měl rovněž sloužit jako referenční kritérium pro posouzení povolebního přezkumu/revize víceletého finančního rámce, který má být zahájen před koncem roku 2016; zdůrazňuje, že je třeba vymezit politické priority a včas určit oblasti s prokázanou přidanou hodnotou financování ze strany EU, v nichž budou dodatečné investice v druhé polovině víceletého finančního rámce 2014–2020 považovány za nezbytné; v této souvislosti zdůrazňuje, že je důležité úzce sledovat provádění a účinnost klíčových programů EU již v průběhu stávajícího rozpočtového procesu; |
22. |
znovu potvrzuje svůj postoj ve prospěch zásadní reformy systému vlastních zdrojů EU, jehož nedostatky vážně blokují jednání o rozpočtu; přikládá proto ten nejvyšší politický význam práci skupiny na vysoké úrovni pro vlastní zdroje pod vedením Maria Montiho; vítá první hodnotící zprávu této skupiny na vysoké úrovni, podle níž má být otázka vlastních zdrojů rozpočtu EU posouzena ze všech možných hledisek, a se zájmem očekává výsledky její činnosti a závěrečné návrhy, které mají být představeny na interinstitucionální konferenci za účasti vnitrostátních parlamentů během roku 2016 a vzaty v úvahu v souvislosti s povolebním přezkumem a revizí víceletého finančního rámce; |
o
o o
23. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. |
(1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
(2) Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
(3) Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1.
(4) Přijaté texty, P8_TA(2014)0100.
(5) Úř. věst. L 69, 13.3.2015.