ISSN 1977-0863 doi:10.3000/19770863.CE2013.353.ces |
||
Úřední věstník Evropské unie |
C 353E |
|
![]() |
||
České vydání |
Informace a oznámení |
Svazek 56 |
Oznámeníč. |
Obsah |
Strana |
|
I Usnesení, doporučení a stanoviska |
|
|
USNESENÍ |
|
|
Evropský parlament |
|
|
Úterý, 11. září 2012 |
|
2013/C 353E/01 |
||
2013/C 353E/02 |
||
2013/C 353E/03 |
||
2013/C 353E/04 |
||
2013/C 353E/05 |
||
2013/C 353E/06 |
||
2013/C 353E/07 |
||
2013/C 353E/08 |
||
|
Středa, 12. září 2012 |
|
2013/C 353E/09 |
||
2013/C 353E/10 |
||
2013/C 353E/11 |
||
2013/C 353E/12 |
||
2013/C 353E/13 |
||
|
Čtvrtek, 13. září 2012 |
|
2013/C 353E/14 |
||
2013/C 353E/15 |
||
2013/C 353E/16 |
Situace v Sýrii |
|
2013/C 353E/17 |
||
2013/C 353E/18 |
||
2013/C 353E/19 |
||
2013/C 353E/20 |
||
2013/C 353E/21 |
||
2013/C 353E/22 |
||
|
II Sdělení |
|
|
SDĚLENÍ ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE |
|
|
Evropský parlament |
|
|
Úterý, 11. září 2012 |
|
2013/C 353E/23 |
||
2013/C 353E/24 |
||
|
Čtvrtek, 13. září 2012 |
|
2013/C 353E/25 |
||
|
III Přípravné akty |
|
|
EVROPSKÝ PARLAMENT |
|
|
Úterý, 11. září 2012 |
|
2013/C 353E/26 |
||
2013/C 353E/27 |
||
2013/C 353E/28 |
||
2013/C 353E/29 |
||
2013/C 353E/30 |
||
2013/C 353E/31 |
||
2013/C 353E/32 |
||
2013/C 353E/33 |
||
2013/C 353E/34 |
||
2013/C 353E/35 |
||
2013/C 353E/36 |
||
|
Středa, 12. září 2012 |
|
2013/C 353E/37 |
||
2013/C 353E/38 |
||
2013/C 353E/39 |
||
2013/C 353E/40 |
||
2013/C 353E/41 |
||
2013/C 353E/42 |
||
2013/C 353E/43 |
||
|
Čtvrtek, 13. září 2012 |
|
2013/C 353E/44 |
||
2013/C 353E/45 |
||
2013/C 353E/46 |
||
2013/C 353E/47 |
||
2013/C 353E/48 |
||
2013/C 353E/49 |
||
2013/C 353E/50 |
||
2013/C 353E/51 |
||
2013/C 353E/52 |
||
2013/C 353E/53 |
||
2013/C 353E/54 |
||
Vysvětlivky k použitým symbolům
(Druh postupu se určuje právním základem navrženým Komisí) Politické pozměňující návrhy: nový text či text nahrazující původní znění je označen tučně a kurzivou; vypuštění textu je označeno symbolem ▐. Technické opravy a úpravy ze strany příslušných oddělení: nový text či text nahrazující původní znění je označen kurzivou; vypuštění textu je označeno symbolem ║. |
CS |
|
I Usnesení, doporučení a stanoviska
USNESENÍ
Evropský parlament ZASEDÁNÍ 2012–2013 Dílčí zasedání od 11. do 13. září 2012 Zápis z tohoto zasedání byl zveřejněn v Úř. věst. C 370 E, 30.11.2012 PŘIJATÉ TEXTY
Úterý, 11. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/1 |
Úterý, 11. září 2012
Údajný převoz a nezákonné zadržování vězňů ze strany CIA v evropských zemích
P7_TA(2012)0309
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o údajném převozu a nezákonném zadržování vězňů ze strany CIA v evropských zemích: navazující na zprávu výboru Evropského parlamentu TDIP (2012/2033(INI))
2013/C 353 E/01
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii (SEU), a zejména na články 2, 3, 4, 6, 7 a 21 této smlouvy, |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, a zejména na články 1, 2, 3, 4, 18 a 19 této listiny, |
— |
s ohledem na Evropskou úmluvu o lidských právech a její protokoly, |
— |
s ohledem na příslušné nástroje OSN v oblasti lidských práv, zejména Mezinárodní pakt o občanských a politických právech ze dne 16. prosince 1966, Úmluvu proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984 a její příslušné protokoly a na Mezinárodní úmluvu o ochraně všech osob před násilným zmizením ze dne 20. prosince 2006, |
— |
s ohledem na čl. 5 Severoatlantické smlouvy z roku 1949, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 ze dne 27. června 2005 o obchodování s některým zbožím, které by mohlo být použito pro trest smrti, mučení nebo jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání (1), |
— |
s ohledem na dokument „Stockholmský program – otevřená a bezpečná Evropa, která slouží svým občanům a chrání je“ (2), a na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 20. dubna 2010 nazvané „Poskytování prostoru svobody, bezpečnosti a práva evropským občanům: akční plán provádění Stockholmského programu“ (COM(2010)0171), |
— |
s ohledem na obecné zásady politiky EU vůči třetím zemím týkající se mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání a na obecné zásady EU ohledně trestu smrti, |
— |
s ohledem na bruselskou deklaraci ze dne 1. října 2010 přijatou na 6. konferenci parlamentních výborů pro dohled nad bezpečnostními a zpravodajskými službami v členských státech Evropské unie, |
— |
s ohledem na společnou studii OSN o globálních postupech ve vztahu k tajnému zadržování v souvislosti s bojem proti terorismu, jejímiž autory jsou zvláštní zpravodaj pro podporu a ochranu lidských práv a základních svobod během boje proti terorismu Martin Scheinin, zvláštní zpravodaj pro mučení a jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání Manfred Nowak, pracovní skupina pro svévolné zadržování zastoupená svou místopředsedkyní Šahín Sardar Ali a pracovní skupina pro násilná nebo nedobrovolná zmizení zastoupená svým předsedou Jeremym Sarkinem (3), |
— |
s ohledem na zprávu Rady OSN pro lidská práva vypracovanou zvláštním zpravodajem pro mučení a jiné kruté, nelidské či ponižující zacházení nebo trestání, která se zaměřuje na pověření k vyšetřování v reakci na způsoby a praxi mučení či jiných podob špatného zacházení (4), |
— |
s ohledem na zprávu zvláštního zpravodaje pro podporu a ochranu lidských práv a základních svobod během boje proti terorismu Martina Scheinina s názvem „Soubor osvědčených postupů v oblasti právních a institucionálních rámců a opatření, které zajišťují dodržování lidských práv zpravodajskými službami během boje proti terorismu, včetně dohledu nad těmito službami“ (5), |
— |
s ohledem na přispění Rady Evropy, zejména práci bývalého komisaře pro lidská práva Thomase Hammarberga a Evropského výboru pro prevenci mučení, jakož i na příslušná usnesení Parlamentního shromáždění Rady Evropy, zejména usnesení s názvem „Údajné tajné zadržování a nezákonné mezistátní přesuny zadržených v členských státech Rady Evropy“ (6) a „Tajné zadržování a nezákonné mezistátní přesuny zadržených v členských státech Rady Evropy: druhá zpráva“ (7) a zprávu Výboru pro právní záležitosti a lidská práva Parlamentního shromáždění s názvem „Zneužívání státního tajemství a národní bezpečnosti: překážky parlamentní a soudní kontroly porušování lidských práv“ (8), |
— |
s ohledem na případy řešené Evropským soudem pro lidská práva Al-Náširí v. Polsko, Abú Zubajdá v. Litva, Abú Zubajdá v. Polsko a El-Masrí v. Bývalá jugoslávská republika Makedonie, jímž se Velký senát zabýval dne 16. května 2012, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2009 o sdělení Komise Parlamentu a Radě o prostoru svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům – Stockholmský program (9), |
— |
s ohledem na svá usnesení ze dne 14. února 2007 (10) a 19. února 2009 (11) o údajném využití evropských zemí ze strany CIA pro převoz a nezákonné zadržování vězňů, |
— |
s ohledem na svá usnesení o Guantánamu, zejména na usnesení ze dne 9. června 2011 o Guantánamu: hrozící rozhodnutí o trestu smrti (12), ze dne 4. února 2009 o návratu a opětovném začlenění vězňů z vazebního zařízení v zátoce Guantánamo (13) a ze dne 13. června 2006 o situaci vězňů na základně Guantánamo (14), a na své doporučení Radě ze dne 10. března 2004 o právu osob zadržených na Guantánamu na spravedlivý proces (15), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 15. prosince 2010 o stavu dodržování základních práv v Evropské unii (2009) - účinné provádění po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost (16), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 14. prosince 2011 o sdělení nazvaném „Politika EU pro boj proti terorismu: dosažené úspěchy a budoucí úkoly“ (17), |
— |
s ohledem na projev Jacquese Barrota, místopředsedy Evropské komise, přednesený ve Štrasburku dne 17. září 2008 (18), |
— |
s ohledem na prohlášení Komise o tom, že je třeba, aby dotyčné členské státy prošetřily tvrzení o spoluúčasti na programech CIA pro vydávání a tajné zadržování osob, a na dokumenty, o nichž zpravodajku informovala Komise, včetně čtyř dopisů zaslaných Polsku, čtyř Rumunsku a dvou Litvě v letech 2007 až 2010, |
— |
s ohledem na sdělení Komise Radě a Parlamentu ze dne 15. října 2003 o článku 7 Smlouvy o Evropské unii: Dodržování a podpora hodnot, na nichž je Unie založena (COM(2003)0606), |
— |
s ohledem na dopis předsednictví EU ze dne 29. listopadu 2005 adresovaný ministryni zahraničí USA Condoleezze Riceové, v němž byly Spojené státy požádány o vysvětlení zpráv o údajném zadržování nebo převozu osob podezřelých z terorismu v některých členských státech EU nebo přes jejich území, čímž by mohly zmírnit obavy ze strany parlamentů a veřejnosti, |
— |
s ohledem na 2748./2749. zasedání Rady ve složení pro obecné záležitosti a vnější vztahy konané dne 15. září 2006, na němž se projednával bod „Boj proti terorismu – Tajná vazební zařízení“, |
— |
s ohledem na prohlášení EU přednesené dne 7. března 2011 na 16. zasedání Rady pro lidská práva ohledně výše uvedené společné studie OSN o tajném zadržování, |
— |
s ohledem na článek nazvaný „Counter-terrorism and Human Rights“ (Boj proti terorismu a lidská práva) Villyho Søvndala, Gillese de Kerchove a Bena Emmersona, zveřejněný dne 19. března 2012 v týdeníku European Voice, |
— |
s ohledem na odpověď ministryně zahraničí USA Condoleezzy Riceové ze dne 5. prosince 2005 na dopis předsednictví EU ze dne 29. listopadu 2005, v níž uvádí, že vydávání osob je v boji proti terorismu zásadním nástrojem a že Spojené státy nebo jejich současná administrativa nejsou jediní, kdo jej využívá, dále popírá tvrzení o přímém podílu USA na mučení a zdůrazňuje, že účelem vydávání není mučení vydaných osob, a na prohlášení ministryně zahraničí USA Condoleezzy Riceové, v němž potvrzuje, že Spojené státy respektují svrchovanost svých partnerů (19), |
— |
s ohledem na projev bývalého prezidenta USA George W. Bushe přednesený z Východního pokoje Bílého domu dne 6. září 2006, v němž uznal existenci programu CIA pro vydávání a tajné zadržování osob, zahrnujícího i činnost v zámoří, |
— |
s ohledem na paměti George W. Bushe vydané dne 9. listopadu 2010, |
— |
s ohledem na veřejnosti přístupnou verzi zprávy generálního inspektora CIA Johna Helgersona z roku 2004 o výsleších prováděných CIA za Bushovy éry, zveřejněnou v srpnu 2009, |
— |
s ohledem na zprávu Mezinárodního výboru Červeného kříže z roku 2007 o zacházení se 14 vysoce důležitými zadržovanými v zajetí CIA, která byla veřejnosti zpřístupněna v roce 2009, |
— |
s ohledem na různé iniciativy na vnitrostátní úrovni zaměřené na přijetí odpovědnosti členských států za spoluúčast na programu CIA pro vydávání a tajné zadržování osob, zejména na probíhající šetření v Dánsku a již skončená šetření ve Švédsku, probíhající trestní šetření v Polsku a ve Spojeném království, někdejší trestní stíhání v Itálii, Německu, Litvě, Portugalsku a Španělsku, vyšetřování parlamentní vyšetřovací komise složené ze zástupců všech stran ve Spojeném království a někdejší parlamentní vyšetřování provedená v Německu, Litvě, Polsku a Rumunsku, |
— |
s ohledem na dvouleté soudní šetření v Portugalsku, které bylo náhle ukončeno v roce 2009, |
— |
s ohledem na závěry vnitrostátních šetření, která již byla v některých členských státech provedena, |
— |
s ohledem na četné zprávy v médiích a zjištění investigativních novinářů, mj. zejména zprávy ABC News v roce 2005 (20) a 2009 (21) a zprávy Washington Post v roce 2005 (22), bez nichž by případy vydávání a zadržování osob zůstaly skutečně utajeny, |
— |
s ohledem na provedené výzkumy a vyšetřování a na zprávy vypracované nezávislými výzkumnými pracovníky, organizacemi občanské společnosti a vnitrostátními i mezinárodními nevládními organizacemi, zejména Human Rights Watch (23), Amnesty International a Reprieve, od roku 2005, |
— |
s ohledem na slyšení Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (LIBE) konané dne 27. března 2012 a na slyšení podvýboru pro lidská práva konané dne 12. dubna 2012, na návštěvu delegace výboru LIBE v Litvě ve dnech 25.–27. dubna 2012, návštěvu zpravodajky v Polsku dne 16. května 2012 a na veškeré písemné i ústní příspěvky, které zpravodajka obdržela, |
— |
s ohledem na společnou žádost o letové údaje, kterou řediteli organizace Eurocontrol předložili předseda Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a zpravodajka dne 16. dubna 2012, a na obsáhlou odpověď obdrženou od organizace Eurocontrol dne 26. dubna 2012, |
— |
s ohledem na sdělení GŘ IPOL nazvané „Výsledky vyšetřování týkajícího se programu CIA pro mimořádné vydávání osob a tajné věznice v evropských státech s ohledem na nový právní rámec po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost“ (PE 462.456), |
— |
s ohledem na články 48 a 50 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a na stanovisko Výboru pro zahraniční věci (A7-0266/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že Parlament odsoudil Spojenými státy vedený program CIA pro vydávání a tajné zadržování osob, zahrnující mnohé případy porušování lidských práv, včetně nezákonného a svévolného zadržování, mučení a dalšího špatného zacházení, porušování zásady nenavracení a násilného zmizení; vzhledem k tomu, že dočasný výbor pro prošetření domnělého využívání evropských zemí k přepravě a protiprávnímu zadržování vězňů zpravodajskou službou CIA (dále jen „dočasný výbor“) doložil využití evropského vzdušného prostoru a území ze strany CIA, a vzhledem k tomu, že Parlament od té doby opakovaně žádal o úplné vyšetření spolupráce vnitrostátních vlád a agentur s programem CIA; |
B. |
vzhledem k tomu, že Parlament opakovaně vyzývá k tomu, aby v rámci boje proti terorismu byla plně respektována lidská důstojnost, lidská práva a základní svobody, a to i při mezinárodní spolupráci na tomto poli, na základě Evropské úmluvy o ochraně lidských práv, Listiny základních práv EU, vnitrostátních ústav a právních předpisů týkajících se základních práv, a vzhledem k tomu, že nedávno tuto výzvu zopakoval ve své zprávě o politice EU v oblasti boje proti terorismu, ve které rovněž uvedl, že dodržování lidských práv je nezbytným předpokladem pro zajištění účinnosti této politiky; |
C. |
vzhledem k tomu, že Parlament opakovaně a ostře odsoudil nelegální praktiky, včetně „mimořádného vydávání osob“, únosů, zadržování bez soudu, zmizení, tajného věznění a mučení, a požadoval, aby domnělá účast některých členských států na těchto praktikách ve spolupráci s orgány USA, zejména se CIA, a to i na území EU, byla prošetřena; |
D. |
vzhledem k tomu, že účelem tohoto usnesení je „zajistit politický dohled nad činností dočasného výboru a sledovat vývoj situace, a zejména, pokud Rada nebo Komise nepodniknou přiměřená opatření, stanovit, zda existuje jasné riziko vážného porušení zásad a hodnot, na nichž je Evropská unie založena, a doporučit jakékoli řešení, které by se v tomto ohledu ukázalo, na základě článků 6 a 7 Smlouvy o Evropské unii, jako nutné“ (24); |
E. |
vzhledem k tomu, že EU je založena na respektování zásad demokracie, právního státu, lidských práv a základních svobod, úctě k lidské důstojnosti a dodržování mezinárodního práva, a to nejen ve svých vnitřních, ale i vnějších politikách; vzhledem k tomu, že závazek EU v oblasti lidských práv, posílený vstupem Listiny základních práv EU v platnost a procesem přistoupení k Evropské úmluvě o lidských právech, se musí odrazit ve všech oblastech politiky s cílem zajistit, aby byla činnost EU v oblasti lidských práv efektivní a důvěryhodná; |
F. |
vzhledem k tomu, že pro to, aby zůstala zachována důvěra občanů v demokratické instituce EU, aby byla ve vnějších i vnitřních politikách EU účinně chráněna a podporována lidská práva a aby byla zajištěna legitimní a účinná bezpečnostní politika založená na zásadách právního státu, je zcela zásadní řádný postup přijetí odpovědnosti; |
G. |
vzhledem k tomu, že žádný členský stát dosud nesplnil beze zbytku své povinnosti v oblasti ochrany, zachování a dodržování mezinárodních lidských práv a předcházení jejich porušování; |
H. |
vzhledem k tomu, že mezi nástroje určující společnou zahraniční a bezpečnostní politiku EU (SZBP) patří Všeobecná deklarace lidských práv, Mezinárodní pakt OSN o občanských a politických právech (ICCPR) a jeho dva opční protokoly, Úmluva OSN proti mučení (CAT) a její opční protokol, Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod, Listina základních práv Evropské unie a Evropská úmluva o zabránění mučení a nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, které společně nejen že nařizují úplný zákaz mučení, ale zahrnují také konstruktivní povinnost prošetřovat obvinění z mučení a zajistit nápravu a odškodnění; vzhledem k tomu, že obecné zásady por politiku EU týkající se mučení poskytují rámec pro snahy EU „o předcházení mučení a špatnému zacházení a o jejich vymýcení ve všech částech světa“; |
I. |
vzhledem k tomu, že s cílem zajistit prosazování mezinárodního práva a dodržování lidských práv obsahují veškeré dohody o přidružení, obchodní dohody a dohody o spolupráci doložky o lidských právech, a vzhledem k tomu, že EU rovněž vede politický dialog se třetími zeměmi na základě obecných zásad dodržování lidských práv, jež zahrnují boj proti trestu smrti a mučení; vzhledem k tomu, že v rámci evropského nástroje pro demokracii a lidská práva (EIDHR) podporuje EU organizace občanské společnosti, které bojují proti mučení a napomáhají k rehabilitaci jeho obětí; |
J. |
vzhledem k tomu, že tajné zadržování, které je jednou z forem násilného zmizení, se může při rozsáhlém nebo systematickém využívání rovnat zločinu proti lidskosti; vzhledem k tomu, že stavy nouze a boj proti terorismu představují vhodné prostředí umožňující tajné zadržování; |
K. |
vzhledem k tomu, že ačkoliv EU prokázala své odhodlání zabránit uzavírání tajných dohod ohledně mučení, a to prostřednictvím nařízení Rady (ES) č. 1236/2005 (25), naposledy pozměněným v prosinci 2011 (26), které zakazuje veškerý vývoz nebo dovoz zboží, jež nemá jiné praktické využití než pro účely vykonání trestu smrti, mučení nebo jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, je nutné ještě dále pracovat na zajištění jeho naprostého dodržování; |
L. |
vzhledem k tomu, že při povolování vydání nebo vyhoštění osoby do země, v jejímž případě existují závažné důvody k domněnce, že by jí zde mohlo hrozit mučení nebo špatné zacházení, nelze spoléhat pouze na diplomatické záruky a že tato praxe je neslučitelná s absolutním zákazem mučení v mezinárodním právu, v právních předpisech EU a ve vnitrostátních ústavách a zákonech členských států (27); |
M. |
vzhledem k tomu, že Rada dne 15. září 2006 uznala, že „existence tajných vazebních zařízení, v nichž jsou zadržené osoby drženy v právním vakuu, není v souladu s mezinárodním humanitárním právem a mezinárodním trestním právem,“ doposud však nepřipustila a neodsoudila spoluúčast členských států na programu CIA, ačkoli politické a soudní orgány členských států využití evropského vzdušného prostoru a území ze strany CIA přiznaly; |
N. |
vzhledem k tomu, že k porušování lidských práv v důsledku programu CIA dochází i nadále, o čemž svědčí zejména skutečnost, že v zátoce Guantánamo jsou dosud úředně zadržováni Abú Zubajdá a Abd al-Rahím Al-Náširí, kteří v rámci polského trestního vyšetřování týkajícího se tajných věznic CIA získali status oběti; |
O. |
vzhledem k tomu, že výzkum provedený OSN, Radou Evropy, vnitrostátními a mezinárodními sdělovacími prostředky, investigativními novináři a organizacemi občanské společnosti přinesl nové konkrétní informace o umístění tajných vazebních zařízení CIA v Evropě, letech za účelem vydávání osob v rámci evropského vzdušného prostoru a o přepravovaných či zadržovaných osobách; |
P. |
vzhledem k tomu, že k páchání protiprávních činů na území EU mohlo dojít v rámci vícestranných nebo dvoustranných dohod NATO; |
Q. |
vzhledem k tomu, že vnitrostátní šetření i mezinárodní výzkumy ukazují, že členové Severoatlantické aliance (NATO) se souhlasně zavázali k opatřením v boji proti terorismu, což umožnilo tajnou leteckou dopravu a využívání území členských států EU v rámci programu vydávání osob vedeného CIA, z čehož vyplývá, že o tomto programu věděly všechny členské státy, které jsou rovněž členy NATO; |
R. |
vzhledem k tomu, že společná studie OSN o globálních postupech v otázce tajného zadržování v souvislosti s bojem proti terorismu (A/HRC/13/42), kterou připravil zvláštní zpravodaj pro podporu a ochranu lidských práv a základních svobod v rámci boje proti terorismu, zvláštní zpravodaj pro otázky mučení a jiného krutého, nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání, pracovní skupina pro svévolné zadržování a pracovní skupina pro násilná a nedobrovolná zmizení, podrobně popisuje, jak CIA v rámci svého programu vyžívala různá místa na území členských států EU k tajnému zadržování osob, a vzhledem k tomu, že následně byly členským státům zaslány dopisy se žádostí o dodatečné informace, jak je uvedeno ve sděleních o zvláštních postupech, včetně sdělení ze dne 23. února 2012 (28); |
S. |
vzhledem k tomu, že zpráva Rady Evropy z roku 2011 uvádí, že údaje získané od polských agentur v letech 2009 a 2010 „poskytují jednoznačné důkazy“ o tom, že v Polsku přistálo sedm letadel spojovaných se CIA, a vzhledem k tomu, že polské sdělovací prostředky přinesly informace o obvinění bývalých polských ředitelů zpravodajských služeb a odhalily možné kontakty mezi příslušníky zpravodajské služby a polskou vládou ohledně využití vazebního zařízení CIA na polském území; vzhledem k tomu, že se rumunští investigativní novináři snažili v roce 2011 prokázat na základě informací získaných od bývalých zaměstnanců CIA existenci „černého místa“ v rumunském státním úřadu pro tajné informace (29); vzhledem k tomu, že rumunské orgány existenci tohoto „černého místa“ popřely a neprokázalo ji ani šetření vedené rumunským parlamentem; vzhledem k tomu, že bývalí libyjští disidenti zahájili soudní řízení proti Spojenému království pro přímou účast MI6 na vydání, tajném zadržování a mučení jich samotných a jejich rodinných příslušníků; |
T. |
vzhledem k tomu, že se litevské orgány pokusily vrhnout světlo na spoluúčast Litvy na programu CIA provedením parlamentního a soudního vyšetřování; vzhledem k tomu, že parlamentní vyšetřování provedené Výborem pro národní bezpečnost a obranu při parlamentu Litevské republiky, jež se zabývalo údajnou přepravou a vězněním osob zadržených CIA na litevském území, odhalilo, že mezi lety 2003 a 2005 v Litvě přistálo pět letadel spojovaných se CIA a že na žádost CIA byla v Litvě připravena dvě zvlášť upravená zařízení vhodná k zadržování vězňů (projekt č. 1 a projekt č. 2); vzhledem k tomu, že delegace výboru LIBE děkuje litevským orgánům za to, že v dubnu 2012 uvítaly ve Vilniusu poslance Evropského parlamentu a umožnily této delegaci přístup k projektu č. 2; vzhledem k tomu, že dispozice budov i vnitřní vybavení se zdají být odpovídající účelu zadržování vězňů; vzhledem k tomu, že i přes následné soudní vyšetřování provedené v roce 2010 a uzavřené v lednu roku 2011 zůstává mnoho otázek ohledně operací CIA v Litvě otevřených; vzhledem k tomu, že litevské orgány vyjádřily svou připravenost vyšetřování obnovit, pokud by se objevily nové informace, a vzhledem k tomu, že státní zastupitelství v reakci na písemnou žádost Parlamentu nabídlo, že poskytne další informace o trestním vyšetřování; |
U. |
vzhledem k tomu, že portugalské orgány mají ještě vysvětlit nemálo okolností, které naznačují, že mnoho letů, odhalených mimo jiné i dočasným výborem, sloužilo k přepravě osob mezi Bagrámem, ostrovem Diego García, tajnými vězeními a Guantánamem; |
V. |
vzhledem k tomu, že soudní vyšetřování a zjištění ohledně způsobů, jakými byly tyto nezákonné operace zakrývány, včetně fiktivních letových plánů, označování civilních a vojenských letadel za státní lety a využívání soukromých leteckých společností k vydávání osob CIA, dále odhalila systematický charakter a rozsah evropské spoluúčasti na programu CIA; vzhledem k tomu, že rozbor nových údajů poskytnutých organizací Eurocontrol podporuje zejména tvrzení, že za účelem utajení výchozího letiště a destinace převozů vězňů měnily subjekty uskutečňující vydání osob v průběhu cesty letadlo; |
W. |
vzhledem k tomu, že EU vytvořila svou vnitřní bezpečnostní politiku a politiku boje proti terorismu na základě policejní a soudní spolupráce a na podpoře sdílení zpravodajských informací; vzhledem k tomu, že tyto politiky by měly být zakotveny v dodržování základních práv a zásad právního státu a v účinné parlamentní kontrole zpravodajských služeb; |
X. |
vzhledem k tomu, že podle Evropského výboru pro prevenci mučení „techniky vyslýchání uplatňované v zámořských vazebních zařízeních provozovaných CIA zcela jistě vedly k porušování zákazu mučení a nelidského a ponižujícího zacházení“ (30); |
Y. |
vzhledem k tomu, že se vztahy mezi EU a USA zakládají na silném partnerství a spolupráci v mnoha oblastech a na společně sdílených hodnotách demokracie, právního státu a základních práv; vzhledem k tomu, že EU a Spojené státy sice posílily po teroristických útocích z 11. září 2001 své závazky v boji proti terorismu, a to zejména ve společném prohlášení o boji proti terorismu ze dne 3. června 2010, ale je nutné deklarované závazky dodržovat v praxi a překonat rozdíly v politice EU a USA v boji proti terorismu; |
Z. |
vzhledem k tomu, že orgány USA schválily v prosinci roku 2011 zákon o zmocnění k národní obraně (NDAA), který právně kodifikuje časově neomezené zadržování osob podezřelých z účasti na teroristických akcích na území USA, čímž je ohroženo právo na řádný a spravedlivý proces; vzhledem k tomu, že proti rozsahu působnosti NDAA byly vzneseny právní námitky; |
AA. |
vzhledem k tomu, že prezident Obama podepsal dne 22. ledna 2009 tři dekrety, které zakazují mučení během výslechů, ustavují meziagenturní pracovní skupinu, která má systematicky přezkoumávat politiky a postupy zadržování a provést revizi všech jednotlivých případů, a nařizují uzavření věznice Guantánamo; |
AB. |
vzhledem k tomu, že věznice v zátoce Guantánamo zatím kvůli silnému tlaku ze strany amerického Kongresu zrušena nebyla; vzhledem k tomu, že za účelem jejího rychlejšího uzavření vyzvaly Spojené státy členské státy EU k přijetí vězňů z Guantánama; vzhledem k tomu, že vysoká komisařka OSN pro lidská práva vyjádřila hluboké zklamání nad tím, že se věznici v zátoce Guantánamo nepodařilo uzavřít a že došlo k zakořenění systému svévolného zadržování; |
AC. |
vzhledem k tomu, že osoby zadržované na Guantánamu jsou stále stavěny před vojenský soud, zejména poté, co prezident USA dne 7. března 2011 podepsal dekret, kterým bylo zrušeno dvouleté zmrazení nových řízení před vojenskými soudy, a dne 7. ledna 2012 byl přijat zákon zakazující převozy osob zadržovaných na Guantánamu před soud do USA; |
Obecně
1. |
připomíná, že strategie boje proti terorismu mohou být účinné jedině tehdy, jsou-li prováděny v plném souladu se závazky v oblasti lidských práv, především s právem na řádný proces; |
2. |
znovu opakuje, že účinnost protiteroristických opatření a dodržování lidských práv se nevylučují, ale že se jedná o doplňující se cíle, které se vzájemně posilují; připomíná, že dodržování základních práv je zásadním prvkem úspěšné politiky boje proti terorismu; |
3. |
zdůrazňuje nanejvýš citlivou povahu politiky boje proti terorismu; domnívá se, že utajení může být ospravedlněno pouze skutečnými důvody národní bezpečnosti; připomíná však, že státní tajemství nemůže být za žádných okolností nadřazeno nedotknutelným základním právům, a argumenty o státním tajemství proto nikdy nemohou být používány k omezení právních povinností států vyšetřit případy závažného porušení lidských práv; domnívá se, že definice utajovaných informací a státního tajemství by neměly být příliš široké a že zneužívání státního tajemství a národní bezpečnosti představuje vážnou překážku demokratickému dohledu; |
4. |
zdůrazňuje, že na osoby podezřelé z terorismu by neměly být uplatňovány zvláštní postupy; připomíná, že každému musí být poskytnuty všechny záruky stanovené zásadou spravedlivého řízení, které definuje článek 6 Evropské úmluvy o lidských právech; |
5. |
znovu zdůrazňuje, že odsuzuje praxi mimořádného vydávání osob, tajné věznice a mučení, jež jsou zakázány vnitrostátními i mezinárodními právními předpisy stanovujícími dodržování lidských práv a které mimo jiné porušují právo na svobodu, bezpečnost, lidské zacházení, ochranu před mučením, nenavracení, presumpci neviny, spravedlivý soud, právního zástupce a stejnou ochranu danou zákonem; |
6. |
trvá na tom, že je nutné poskytnout záruky, aby bylo možné v budoucnu při provádění politik boje proti terorismu předejít jakémukoli porušování základních práv; |
7. |
domnívá se, že členské státy ohlásily svou ochotu dodržovat mezinárodní právo, ale dosud řádně nesplnily svou konstruktivní povinnost, která je jim všem uložena, aby vyšetřily případy závažného porušení lidských práv v souvislosti s programem CIA, a lituje zpoždění při plném objasnění této věci, které brání tomu, aby byla obětem co nejrychleji zjednána plná náprava, včetně případné omluvy a odškodnění; |
8. |
je přesvědčen, že potíže, s nimiž se členské státy potýkají při provádění vyšetřování, vedou k tomu, že nemohou plně plnit své mezinárodní závazky, což poškozuje vzájemnou důvěru a víru v ochranu základních práv, a stává se tak odpovědností EU jako celku; |
9. |
opakuje, že závazek členských států a EU prošetřit evropskou spoluúčast na programu CIA je v souladu se zásadou upřímné a loajální spolupráce zakotvenou v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii; |
Postup přijetí odpovědnosti členskými státy
10. |
vyjadřuje znepokojení nad překážkami, jimž čelí vnitrostátní parlamentní a soudní vyšetřování spoluúčasti některých členských států na programech CIA, jak podrobně dokládá zpráva Rady Evropy z roku 2011 o zneužívání státního tajemství a národní bezpečnosti, včetně nedostatku transparentnosti, utajení dokumentů, převládání vnitrostátních a politických zájmů, úzkého zaměření šetření, omezení práva obětí na účinnou účast a obranu, nedostatek důsledných metod vyšetřování a chybějící spolupráce mezi vyšetřujícími orgány napříč EU; vyzývá členské státy, aby se vyvarovaly toho, že svá vnitrostátní trestní řízení založí na takových právních důvodech, které umožní a budou mít za následek ukončení trestních řízení na základě citování ustanovení o promlčení a povedou k beztrestnosti, a aby dodržovaly zásadu mezinárodního zvykového práva, která uznává, že promlčení nemůže a nemělo by být uplatněno na případy závažných porušení lidských práv; |
11. |
naléhavě vyzývá ty členské státy, které dosud nesplnily svou konstruktivní povinnost, aby nezávisle a efektivně vyšetřily případy porušení lidských práv, přičemž zohlední veškeré nové důkazy, které se objevily; konkrétně vyzývá členské státy, aby vyšetřily, zdali na jejich území existují tajná vězení nebo zda probíhají či proběhly operace, v jejichž rámci došlo pod záštitou programu CIA k zadržování osob v zařízeních na jejich území; |
12. |
poznamenává, že závěry parlamentního vyšetřování provedeného v Rumunsku uvádí, že nebyl nalezen žádný důkaz existence tajného vazebního zařízení CIA na rumunském území; vyzývá soudní orgány, aby zahájily nezávislé šetření ohledně údajných tajných vazebních zařízení v Rumunsku, zejména poté, co se objevil nový důkaz týkající se leteckých spojení mezi Rumunskem a Litvou; |
13. |
vybízí Polsko, aby vytrvalo v pokračujícím trestním vyšetřování tajných vazebních zařízení, vyjadřuje ovšem hluboké politování nad tím, že neprobíhá oficiální komunikace o rozsahu, průběhu a stavu tohoto vyšetřování; vyzývá polské orgány, aby toto vyšetřování bylo důsledné, náležitě transparentní a aby umožnilo účinné zapojení obětí a jejich právních zástupců; |
14. |
poznamenává, že parlamentní a soudní vyšetřování, která proběhla v Litvě v letech 2009 až 2011, nebyla schopna prokázat, že v Litvě byly tajně zadržovány osoby; vyzývá litevské orgány, aby dodržely svůj závazek znovu zahájit trestní vyšetřování ohledně zapojení Litvy do programu CIA, pokud se objeví nové informace, a to s ohledem na nový důkaz, který poskytla organizace Eurocontrol, že letadlo N787WH, které mělo údajně přepravovat Abú Zubajdáha, učinilo dne 18. února 2005 na cestě do Rumunska a Litvy mezipřistání v Maroku; konstatuje, že rozbor údajů organizace Eurocontrol rovněž odhalil nové informace získané z letových plánů, které hovoří o letu z Rumunska do Litvy dne 5. října 2005 se změnou letadla v Tiraně (Albánie), a o letu z Litvy do Afghánistánu dne 26. března 2006 přes Káhiru (Egypt); považuje za zásadní, aby nová vyšetřování zahrnovala kromě zneužívání pravomocí státními činiteli také případné nezákonné zadržování osob na litevském území a špatné zacházení s těmito osobami; vybízí úřad litevského nejvyššího státního zástupce, aby pomocí dokumentace doložil ujištění daná při návštěvě delegace výboru LIBE o tom, že „kategorickým“ závěrem soudního vyšetřování je, že „v zařízeních projektů č. 1 a 2 v Litvě nebyli zadržováni žádní vězni“; |
15. |
bere na vědomí, že ve Spojeném království bylo zahájeno šetření týkající se vydávání osob do Libye, a vítá rozhodnutí pokračovat po uzavření tohoto šetření v rozsáhlejším šetření, jež se bude zabývat úlohou Spojeného království v programu CIA; vyzývá orgány Spojeného království, aby toto šetření bylo náležitě transparentní a aby umožnilo účinné zapojení obětí a občanské společnosti; |
16. |
uznává, že vyšetřování vedená členskými státy se musí zakládat na spolehlivých soudních důkazech a na respektování vnitrostátních soudních systémů a práva EU, nikoli jen na spekulacích sdělovacích prostředků a veřejnosti; |
17. |
vyzývá členské státy, například Finsko, Dánsko, Portugalsko, Itálii, Spojené království, Německo, Španělsko, Irsko, Řecko, Kypr, Rumunsko a Polsko, jež byly zmíněny ve zprávě dočasného výboru, aby zpřístupnily veškeré nezbytné informace o všech podezřelých letadlech spojovaných se CIA na svém území; vyzývá členské státy, aby respektovaly právo na svobodu informací a řádně reagovaly na žádosti o přístup k informacím; v této souvislosti vyjadřuje znepokojení nad tím, že většina členských států, s výjimkou Dánska, Finska, Německa, Irska a Litvy, nereagovala dostatečně na žádosti organizací Reprieve a Access Info Europe o přístup k informacím, které podaly v souvislosti se svým vyšetřováním případů mimořádného vydávání osob; |
18. |
naléhavě vyzývá členské státy, aby přezkoumaly veškerá ustanovení nebo jejich výklad, jež by hovořily ve prospěch mučení, jako je například právní stanovisko Michaela Wooda (na něž odkazuje výše uvedené usnesení Parlamentu ze dne 14. února 2007), které v rozporu s mezinárodní judikaturou tvrdí, že je oprávněné převzít informace získané prostřednictvím mučení či je dále používat za předpokladu, že za toto mučení není nesena přímá odpovědnost (což podněcuje a ospravedlňuje k tomu, aby mučení bylo vykonáváno vnějšími subjekty, tzv. „outsourcing“ mučení); |
19. |
vyzývá všechny členské státy, aby podepsaly a ratifikovaly Mezinárodní úmluvu o ochraně všech osob před násilným zmizením; |
20. |
vyzývá členské státy, aby s ohledem na prohloubenou spolupráci a výměnu informací mezi svými zpravodajskými a bezpečnostními službami zajistily plnou demokratickou kontrolu těchto služeb a jejich činnosti prostřednictvím vhodných mechanismů vnitřního, výkonného, soudního a nezávislého parlamentního dohledu, pokud možno prostřednictvím specializovaných parlamentních výborů s rozšířenou pravomocí a působností, včetně pravomoci získávat informace, a s dostatečnými prostředky na vyšetřování a výzkum, aby bylo možné prověřovat nejen otázky, jako je politika, správa a finance, ale i operativní činnost těchto služeb; |
Reakce orgánů EU
21. |
považuje za zásadní, aby EU odsoudila veškeré způsoby zneužívání v boji proti terorismu, včetně všech takových činů páchaných na jejím území, nejen proto, aby dostála svým hodnotám, ale aby je také věrohodným způsobem obhájila před svými zahraničními partnery; |
22. |
připomíná, že Rada se nikdy oficiálně neomluvila za to, že porušila zásadu loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou ve Smlouvách, když se chybně snažila Parlament přesvědčit, aby vypracoval záměrně zkrácené verze zápisů ze schůzí Pracovní skupiny pro mezinárodní právo veřejné (COJUR) a Pracovní skupiny pro transatlantické vztahy (COTRA) s vysokými severoamerickými úředníky; očekává, že se Rada omluví; |
23. |
očekává, že Rada konečně vydá prohlášení, v němž uzná spoluúčast členských států na programu CIA a problémy, s nimiž se členské státy potýkaly při provádění vyšetřování; |
24. |
vyzývá Radu, aby poskytla svou plnou podporu postupům zjišťování pravdy a přijetí odpovědnosti v členských státech, a to tak, že se touto záležitostí bude formálně zabývat na svých zasedáních ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci, bude sdílet veškeré informace, poskytne pomoc při vyšetřování a zejména vyhoví požadavkům na zpřístupnění dokumentů; |
25. |
vyzývá Radu, aby uspořádala slyšení s příslušnými bezpečnostními agenturami EU, zejména Europolem, Eurojustem a protiteroristickým koordinátorem EU, aby objasnila, co je jim známo o spoluúčasti členských států na programu CIA a reakci EU; rovněž vyzývá Radu, aby navrhla záruky, které by zajistily dodržování lidských práv při sdílení zpravodajských informací, a jasně rozdělila úlohy zpravodajských služeb a donucovacích složek tak, aby zpravodajským službám nebylo povolováno přebírat pravomoci zatýkání a zadržování osob, a do jednoho roku v této věci podala zprávu Parlamentu; |
26. |
vyzývá Radu, aby podpořila členské státy ve sdílení osvědčených postupů ohledně parlamentního a soudního dohledu nad zpravodajskými službami, a zapojila do tohoto úsilí i vnitrostátní parlamenty a Evropský parlament; |
27. |
opakuje svou výzvu Radě a členským státům, aby při vydávání nebo vyhošťování osob, které jsou pokládány za hrozbu pro národní bezpečnost, nespoléhaly na nevymahatelné diplomatické záruky, pokud existuje reálné nebezpečí, že tyto osoby budou vystaveny mučení nebo špatnému zacházení nebo soudnímu řízení, při němž budou použity důkazy získané tímto způsobem; |
28. |
žádá příslušné orgány, aby se v souvislosti s mezinárodní spoluprací v oblasti zpravodajských služeb neodvolávaly na státní tajemství s cílem bránit odpovědnosti a nápravě, a trvá na tom, že utajování lze ospravedlnit jedině skutečnými zájmy národní bezpečnosti, kterými však v žádném případě nejsou dotčeny závazky ohledně neporušitelnosti základních práv, jako je naprostý zákaz mučení; |
29. |
naléhavě žádá příslušné orgány, aby zajistily přísné rozlišení mezi činností zpravodajských a bezpečnostních složek na jedné straně a donucovacími orgány na straně druhé, aby se zajistilo dodržení obecné zásady „nemo iudex in sua causa“ (nikdo nesmí být ve své věci soudcem); |
30. |
zdůrazňuje, že dočasný výbor, který provedl šetření, z nichž vycházela usnesení Parlamentu ze dne 14. února 2007 a 19. února 2009, odhalil extrémní slabiny, jež vykazovaly schvalovací a kontrolní postupy pro civilní letadla přelétávající vzdušný prostor členských států nebo přistávající na jejich území, což vedlo nejen k tomu, že CIA tyto postupy zneužívala pro „mimořádná vydávání osob“, ale že je také mohli snadno obejít pachatelé organizované trestné činnosti včetně teroristických sítí; připomíná rovněž pravomoc Unie v oblasti bezpečnosti a ochrany dopravy a doporučení Parlamentu Komisi, aby regulovala a sledovala řízení unijního vzdušného prostoru, letišť a nekomerčního letectví; vyzývá proto EU a její členské státy, aby již dále neodkládaly důkladný přezkum svého provádění Úmluvy o mezinárodním civilním letectví (Chicagská úmluva), pokud jde o povolování a kontroly civilních letadel přelétávajících jejich vzdušný prostor nebo přistávajících na jejich území, za účelem zvýšení bezpečnosti a zajištění systematických kontrol, což vyžaduje provádět předem identifikaci cestujících a posádek a zajištění toho, aby veškeré lety klasifikované jako „státní lety“ (které jsou z oblasti působnosti Chicagské úmluvy vyňaty) dostaly předchozí a řádné povolení; připomíná rovněž doporučení Parlamentu, aby členské státy účinně prosazovaly Tokijskou úmluvu o trestných a některých jiných činech spáchaných na palubě letadla; |
31. |
bere na vědomí iniciativy Komise v reakci na doporučení Parlamentu; považuje nicméně za politováníhodné, že se tyto iniciativy nestaly součástí širší agendy a strategie s cílem zajistit odpovědnost za případy porušení lidských práv, k nimž v souvislosti s programem CIA došlo, a nezbytnou nápravu a odškodnění obětí; |
32. |
vyzývá Komisi, aby vyšetřila, zda byla spoluprací s programem CIA porušena ustanovení EU, zejména pokud jde o udělování azylu a soudní spolupráci; |
33. |
vyzývá Komisi, aby usnadnila a podpořila vzájemnou právní pomoc a soudní spolupráci mezi vyšetřujícími orgány, jež bude v souladu s lidskými právy, a spolupráci mezi právníky zapojenými do práce na přijetí odpovědnosti v členských státech a zejména aby zajistila výměnu důležitých informací a podporu účinného využívání všech dostupných nástrojů a prostředků EU; |
34. |
vyzývá Komisi, aby do jednoho roku přijala rámec, zahrnující rovněž povinnost členských států podávat zprávy, s cílem monitorovat a podporovat postupy přijetí odpovědnosti v jednotlivých státech, včetně pokynů pro vyšetřování v souladu s lidskými právy, jenž bude vycházet ze standardů vytvořených Radou Evropy a OSN; |
35. |
vyzývá Komisi, aby s ohledem na institucionální nedostatky odhalené v souvislosti s programem CIA přijala opatření na posílení schopnosti EU předcházet případům porušení lidských práv na úrovni EU a zajistit jejich nápravu a umožnila posílení úlohy Parlamentu; |
36. |
vyzývá Komisi, aby zvážila navržení opatření pro trvalou spolupráci a výměnu informací mezi Evropským parlamentem a parlamentními výbory pro dohled nad zpravodajskými a bezpečnostními službami členských států v případech, kdy se jeví, že byly zahájeny společné akce zpravodajských a bezpečnostních služeb členských států na území EU; |
37. |
vyzývá Komisi, aby předložila návrhy na vytvoření opatření pro demokratický dohled nad činnostmi v rámci přeshraniční spolupráce zpravodajských služeb v souvislosti s politikami EU boje proti terorismu; má v úmyslu plně využívat svých parlamentních pravomocí ke kontrole politik v oblasti boje proti terorismu, v souladu s doporučeními navrženými oddělením Parlamentu pro vypracovávání studií (PE 453.207); |
38. |
vyzývá evropského veřejného ochránce lidských práv, aby prověřil selhání Komise, Rady a bezpečnostních agentur EU, zejména Europolu a Eurojustu, pokud jde o dodržování základních práv a zásad řádné správy a loajální spolupráce při jejich reakci na doporučení výboru TDIP; |
39. |
vyzývá EU, aby zajistila důsledné dodržování svých vlastních mezinárodních závazků a aby byly v plné míře uplatňovány její politiky a zahraničněpolitické nástroje, jako jsou obecné zásady týkající se mučení a dialogy o lidských právech, díky čemuž by získala silnější pozici k tomu, aby mohla žádat o důsledné provádění doložek o lidských právech ve všech mezinárodních dohodách, které podepíše, a naléhat na své hlavní spojence, včetně USA, aby se řídili ustanoveními svého vnitrostátního i mezinárodního práva; |
40. |
znovu potvrzuje, že v rámci mezinárodního boje proti terorismu a dvoustranné i vícestranné mezinárodní spolupráce v této oblasti, a to i v rámci NATO nebo mezi zpravodajskými a bezpečnostními službami, musí být důsledně dodržována lidská práva a základní svobody za odpovídajícího demokratického a soudního dohledu; vyzývá členské státy EU, Komisi, Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ) a Radu, aby zajistily uplatňování těchto zásad ve svých zahraničních vztazích, a trvá na tom, že by měly podrobně zhodnotit situaci svých protějšků v oblasti lidských práv ještě před tím, než s nimi uzavřou jakoukoli novou dohodu, zejména jedná-li se o spolupráci v oblasti zpravodajských služeb nebo sdílení informací, dále že by měly provést přezkum stávajících dohod, pokud jejich protějšky nedodržují lidská práva, a informovat Parlament o výsledcích tohoto hodnocení a přezkumů; |
41. |
s naléhavostí prohlašuje, že zvláštní služby cizích států již v budoucnu nesmí zasahovat do svrchovanosti členských států EU a že boj proti terorismu musí být veden při plném dodržování lidských práv, základních svobod, demokracie a právního státu; |
42. |
připomíná, že opční protokol k úmluvě CAT požaduje vytvoření monitorovacích systémů pokrývajících všechny případy odnětí svobody, a zdůrazňuje, že dodržování ujednání tohoto mezinárodního nástroje zvyšuje úroveň ochrany; důrazně vybízí partnerské země EU, aby opční protokol ratifikovaly a vytvořily nezávislé vnitrostátní preventivní mechanismy, které budou v souladu s Pařížskými zásadami, a aby ratifikovaly Mezinárodní úmluvu o ochraně všech osob před násilným zmizením; |
43. |
znovu v souladu s mezinárodním právem, zejména článkem 12 úmluvy CAT, opakuje svůj požadavek, aby všechny státy, jež čelí důvodnému podezření, učinily vše nezbytné k jeho objasnění, a pokud podezření z porušování práv trvá, aby důkladně vyšetřily a prozkoumaly všechna tvrzení o mimořádném vydávání osob, tajných věznicích, mučení a dalších závažných případech porušování lidských práv, a ověřily tak pravdivost údajů, popřípadě aby na jejich základě stanovily odpovědnost, zajistily převzetí odpovědnosti a zamezily beztrestnosti, což zahrnuje i to, aby byli před soud postaveni jednotlivci, existují-li důkazy o jejich trestní odpovědnosti; vyzývá v této souvislosti vysokou představitelku, místopředsedkyni Komise a členské státy, aby přijaly veškerá nutná opatření k zajištění řádných návazných opatření na společnou studii OSN o globálních postupech v otázce tajného zadržování osob v souvislosti s bojem proti terorismu, především s ohledem na následný dopis, který dne 21. října 2011 odeslali zmocněnci pro zvláštní postupy 59 státům s žádostí, aby jejich vlády poskytly aktuální informace o provádění doporučení obsažených v této studii; |
44. |
vyzývá EU k zajištění toho, aby její členské státy a partnerské a přidružené země (zejména ty, na něž se vztahuje dohoda z Cotonou), které souhlasily s přijetím osob dříve zadržovaných na Guantánamu, poskytly těmto osobám skutečně plnou podporu, co se týče životních podmínek, usnadnění jejich začlenění do společnosti, zajištění lékařské péče včetně psychologické péče, přístupu k dokladům totožnosti a cestovním dokladům a možnosti uplatnění práva na sloučení rodiny a všech ostatních základních práv přiznávaných osobám, jimž byl udělen politický azyl; |
45. |
je velmi znepokojen postupem vojenské komise USA ve věci Abda al-Rahíma al-Našírího, který by mohl být v případě usvědčení odsouzen k trestu smrti; vyzývá orgány USA, aby vyloučily možnost, že bude pan al-Našírí odsouzen k trestu smrti, a opakuje svůj dlouhodobý nesouhlas s trestem smrti ve všech případech a za všech okolností; konstatuje, že případ pana al-Našírího projednává od 6. května 2011 Evropský soud pro lidská práva; vyzývá orgány všech zemí, kde byl pan al-Našírí zadržován, aby využily všechny dostupné prostředky k zajištění toho, aby nebyl trestu smrti podroben; naléhavě vyzývá vysokou představitelku Unie, místopředsedkyni Komise, aby případ pana al-Našírího nadnesla při jednání s USA jako přednostní záležitost v souladu s uplatňováním obecných zásad EU ve věci trestu smrti; |
46. |
opakuje, že ve vztazích mezi EU a jejími členskými státy a třetími zeměmi je velmi důležité plně uplatňovat doložku o lidských právech, která je součástí smluv s těmito zeměmi, a domnívá se, že nastal čas přezkoumat, jakým způsobem evropské vlády spolupracovaly s represivními orgány diktatur ve jménu boje proti terorismu; domnívá se v této souvislosti, že nově revidovaná evropská politika sousedství musí poskytnout výraznou podporu reformě bezpečnostního sektoru, jež musí především zajistit jasné oddělení zpravodajských a donucovacích složek; vyzývá Evropskou službu pro vnější činnost, Radu a Komisi, aby při plánování a provádění projektů na podporu boje proti terorismu se třetími zeměmi a ve všech typech dialogů o boji proti terorismu se třetími zeměmi posílily svou spolupráci s Evropským výborem pro prevenci mučení a dalšími příslušnými mechanismy Rady Evropy; |
47. |
vyzývá vládu Bývalé jugoslávské republiky Makedonie (FYROM), aby zjistila, kdo nese odpovědnost za únos Chálida el-Masrího, k němuž došlo zřejmě z důvodu záměny totožnosti osob a který vedl k jeho nezákonnému zadržování a údajnému mučení, a aby zajistila, aby viníci byli pohnáni k odpovědnosti; vyjadřuje politování nad tím, že úřad prokurátora ve Skopje nepodnikl dostatečné kroky k uskutečnění trestního vyšetřování na základě stížnosti pana El-Masrího; bere na vědomí, že se případu ujal Evropský soud pro lidská práva a že první slyšení velkého senátu se uskutečnilo dne 16. května 2012; domnívá se, že údajný postup vlády FYROM v tomto případě je v rozporu se základními zásadami EU v oblasti základních práv a právního státu a Komise musí toto téma náležitě otevřít v souvislosti s kandidaturou Bývalé jugoslávské republiky Makedonie na přistoupení k EU; |
48. |
vyzývá NATO a orgány USA, aby provedly vlastní vyšetřování, úzce spolupracovaly s parlamentními či soudními orgány EU a členských států vyšetřujícími tyto otázky (31) a případně rychle reagovaly na žádosti o vzájemnou právní pomoc, zveřejnily informace o programech mimořádného vydávání osob a jiných praktikách porušujících lidská práva a základní svobody a poskytly právním zástupcům podezřelých veškeré informace nutné k obhajobě jejich klientů; žádá o potvrzení toho, že veškeré dohody NATO, dohody mezi NATO a EU a ostatní transatlantické dohody dodržují základní práva; |
49. |
vzdává hold iniciativám americké občanské společnosti, díky nimž byla v roce 2010 zřízena nezávislá pracovní skupina složená ze zástupců obou stran, jejímž úkolem je přezkoumat politiku vlády USA a opatření týkajících se zatýkání, zadržování a trestního stíhání „podezřelých teroristů“ a jejich zadržování ve vazbě v USA během Clintonovy, Bushovy a Obamovy vlády; |
50. |
žádá USA, aby vzhledem ke stěžejní úloze transatlantického partnerství a vedoucímu postavení USA v této oblasti plně vyšetřily jakékoli zneužívání, jehož se dopustily, a zajistily za něj trestní odpovědnost, aby zajistily plné uplatňování příslušných vnitrostátních a mezinárodních právních předpisů s cílem odstranit právní mezery, rozpustily vojenské soudy, důsledně uplatňovaly trestní právo vůči podezřelým z terorismu a znovu přezkoumaly svůj přístup v souvislosti se zadržováním, zásadou habeas corpus, řádnými procesy, ochranou před mučením a nerozlišováním mezi cizími státními příslušníky a občany USA; |
51. |
vyzývá prezidenta Obamu, aby dodržel svůj slib z ledna 2009, že nechá věznici v zátoce Guantánamo uzavřít, že každému zadrženému, jenž nebude obžalován, bude umožněno se co nejrychleji navrátit do své domovské země nebo přesídlit do jiné bezpečné země a že USA proti všem osobám zadržovaným na Guantánamu, proti nimž existuje dostatek přípustných důkazů, neprodleně zahájí spravedlivé soudní řízení formou veřejných slyšení u nezávislého a nestranného tribunálu a zajistí, že pokud budou tyto osoby odsouzeny, budou uvězněny na území Spojených států v souladu s platnými mezinárodními normami a zásadami; vyzývá rovněž k vyšetření porušování lidských práv ve věznici Guantánamo a k vyjasnění odpovědnosti v této věci; |
52. |
žádá, aby všichni zadržení, kteří nebudou obžalováni, avšak kvůli reálnému riziku mučení nebo pronásledování ve své domovské zemi nemohou být navráceni, dostali možnost přesídlit na území Spojených států pod humanitární ochranou a bylo jim přiznáno odškodnění (32), a naléhavě vyzývá členské státy, aby rovněž projevily ochotu tyto osoby dříve zadržované na Guantánamu přijímat; |
53. |
vyzývá orgány USA, aby zrušily právo na časově neomezené zadržování bez obvinění nebo soudu, které umožňuje zákon o zmocnění k národní obraně (NDAA); |
54. |
vyzývá Konferenci předsedů delegací, aby na základě závěrů společné studie OSN o globálních postupech v otázce tajného zadržování osob v souvislosti s bojem proti terorismu a následných opatření a na základě souhrnu osvědčených postupů týkajících se právních a institucionálních rámců a opatření zajišťujících dodržování lidských práv ze strany bezpečnostních služeb zapojených do boje proti terorismu, včetně jejich kontroly, který sestavila OSN, zajistila zahájení parlamentních dialogů o ochraně základních práv v rámci boje proti terorismu; |
55. |
zavazuje se, že se na příštím společném parlamentním setkání s vnitrostátními parlamenty zaměří na přezkum jejich úlohy při zajišťování odpovědnosti za případy porušení lidských práv v souvislosti s programem CIA a že bude podporovat větší spolupráci a pravidelnou výměnu informací mezi vnitrostátními orgány dohledu, které mají za úkol dohlížet na zpravodajské služby, za účasti příslušných vnitrostátních orgánů, orgánů EU a agentur; |
56. |
je rozhodnut nadále naplňovat svůj mandát, který mu byl udělen dočasným výborem v souladu s články 2, 6 a 7 SEU; pověřuje Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci spolu s podvýborem pro lidská práva, aby do jednoho roku po přijetí tohoto usnesení informovaly o této záležitosti Parlament na plenárním zasedání; považuje za zásadní v současné době zhodnotit, do jaké míry byla doporučení přijatá Parlamentem dodržována, a v případě, že dodržována nebyla, prozkoumat, z jakého důvodu; |
57. |
požaduje, aby Rada, Komise, evropský veřejný ochránce práv, vlády a parlamenty členských států, kandidátských zemí a přidružených zemí, Rada Evropy, NATO, OSN a vláda a obě komory Kongresu Spojených států Parlament informovaly o jakémkoli vývoji, k němuž by mohlo dojít v oblastech spadajících do oblasti působnosti této zprávy; |
*
* *
58. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, evropskému veřejnému ochránci práv, vládám a parlamentům členských států, kandidátských zemí a přidružených zemí, jakož i Radě Evropy, NATO, OSN a vládě a oběma komorám Kongresu Spojených států. |
(1) Úř. věst. L 200, 30.7.2005, s. 1.
(2) Úř. věst. C 115, 4.5.2010, s. 1.
(3) A/HRC/13/42, 19.2.2010.
(4) A/HRC/19/61, 18.1.2012.
(5) A/HRC/14/46, 17.5.2010.
(6) Usnesení 1507 (2006).
(7) Usnesení 1562 (2007).
(8) Dokument 12714, 16.9.2011.
(9) Úř. věst. C 285 E, 21.10.2010, s. 12.
(10) Úř. věst. C 287 E, 29.11.2007, s. 309.
(11) Úř. věst. C 76 E, 25.3.2010, s. 51.
(12) Přijaté texty, P7_TA(2011)0271.
(13) Úř. věst. C 67 E, 18.3.2010, s. 91.
(14) Úř. věst. C 300 E, 9.12.2006, s. 136.
(15) Úř. věst. C 102 E, 28.4.2004, s. 640.
(16) Úř. věst. C 169 E, 15.6.2012, s. 49.
(17) Přijaté texty, P7_TA (2011)0577.
(18) SPEECH/08/716, ‘Une politique visant à assurer l’effectivité des droits fondamentaux sur le terrain’.
(19) „Poznámky na cestě do Německa“, otázky tisku a odpovědi Condoleezy Riceové, Berlín, 5. prosince 2005, a „K dispozici tisku“ během zasedání Severoatlantické rady, Brusel, 8. prosince 2005.
(20) „Podle zdrojů ABC News jsou čelní představitelé Al-Káidy zadržováni v tajných vězeních CIA“, ABC News, 5.12.2005.
(21) „Litva hostila tajné vězení CIA, aby získala pozornost USA”, ABC News, 20.8.2009.
(22) „CIA zadržuje podezřelé z terorismu v tajných věznicích“, 2.11.2005, a „Evropané vyšetřují utajené lety CIA“, Washington Post, 17.11.2005.
(23) Mimo jiné: Prohlášení organizace Human Rights Watch o tajných vazebních zařízeních Spojených států v Evropě, 6.11.2005; Zpráva organizace Amnesty International Europe nazvaná „Veřejné tajemství: rostoucí důkazy o spoluúčasti Evropy na vydávání a tajném zadržování osob“, 15.11.2010; Zpráva organizace Reprieve nazvaná „Zaznamenáno vydávání osob: využití práva svobodného přístupu k informacím k odhalení cest pro nezákonné převozy vězňů“, 15.12.2011.
(24) Bod 232 výše uvedeného usnesení Parlamentu ze dne 14. února 2007.
(25) Úř. věst. L 200, 30.7.2005, s. 1.
(26) Úř. věst. L 338, 21.12.2011, s. 31.
(27) Článek 5 Všeobecné deklarace lidských práv, článek 7 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech, článek 3 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a související judikatura a článek 4 Listiny základních práv Evropské unie.
(28) A/HRC/19/44.
(29) „Uvnitř rumunské tajné věznice CIA“, The Independent, 9.12.2011.
(30) Zpráva Evropského výboru pro prevenci mučení ze dne 19. května 2011 o jeho návštěvě Litvy uskutečněné ve dnech 14. až 18. června 2010.
(31) Viz mimo jiné výše uvedené usnesení Parlamentu ze dne 9. června 2011.
(32) Viz bod 3 výše uvedeného usnesení Parlamentu ze dne 4. února 2009.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/16 |
Úterý, 11. září 2012
Posílení vnitřní solidarity EU v oblasti azylu
P7_TA(2012)0310
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o posílení vnitřní solidarity EU v oblasti azylu (2012/2032(INI))
2013/C 353 E/02
Evropský parlament,
— |
s ohledem na čl. 67 odst. 2 a články 78 a 80 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů ze dne 2. prosince 2011 o posílení vnitřní solidarity EU v oblasti azylu – Agenda EU pro lepší sdílení odpovědnosti a silnější vzájemnou důvěru (COM(2011)0835), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. listopadu 2009 o sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě o prostoru svobody, bezpečnosti a práva ve službách občanům – Stockholmský program (1), |
— |
s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 6. dubna 2005 o zřízení rámcového programu týkajícího se solidarity a řízení migračních toků pro období 2007–2013, COM(2005)0123, |
— |
s ohledem na závěry Rady pro spravedlnost a vnitřní věci ze dne 8. března 2012 o společném rámci skutečné a praktické solidarity vůči členským státům, jejichž azylový systém je vystaven mimořádnému tlaku, mj. prostřednictvím smíšených migračních toků, při 3151. zasedání Rady pro spravedlnost a vnitřní věci, |
— |
s ohledem na nástroje na mezinárodní a evropské úrovni v oblasti lidských práv, zahrnující především Úmluvu OSN o právním postavení uprchlíků, Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod a Listinu základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na zelenou knihu Komise ze dne 6. června 2007 o budoucím společném evropském azylovém systému (COM(2007)0301), |
— |
s ohledem na Plán politiky pro azyl ze dne 17. června 2008: Integrovaný přístup k ochraně v celé EU (COM(2008)0360), který vypracovala Komise, |
— |
s ohledem na směrnici 2001/55/ES ze dne 20. července 2001 o minimálních normách pro poskytování dočasné ochrany v případě hromadného přílivu vysídlených osob a o opatřeních k zajištění rovnováhy mezi členskými státy při vynakládání úsilí v souvislosti s přijetím těchto osob a s následky z toho plynoucími (2), |
— |
s ohledem na 18timěsíční program Rady ze dne 17. června 2011 vypracovaný polským, dánským a kyperským předsednictvím, |
— |
s ohledem na návrh nařízení Komise ze dne 15. listopadu 2011, kterým se zřizuje Azylový a migrační fond (COM(2011)0751), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (A7-0248/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že se Evropská unie zavázala dokončit v roce 2012 zavedení společného evropského azylového systému (CEAS); |
B. |
vzhledem k tomu, že solidarita je od samého začátku uznávána jako základní prvek a hlavní zásada společného evropského azylového systému, která zároveň tvoří ústřední zásadu práva EU, podle níž by členské státy měly využívat výhody, ale také sdílet zátěž rovným a spravedlivým způsobem; |
C. |
vzhledem k tomu, že solidarita musí být provázána s odpovědností, členské státy musí zajistit, aby jejich azylové systémy dokázaly vyhovět normám, jež stanoví mezinárodní i evropské právo, zejména Ženevská úmluva o uprchlících z roku 1951 a dodatečný protokol k této úmluvě z roku 1967, Evropská úmluva o lidských právech a Listina základních práv Evropské unie; |
D. |
vzhledem k tomu, že poskytování podpory při postupech v rámci udělení azylu v duchu účinné solidarity a spravedlivě sdílené odpovědnosti musí být vnímáno jako prostředek na pomoc členským státům, aby splnily svou povinnost poskytnout ochranu osobám, které potřebují mezinárodní ochranu, a pomoc třetím zemím, do kterých přichází největší počet uprchlíků, s cílem upevnit společný prostor ochrany jako celek; |
E. |
vzhledem k tomu, že aniž by tím byla dotčena povinnost prověřovat jednotlivé žádosti o udělení azylu případ od případu, má-li společné vyřizování vést ke společným rozhodnutím, je třeba, aby byly řádně zohledňovány společné koncepce EU ohledně bezpečných zemí původu a bezpečných třetích zemí při dodržování podmínek a záruk zahrnutých ve stanovisku Parlamentu ze dne 6. dubna 2011 v prvním čtení k návrhu přepracovaného znění směrnice o azylovém řízení, který předložila Komise; |
Úvod
1. |
vítá sdělení Komise o posílení vnitřní solidarity EU v oblasti azylu, které vybízí k převádění solidarity a sdílení odpovědnosti do konkrétních opatření a k tomu, aby členské státy dostály svému závazku zajistit, aby jejich vlastní azylové systémy splňovaly jak mezinárodní, tak i evropské normy; |
2. |
zdůrazňuje ústřední úlohu a horizontální účinek solidarity a sdílení odpovědnosti při vytváření společného evropského azylového systému; znovu opakuje potřebu zajistit účinné a jednotné uplatňování acquis Unie v oblasti azylu a provedení právních předpisů v této oblasti, aby se zajistila vysoká úroveň ochrany; |
3. |
připomíná, že právo na mezinárodní ochranu je základní právo zakotvené v mezinárodním právu a právu Unie, které je doplněno řadou dodatečných práv a zásad, jako je zásada nenavracení, právo na důstojnost, zákaz mučení, nelidského a ponižujícího zacházení, ochrana žen před násilím a všemi formami diskriminace, právo na účinnou právní ochranu a právo na soukromý a rodinný život; |
4. |
zdůrazňuje, že zásada solidarity a sdílení odpovědnosti je zakotvena ve Smlouvách a že účinný rámec solidarity obsahuje minimálně úkol na straně institucí a agentur EU a členských států spolupracovat při nalézání cest, jak uvést tuto zásadu do praxe; tvrdí, že solidarita se netýká pouze vztahů mezi členskými státy navzájem, ale směřuje i k žadatelům o azyl a osobám požívajícím mezinárodní ochrany; |
5. |
zdůrazňuje skutečnost, že zatímco počet žadatelů o azyl během roku 2011 vzrostl, za posledních deset let došlo v EU k celkovému poklesu počtu žádostí o azyl; zdůrazňuje, že určité členské státy řeší v porovnání s ostatními neúměrné množství žádostí o azyl v důsledku různých faktorů, včetně jejich zeměpisné charakteristiky, a žádosti o azyl jsou v rámci EU rozšířeny nerovnoměrně; připomíná, že v roce 2011 připadalo více než 90 % žádostí o azyl na deset členských států, že do léta 2011 bylo v rámci EU pouze 227 osob požívajících mezinárodní ochrany přesídleno z Malty do jiných šesti členských států a že v celé EU bylo v roce 2011 znovuusídleno jen 4 125 uprchlíků do pouhých 10 členských států EU, což představuje přibližně 6,6 % všech osob přesídlených v tomto roce; zdůrazňuje, že je zásadní tyto nerovnosti identifikovat, mj. porovnáním absolutních čísel s ukazateli kapacity, a že členským státům, na které mají žádosti o azyl největší dopad, se musí dostat větší pomoci ze strany EU, a to na administrativní i finanční úrovni; |
6. |
zdůrazňuje, že vysokému počtu žadatelů o azyl a osobám požívajícím mezinárodní ochrany nelze zajistit vysokou úroveň ochrany, a ani nelze činit řádná rozhodnutí o udělení azylu, nebudou-li odstraněny nesrovnalosti mezi poměrem žádostí o azyl a absorpční kapacitou jednotlivých členských států z technického a administrativního hlediska, a pokud se podpůrná opatření prováděná v členských státech nepřizpůsobí měnícím se tokům v oblasti udělování azylu; |
7. |
opakuje, že členské státy by měly zajistit zavedení spravedlivých a účinných systémů pro udělování azylu, a přizpůsobit se tak měnícím se tokům v oblasti azylu; domnívá se, že ačkoli počet žádostí o azyl není stálý, existují důkazy o konkrétních místech vstupu na vnějších hranicích EU, které tvoří „centra vstupu“, kde se dá rozumně předpokládat, že bude podáno velké množství žádostí o azyl; požaduje opatření na zlepšení připravenosti azylových systémů členských států ležících blízko hlavních míst vstupu do EU, a sice na znamení praktické solidarity; |
8. |
zdůrazňuje, že všechny členské státy mají za povinnost plně provádět a uplatňovat právní předpisy Unie a své mezinárodní závazky týkající se azylu; konstatuje, že členské státy na vnějších hranicích Unie v rámci společného evropského azylového systému čelí jiným problémům než členské státy bez vnějších hranic, a potřebují tedy také odlišné formy podpory pro adekvátní provedení příslušných úkolů; poukazuje na článek 80 SFEU, který požaduje oživení stávajících opatření, stejně jako vývoj opatření nových, na pomoc těmto členským státům, bude-li to zapotřebí; |
9. |
vybízí k optimalizaci využívání stávajících opatření, jakož i k vývoji nových cílených opatření a nástrojů, pomocí nichž bude možné pružně a účinně reagovat na stále se měnící problémy; taková optimalizace je obzvláště aktuální vzhledem k probíhající finanční krizi postihující EU, která pro úsilí dotčených členských států představuje zátěž navíc, aby se efektivně vyrovnávaly s azylovými řízeními, zejména v případě těch států, které přijímají nepřiměřené počty žadatelů o azyl; |
10. |
konstatuje, že ve světle rostoucích potřeb, pokud jde o uprchlíky na celosvětové úrovni, může hrát spolupráce se třetími zeměmi, jež probíhá v souvislosti s politikou životního prostředí a politikou rozvoje, v budování vztahů založených na solidaritě nezbytnou úlohu; |
11. |
zdůrazňuje, že je důležité shromáždit, analyzovat a zasadit do souvislostí spolehlivé, přesné, komplexní, porovnatelné a aktuální kvantitativní a kvalitativní údaje, které umožní sledovat a vyhodnocovat opatření a řádně pochopit otázky spojené s azylem; vybízí členské státy, aby kromě údajů poskytovaných podle nařízení o statistice migrace a podle nařízení o Evropském podpůrném úřadu pro otázky azylu (EASO) poskytly úřadu EASO a Komisi příslušné údaje týkající se záležitostí azylu; veškeré statistické údaje by měly být případně rozlišeny podle pohlaví; |
12. |
s politováním konstatuje nárůst xenofobie a rasismu a negativních a zkreslených domněnek ohledně žadatelů o azyl a uprchlíků doprovázející socioekonomickou nejistotu v EU; doporučuje, aby členské státy zorganizovaly informační kampaně ohledně skutečné situace žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany; |
Praktická spolupráce a technická pomoc
13. |
zdůrazňuje, že zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu má potenciál podpořit užší praktickou spolupráci členských států, která má usnadnit snížení významných rozdílů v azylových postupech a vytvořit lepší a spravedlivější azylové systémy v EU; domnívá se, že tato aktivní, praktická spolupráce musí být ve vzájemné shodě s legislativní harmonizací evropských azylových politik; |
14. |
připomíná, že je třeba, aby Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu poskytoval členským státům technickou pomoc a odborné znalosti při provádění jejich právních předpisů v oblasti azylu, a to ve spolupráci s občanskou společností a Úřadem vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR); zdůrazňuje, že je důležité, aby Komise používala informace shromážděné úřadem EASO na identifikaci potenciálních nedostatků v azylových systémech členských států; tyto informace shromážděné úřadem EASO v souladu s nařízením (EU) 439/2010 jsou rovněž významné pro mechanismus včasného varování, připravenost a krizový management, které budou součástí pozměněného nařízení Dublin; zdůrazňuje význam předkládání pravidelných zpráv a vypracování akčních plánů, aby se podpořila cílená řešení a doporučení ke zlepšení společného evropského azylového systému a k nápravě potenciálních nedostatků; podtrhuje především úlohu úřadu při koordinaci a podpoře společné činnosti na pomoc členským státům, jejichž azylové systémy a přijímací zařízení čelí obzvláště velkému tlaku, prostřednictvím opatření, jako je vysílání úředníků do těchto členských států a zapojení týmů odborníků na otázky azylu a sociálních pracovníků i tlumočníků, které lze rychle mobilizovat v krizových situacích; připomíná, že vliv úřadu EASO je podmíněn ochotou členských států plně využít jeho potenciálu; |
15. |
vyzývá Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, přičemž bere v úvahu jeho povinnosti i omezený rozpočet, zdroje i zkušenosti, aby optimalizoval své dostupné zdroje tím, že se zapojí do úzkého dialogu a spolupráce s mezinárodními organizacemi a s občanskou společností za účelem výměny informací a sdílení poznatků v oblasti azylu, shromažďování údajů, výměny osvědčených postupů, rozvoje komplexních pokynů týkajících se otázek rovnosti žen a mužů spojených s azylem, rozvoje odborné přípravy a vytvoření týmů odborníků, sociálních pracovníků a tlumočníků, kteří by mohli být v krátké době zmobilizováni na pomoc; dále doporučuje Evropskému podpůrnému úřadu pro otázky azylu, aby zajistil, že se poradního fóra zúčastní široké spektrum organizací; |
16. |
zdůrazňuje, že činnost Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu by se měla zaměřovat jak na dlouhodobé preventivní cíle, tak na krátkodobá reaktivní opatření, což by umožnilo adekvátně reagovat na různé situace; domnívá se proto, že Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu by měl podporovat opatření budování kapacit pro nedostatečně rozvinuté a nefunkční azylové systémy, nicméně prioritu by měl dát mimořádným situacím a členským státům, jež jsou vystaveny mimořádnému a nepoměrnému tlaku; zdůrazňuje v tomto ohledu klíčovou úlohu skupin odborníků v oblasti azylu, jejichž cílem je pomoc s těžkými a s nevyřízenými případy, poskytování odborné přípravy, realizace projektového řízení, poradenství a doporučování konkrétních opatření a rovněž sledování a provádění opatření přijatých v návaznosti na závěry sledování; |
17. |
bere na vědomí operační plán zavedený na podporu řeckého azylového systému a zlepšení situace žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany v Řecku; upozorňuje, že i přes určitý pokrok, kterého bylo dosaženo, je potřeba vynaložit další úsilí jak ze strany EU, tak ze strany řeckých orgánů, aby se azylový systém zlepšil a zajistilo se, že práva žadatelů o azyl budou plně respektována; připomíná, že opatření ke snížení rozpočtového schodku vylučují přidělování vnitrostátních prostředků na najímání více úředníků, a doporučuje tuto problematiku řešit, neboť dobře fungující azylový orgán je potřeba k tomu, aby bylo plnění povinností Řecka v rámci mezinárodního práva a práva EU možné; |
18. |
bere na vědomí doporučení Komise a Rady ohledně spolupráce mezi agenturami, pokud jde o Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu a Frontex, a zdůrazňuje, že k tomu, aby se taková spolupráce v souvislosti s mezinárodní ochranou mohla uskutečnit, je bezpodmínečně nutné plně a co nejdříve provést strategii uplatňování základních práv agentury Frontex včetně jmenování zástupce pověřeného sledováním stavu lidských práv, vytvoření poradního fóra s občanskou společností a vyzvání mezinárodních organizací k účasti na jeho aktivitách jako pozorovatele v oblasti lidských práv; zdůrazňuje, že veškerá spolupráce musí být vnímána v kontextu dodržování standardů stanovených evropskými a mezinárodními normami, což v praxi zvýší kvalitu ochrany poskytované žadatelům o azyl; vyzývá proto úřad EASO, aby podpořil agenturu Frontex v souvislosti s povinnostmi v oblasti přístupu k mezinárodní ochraně, zejména se zásadou nenavracení; zdůrazňuje, že opatření na hranicích by měla být uplatňována způsobem citlivým vůči ochraně; |
19. |
uznává potřebu pravidelně mandát Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu přezkoumávat, aby se zajistila odpovídající schopnost reagovat na různé problémy, jimž budou azylové systémy vystaveny; má na paměti, že veškerá opatření, která Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu přijme, závisí na dobré vůli členských států, a navrhuje proto zvážit možnost zavedení strukturálních záruk v rámci mandátu Evropského úřadu pro otázky azylu, které by v případě potřeby zajišťovaly poskytnutí praktické spolupráce a technické pomoci; |
Finanční solidarita
20. |
vybízí členské státy, aby plně využily dostupných možností v rámci Evropského uprchlického fondu, pokud jde o přijímání cílených opatření ke zlepšování azylových systémů; doporučuje členským státům, aby učinily opatření k řešení otázek, jako jsou těžkopádné byrokratické postupy, zpoždění v absorpci a problémy s likviditou, aby se zajistilo, že finanční prostředky budou účinně a rychle rozděleny; |
21. |
podotýká, že členské státy musí zajistit plné využití možností, které poskytuje Evropský uprchlický fond, a že všechny přidělené dotace mohou být vyplaceny, tak aby vedoucím projektů nenastaly při realizaci financovaných projektů komplikace; |
22. |
vítá vytvoření jednoduššího a flexibilnějšího Azylového a migračního fondu (AMF) počínaje rokem 2014, který nahradí Evropský uprchlický fond, Evropský fond pro integraci státních příslušníků třetích zemí a Evropský návratový fond, a zdůrazňuje potřebu přidělit dostatek prostředků na posílení ochrany osob požívajících mezinárodní ochrany a žadatelů o azyl; zdůrazňuje v této souvislosti význam zahrnutí záruk v rámci Azylového a migračního fondu, aby bylo možné předcházet nadměrnému přidělování prostředků pouze jedné oblasti politiky na úkor společného evropského azylového systému jako celku; považuje za nezbytné, v souvislosti s reformou rozdělení prostředků pro oblast vnitřních věcí v rámci VFR 2014–2020, přidělit dostatečné zdroje také na ochranu hranic, aby i v této oblasti došlo k větší soudržnosti; připomíná, že by měly vždy existovat dostatečné zdroje na financování opatření mezinárodní ochrany a solidarity pro členské státy; |
23. |
zdůrazňuje, že je třeba, aby Azylový a migrační fond byl dostatečně flexibilní a snadno mobilizovatelný a aby nabízel rychlý přístup, a tak pohotově a vhodně reagoval na nepředvídané tlaky či krizové situace, v nichž se může jeden či více členských států ocitnout; navrhuje v tomto ohledu v rámci přezkumu v polovině období určité procento Azylového a migračního fondu vyčlenit případně na opatření, jež mají pomoci členským státům plně provádět a uplatňovat stávající právní předpisy EU upravující poskytování azylu a dodržovat všechny mezinárodní povinnosti v této oblasti; |
24. |
vítá dialogy s jednotlivými členskými státy o politice vnitřních věcí týkající se jejich využívání fondů předcházející víceletému programování; zdůrazňuje význam participativního přístupu pro dosažení optimálních výsledků a doporučuje posílit zásadu partnerství prostřednictvím začlenění občanské společnosti, mezinárodních organizací a místních a regionálních úřadů, jakož i příslušných zúčastněných stran, jelikož jejich praktické zkušenosti jsou pro stanovení realistických priorit a vytvoření udržitelných programů zásadní; jimi předložené výstupy získané při stanovování, provádění, monitorování a hodnocení daných cílů a programů jsou tudíž důležité a členské státy by je měly zohlednit; |
25. |
zdůrazňuje význam sdílení finanční odpovědnosti v oblasti azylu a doporučuje vytvoření dobře financovaného mechanismu pro přijímání vysokého počtu žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany, a to buď v absolutním smyslu nebo poměrně, a bude pomáhat těm, kteří mají méně rozvinuté azylové systémy; domnívá se, že je nutný další výzkum, který by určil a vyčíslil reálné náklady pobytu žadatele a vyřizování azylových žádostí; vyzývá proto Komisi k uskutečnění studie, která by posoudila finanční prostředky, jež by měly být přiděleny podle odpovědnosti, kterou nese každý jednotlivý členský stát, a to na základě ukazatelů, jako je: počet prvních žadatelů o azyl, počet kladných rozhodnutí o udělení postavení uprchlíka nebo rozhodnutí, která udělí doplňkovou ochranu, počet přemístěných a znovuusídlených uprchlíků, počet rozhodnutí o návratu a návratových operací a počet zatčených nelegálních migrantů; |
26. |
doporučuje, aby členské státy využívaly finančních pobídek dostupných prostřednictvím fondu AMF pro činnosti znovuusídlení, a uznává, že je důležitá finanční pomoc prostřednictvím fondu a technická pomoc prostřednictvím Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu; navrhuje zavedení prioritních oblastí k řešení mimořádných situací a poskytování významnější finanční pomoci členským státům, které se chtějí účastnit iniciativ přemístění, s cílem zmírnit související finanční náklady; |
27. |
je přesvědčen, že vytvoření jasnějšího a účinnějšího systému finančních pobídek pro účast členských států na činnostech přemístění a proaktivní strategie zaměřené na zlepšování infrastruktur vnitrostátních azylových systémů budou mít dlouhodobý příznivý dopad na sbližování norem v EU a kvalitu společného evropského azylového systému; |
28. |
vítá možnost zvýšení příspěvku Komise až na 90 % celkových způsobilých výdajů na projekty, které by jinak nemohly být provedeny; domnívá se, že z projektů financovaných Komisí by měla plynout jasná přidaná hodnota; zdůrazňuje, že financování EU by za žádných okolností nemělo nahrazovat vnitrostátní rozpočty určené pro azylové politiky; |
29. |
zdůrazňuje problémy aktuálně spojené s financováním činností ve smyslu překážek přístupu k přesným informacím a financování, vytváření realistických a na míru navrhovaných cílů a provádění účinných návazných opatření; navrhuje zavedení záruk k zamezení zdvojování, jednoznačné přidělování finančních prostředků a důkladné posuzování přidané hodnoty činností a výsledků, jichž bylo dosaženo; |
30. |
zdůrazňuje význam přísného dohledu nad využíváním fondů a jejich řízením, a to pomocí kvantitativních a kvalitativních ukazatelů a konkrétních kritérií, s cílem vyhnout se nesprávnému přidělování lidských a finančních zdrojů a zaručit dodržení stanovených cílů; vítá v této souvislosti vytvoření společného systému pro hodnocení a sledování; |
31. |
naléhavě žádá členské státy, aby za pomoci Komise zajistily řádné využívání existujících komplementárních prvků mezi jinými dostupnými finančními nástroji, jako je Evropský sociální fond a další strukturální fondy, k dosažení uceleného přístupu k financování politik v oblasti azylu; |
Odpovědnost
32. |
vítá závazek Komise provést v roce 2014 komplexní hodnocení dublinského systému, při kterém se bude přezkoumávat jeho dopad v oblasti právní, hospodářské, sociální a v oblasti lidských práv, včetně dopadu na situaci žadatelek o azyl; domnívá se, že je třeba se dále zabývat tím, jak vyvinout mechanismus rovného sdílení odpovědnosti, jenž by určil, který členský stát by měl odpovídat za zpracování žádostí o azyl, což by umožnilo rychlou a efektivní praktickou podporu členských států v krizových situacích a v případě nepřiměřené zátěže, které dané státy čelí; |
33. |
domnívá se, že dublinské nařízení, které upravuje rozdělování odpovědnosti za žádost o azyl, klade nepřiměřenou zátěž na členské státy, které tvoří místa vstupu do EU, a nepředvídá spravedlivé rozdělování odpovědnosti za azyl mezi členskými státy; konstatuje, že dublinský systém tak, jak byl dosud uplatňován, v kontextu charakterizovaném velmi odlišnými systémy azylu a nedostatečnou úrovní provádění azylového acquis, vedl k nerovnému zacházení s žadateli o azyl, což mělo zároveň nepříznivý dopad na znovusejdnocování rodin a integraci; mimoto zdůrazňuje jeho nedostatky z hlediska účinnosti a nákladové efektivnosti, neboť více než polovina schválených přesídlení se nikdy neuskutečnila a stále přetrvává značný počet případů, kdy táž osoba předkládá žádosti v různých státech; vyzývá Komisi a členské státy k zajištění toho, aby žadatelé o azyl, kteří jsou navráceni do členského státu na základě nařízení Dublin II, nebyli diskriminováni jen z toho důvodu, že jsou přesídleni na základě zmíněného nařízení; |
34. |
klade důraz na to, že příslušná judikatura již přispívá ke zpochybnění účelu dublinského systému; domnívá se, že při řešení individuálních případů judikatura neřeší nedostatky, které přetrvávají při provádění acquis v oblasti azylu; uznává potřebu členských států zajistit, aby jejich systémy azylu splňovaly evropské a mezinárodní normy, vítá proto úsilí o začlenění dodatečných kritérií do nařízení Dublin II, aby se tak zmírnily nežádoucí nepříznivé dopady tohoto systému; je přesvědčen, že diskuse týkající se určování členského státu, který je odpovědný, musí vzít v úvahu to, že některé členské státy jsou již vystaveny nepřiměřeným tlakům a některé azylové systémy jsou částečně nebo zcela nefunkční; |
Společné vyřizování žádostí o azyl
35. |
považuje za nezbytné účastnit se dalšího dialogu, pokud jde o sdílení odpovědnosti vůči žadatelům o azyl a osobám požívajícím mezinárodní ochrany, včetně využívání nástrojů, jako je společné vyřizování žádostí o azyl (dále jen „společné vyřizování“) a programy přemístění; |
36. |
domnívá se, že společné vyřizování by představovalo cenný nástroj pro solidaritu a sdílení odpovědnosti v různých případech, zejména tam, kde jsou členské státy vystaveny značným nebo náhlým přílivům žadatelů o azyl nebo se značné množství žádostí nevyřídí, což zpožďuje nebo narušuje azylové řízení na úkor žadatelů o azyl; společné vyřizování by mohlo předejít problémům s kapacitou nebo tyto problémy napravit, snížit zátěž a náklady spojené s vyřizováním žádostí, urychlit vyřizování žádostí a zajistit spravedlivější sdílení odpovědnosti za vyřizování žádostí o azyl; zdůrazňuje, že společné vyřizování vyžaduje jasné rozdělení odpovědnosti mezi dotčenými členskými státy, aby se zamezilo přesouvání odpovědnosti, a že činění rozhodnutí zůstává v kompetenci členských států; konstatuje, že toto by se muselo doplnit systémem, který by zajistil spravedlivější sdílení odpovědnosti, jakmile je žádost zpracována; |
37. |
vítá studii proveditelnosti, kterou zahájila Komise a která by měla prozkoumat právní a praktické dopady společného vyřizování na území Unie, jelikož je zapotřebí řadu otázek objasnit; |
38. |
konstatuje, že společné vyřizování nevyžaduje nutně společné rozhodnutí, ale mohlo by zahrnovat podporu a společné vyřízení, pokud jde o jiné aspekty azylového řízení, jako je identifikace, příprava postupů první instance, rozhovory nebo zhodnocení politické situace v zemi původu; |
39. |
zdůrazňuje, že společné vyřizování by mohlo poskytnout přidanou hodnotu ohledně kvality rozhodovacího procesu a mělo by zajistit a usnadnit spravedlivá, účinná a rychlá řízení; upozorňuje na skutečnost, že zlepšování azylových řízení od samého začátku (důraz na počátek rozhodování) může zkrátit délku a snížit náklady tohoto řízení, což bude výhodné jak pro žadatele pro azyl, tak pro členské státy; |
40. |
zdůrazňuje, že systém společného vyřizování by měl plně respektovat práva žadatelů a obsahovat silné záruky za tímto účelem; trvá na tom, že společné vyřizování nesmí být za žádných okolností použito k urychlování azylového řízení na úkor jeho kvality; domnívá se, že společné vyřizování by mohlo vést k účinnějším azylovým řízením a také být ku prospěchu žadatelům o azyl, jelikož jejich potřeba ochrany může být z důvodu navýšených administrativních kapacit uznána rychleji; |
41. |
domnívá se, že úloha Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu by mohla být cenná z hlediska vzájemného propojování, odborné přípravy a koordinování činnosti podpůrných týmů v oblasti azylu, které by poskytovaly pomoc, poradenství a doporučení pro řízení v první instanci; |
42. |
doporučuje, aby zvažované režimy týkající se společného vyřizování dávaly přednost možnostem zahrnujícím rozmístění a spolupráci příslušných orgánů, spíše než aby docházelo k přesidlování žadatelů o azyl; |
43. |
vyzývá Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, aby podpořil, usnadnil a koordinoval výměny informací a další činnosti související se společným vyřizováním žádostí; |
Přemístění osob požívajících mezinárodní ochrany a žadatelů o azyl
44. |
zdůrazňuje, že znovuusídlení na území EU a přemístění v rámci EU jsou doplňkovými opatřeními zaměřenými na posilování ochrany žadatelů o azyl a osob požívajících mezinárodní ochrany a současně ukazují na vnitřní i vnější solidaritu EU; |
45. |
zdůrazňuje, že za určitých podmínek je fyzické přemístění osob požívajících mezinárodní ochrany a žadatelů o azyl jednou z nejkonkrétnějších forem solidarity a může významně přispět ke spravedlivějšímu společnému evropskému azylovému systému; zdůrazňuje, že ačkoli to také představuje rozhodný projev závazku k mezinárodní ochraně a podpoře lidských práv, zapojilo se dosud do iniciativ přemístění jen málo členských států; |
46. |
zdůrazňuje význam projektů, jako je projekt Evropské unie pro Maltu týkající se přemístění (Eurema) a jeho rozšíření, podle něhož osoby požívající mezinárodní ochrany byly nebo jsou přesídlovány z Malty do jiných členských států, a je zastáncem rozvíjení více takovýchto iniciativ; vyjadřuje politování nad tím, že tento projekt nebyl tak úspěšný, jak se předpokládalo, jelikož členské státy nebyly ochotny se ho zúčastnit; vyzývá členské státy, aby se v duchu solidarity a odpovědnosti aktivněji podílely na projektu Eurema; vítá závazek Komise provést důkladné zhodnocení projektu Eurema a předložit návrh na mechanismus EU pro trvalé přemístění; |
47. |
vyzývá Komisi, aby ve svém legislativním návrhu stálého a účinného mechanismu přemístění v rámci EU vzala v úvahu využívání „distribučního klíče EU“ pro přemísťování osob, které požívají mezinárodní ochrany, na základě vhodných ukazatelů souvisejících s přijímací a integrační kapacitou členských států, jako je HDP členských států, počet obyvatel, rozloha a nejlepší zájmy těchto osob i vyhlídky, pokud jde o jejich integraci; tento „distribuční klíč EU“ by přicházel v úvahu v případě členských států, které čelí specifickému a nepřiměřenému tlaku na vnitrostátní azylové systémy nebo v krizových situacích; zdůrazňuje, že přemístění bude vždy podmíněno souhlasem osob, které požívají mezinárodní ochrany, a že zavedení „distribučního klíče EU“ by nemělo vliv na povinnost každého členského státu provádět a uplatňovat stávající právní předpisy EU pro oblast azylu, co se týče způsobilosti k ochraně, přijímacích podmínek a procedurálních záruk, a dodržovat mezinárodní povinnosti v této oblasti; |
48. |
vybízí Komisi, aby do svého návrhu programu EU pro trvalé přemístění zahrnula silné procesní záruky a jasná kritéria, aby byly zaručeny nejlepší zájmy osob, které tento program případně využijí, a uvolněn migrační tlak v těch členských zemích, které jsou obzvláště vystaveny migračním tokům; doporučuje zapojení hostitelské komunity, občanské společnosti a místních orgánů do iniciativ přemístění od samého počátku; |
49. |
zdůrazňuje, že i když přemístění může nabídnout trvalá řešení pro osoby požívající mezinárodní ochrany i zmírnit potíže azylových systémů členských států, nesmí z něho plynout přesouvání odpovědnosti; trvá na tom, že přemístění by mělo zahrnovat silné závazky ze strany členských států, které z něho budou mít prospěch, k účinnému odstraňování mezer týkajících se ochrany v jejich azylovém systému a k zaručení nejvyšší úrovně ochrany pro ty, kdo zůstávají ve vysílajících členských státech z hlediska podmínek přijetí, azylových řízení a integrace; |
50. |
vítá možnosti financování poskytované v rámci Azylového a migračního fondu pro přemístění žadatelů o azyl a vybízí členské státy, aby se zapojovaly do dobrovolných iniciativ, zatímco budou plně respektovat práva žadatelů o azyl a potřebu jejich souhlasu; vyzývá Komisi, aby prověřila proveditelnost rozvinutí systému EU pro přemístění žadatelů o azyl a mj. prověřila možnost založit tuto opci na „distribučním klíči EU“, který by zohlednil objektivně ověřitelná kritéria, jako je HDP členských států, počet obyvatel, rozloha a nejlepší zájmy žadatelů o azyl a vyhlídky, pokud jde o jejich integraci; tento program by se prováděl jako opatření solidarity v situacích, kdy je počet žadatelů o azyl nepřiměřeně vysoký v poměru ke kapacitě azylového systému daného členského státu, nebo v případech nouze; |
51. |
připomíná mandát Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu v souvislosti s podporou přemístění osob požívajících mezinárodní ochrany mezi členskými státy a vyzývá tento úřad, aby v úzké spolupráci s UNHCR vybudoval svou kapacitu za účelem aktivní podpory programů a činností přesídlení, a to prostřednictvím výměny informací a osvědčených postupů a dále prostřednictvím činností zaměřených na koordinaci a spolupráci; |
52. |
poukazuje na to, že Komise se již vyjádřila v tom smyslu, že vždy, když budou splněny příslušné podmínky, zváží, zda mechanismus směrnice o dočasné ochraně aktivovat, zvláště v případě masového přílivu nebo hrozícího masového přílivu vysídlených osob, které se nemohou bezpečně a trvale vrátit do své země původu; vyzývá Komisi, aby zajistila, že bude možné, aby se směrnice aktivovala i v případech, kdy aktuální příliv má za následek alespoň v jednom členském státu masový příliv, a nikoli pouze tehdy, když představuje takový příliv pro EU jako celek; |
Vzájemná důvěra jakožto stěžejní prvek obnoveného systému správy a řízení
53. |
trvá na tom, že vzájemná důvěra je založena na společném pochopení povinností; zdůrazňuje, že dodržování právních předpisů EU představuje nezbytný prvek vzájemné důvěry mezi členskými státy; |
54. |
zdůrazňuje, že pokud členské státy dodrží své povinnosti týkající se zákonných a základních práv, posílí se tím jak důvěra, tak solidarita; |
55. |
zdůrazňuje, že je důležité položit pevné základy pro vzájemnou důvěru mezi členskými státy, neboť ta má podstatnou a neodmyslitelnou vazbu na rozvoj společného evropského azylového systému a na opravdovou solidaritu v praxi; |
56. |
konstatuje, že dodržování povinností v oblasti mezinárodní ochrany sice posiluje vzájemnou důvěru, avšak nevede nutně k jednotnému uplatňování pravidel, neboť výklad a uplatňování azylového práva na mezinárodní úrovni a na úrovni EU se v rámci členských států stále velmi liší, jak vyplývá z nedávné Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a judikatury Soudního dvora Evropské unie souvisejících s dublinským nařízením; zdůrazňuje, že Komise a soudy jsou odpovědné za sledování a posuzování toho, zda se pravidla týkající se azylu uplatňují v souladu s mezinárodním právem a právem EU; |
57. |
věří, že mechanismy včasného varování zavedené ke zjišťování a řešení mimořádných problémů dříve, než povedou ke krizi, mohou představovat cenný nástroj; domnívá se však, že by měla být zároveň plánována doplňková řešení, s cílem vyhnout se porušování základních práv a zajistit řádné fungování azylových systémů; |
58. |
zdůrazňuje, že i když by řízení pro porušení předpisů měla být pohotověji používána, aby se obrátila pozornost na odpovědnost členských států a na jejich neúspěch při dodržování stávajícího acquis v oblasti azylu, musí je provázet preventivní opatření, operační plány a mechanismy dozoru, aby bylo možné dosáhnout požadovaných výsledků; zdůrazňuje význam pravidelných hodnocení, konstruktivního dialogu a výměny osvědčených postupů, neboť se jedná o klíčové prvky, jak snadno dosáhnout pozitivního vývoje azylového systému tam, kde byly zjištěny nedostatky; mohou se tedy poskytovat různé formy finanční a praktické pomoci za účelem dosažení plného a řádného provádění evropské azylové legislativy; |
59. |
konstatuje, že dublinský systém je založen na vzájemné důvěře a že jeho provádění obnáší vzájemné uznávání zamítavých rozhodnutí mezi členskými státy, neboť azylová žádost může být projednávána v EU pouze jednou; vyzývá Komisi, aby do roku 2014 předložila sdělení o rámci pro převádění ochrany osob požívajících mezinárodní ochrany a vzájemné uznávání rozhodnutí o udělení azylu v souladu s akčním plánem provádění Stockholmského programu; |
60. |
zdůrazňuje, že řízení migrace může vzájemnou důvěru a opatření solidarity zvýšit pouze ve spojení s přístupem citlivým vůči ochraně, na jehož základě by měla být prováděna opatření na hranicích tak, aniž by se omezovala práva uprchlíků a osob požadujících mezinárodní ochranu; |
61. |
zdůrazňuje, že prostřednictvím vízových režimů se udělí velké množství vstupních a výstupních povolení a že tato pravidla pro vstup a výstup žádným způsobem neomezují zákonné povinnosti o poskytování přístupu k azylu; |
62. |
připomíná závazek Komise usnadnit bezproblémový příchod do EU osobám, které potřebují ochranu, a vyzývá k prověření nových přístupů k zahájení řízení pro udělení azylu; v této souvislosti vítá závazek Komise přijmout do roku 2013 sdělení o nových přístupech, pokud jde o zahájení řízení pro udělení azylu, jež se zaměří na nejvýznamnější tranzitní země; |
*
* *
63. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, parlamentům členských států a Radě Evropy. |
(1) Úř. věst. C 285 E, 21.10.2010, s. 12.
(2) Úř. věst. L 212, 7.8.2001, s. 12.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/25 |
Úterý, 11. září 2012
Příprava pracovního programu Komise na rok 2013
P7_TA(2012)0319
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o pracovním programu Komise na rok 2013 (2012/2688(RSP))
2013/C 353 E/03
Evropský parlament,
— |
s ohledem na nadcházející sdělení o pracovním programu Komise na rok 2013, |
— |
s ohledem na stávající rámcovou dohodu o vztazích mezi Parlamentem a Komisí, a zejména na přílohu 4 této dohody, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 4. července 2012 o zasedání Evropské rady konaném v červnu 2012 (1), |
— |
s ohledem na čl. 35 odst. 3 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že rozsah a povaha dluhové, finanční a hospodářské krize způsobuje, že správa věcí veřejných v Evropské unii prochází těžší zkouškou než kdy dříve; |
B. |
vzhledem k tomu, že EU je v kritickém bodě a krizi se nepodaří překonat bez výrazného prohloubení evropské integrace, zejména v eurozóně, s odpovídajícím zvýšením demokratické kontroly a odpovědnosti; |
C. |
vzhledem k tomu, že úlohou Komise je prosazovat obecný zájem Unie, vyvíjet za tímto účelem vhodné iniciativy, zajišťovat uplatňování Smluv, dohlížet na provádění práva Unie, vykonávat koordinační, výkonné a řídící funkce a navrhovat právní předpisy; |
ČÁST 1
1. |
vyzývá Komisi, aby plně využila veškerých svých pravomocí a byla politickou vůdčí silou potřebnou k řešení mnoha problémů způsobených pokračující krizí a současně se snažila dosáhnout finanční stability a hospodářského oživení založeného na větší konkurenceschopnosti a udržitelné, účinné a sociálně spravedlivé protikrizové agendě; |
2. |
připomíná svůj požadavek ze dne 4. července 2012, aby Komise v souladu s metodou Společenství předložila do září balíček legislativních návrhů založených na čtyřech okruzích uvedených ve zprávě nazvané „Směrem ke skutečné hospodářské a měnové unii“; |
3. |
trvá na tom, aby Komise hrála plnohodnotnou roli při formulování zpráv pro zasedání Evropské rady v říjnu a prosinci 2012, v nichž musí být předestřen jasný plán postupu a časový rozvrh pro konsolidaci hospodářské a měnové unie, včetně integrovaného rámce finanční, fiskální a hospodářské politiky, a které musí vést v patřičném časovém sledu k silnější politické unii. a zejména k větší demokratické odpovědnosti a legitimitě na základě změny Smlouvy; |
4. |
poukazuje na postoj Parlamentu k balíčku dvou legislativních aktů, který posílí dohled nad rozpočty a posílí rozpočtovou politiku v eurozóně a který obsahuje ustanovení umožňující v případě závažného hospodářského útlumu zvolit pro účely konsolidace rozpočtu diferencovaný postup; |
5. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby předložila návrhy, kterými budou naplněny závazky obsažené v Paktu pro růst a zaměstnanost, zejména s cílem stimulovat investice zaměřené na udržitelný růst, zlepšit konkurenceschopnost evropské ekonomiky směřující ke splnění cílů strategie Evropa 2020, zejména cílů týkajících se účinného využívání zdrojů a udržitelnosti, a prohloubení jednotného trhu; vyzývá Komisi, aby využila svůj pracovní program na rok 2013 k formulaci podrobné prorůstové agendy, která se zaměří na podněcování podniků a podnikatelů k rozvíjení odvětví a služeb, které přinesou dlouhodobá pracovní místa a prosperitu; v této souvislosti zdůrazňuje, že je důležité výrazně rozšířit evropské projektové dluhopisy na základě spolupráce mezi rozpočtem EU a Evropskou investiční bankou; |
6. |
dále poukazuje na potřebu neustálého a symetrického snižování nadměrné makroekonomické nerovnováhy a vyzývá ke konkrétním změnám v daňových právních předpisech EU, aby byly postiženy veškeré aspekty daňových rájů a daňových úniků; |
7. |
vyzývá Komisi, aby se maximálně vynasnažila napomoci urychlenému přijetí víceletého finančního rámce (VFR) a s ním souvisejících víceletých legislativních programů, a to s plným zapojením Parlamentu a s náležitým respektováním jeho práv v rámci spolurozhodování; rozhodně podporuje závazek zajistit, aby rozpočet EU působil jako katalyzátor růstu a zaměstnanosti v celé Evropě; v této souvislosti vyzývá Komisi, aby hájila jeho návrh zajistit, aby rozpočet Unie bezprostředněji odrážel její potřeby a politické cíle; |
8. |
trvá však na tom, že reforma systému vlastních zdrojů, včetně vytvoření nových vlastních zdrojů, je základním prvkem, bez něhož jsou vyhlídky na dohodu o novém VFR malé; žádá Komisi, aby podpořila žádost několika členských států o užší spolupráci v této oblasti; zdůrazňuje nicméně, že je žádoucí dosáhnout celkové dohody do konce letošního roku; |
9. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby zlepšila koherentnost svého legislativního programu, zvýšila kvalitu své tvorby legislativních návrhů, posílila posuzování dopadu návrhů právních předpisů, navrhovala tam, kde to je vhodné, použití srovnávacích tabulek pro lepší provádění právních předpisů EU ve vnitrostátním právu a podpořila Parlament v jeho jednáních s Radou o používání prováděcích aktů v přenesené pravomoci; znovu vyjadřuje své opakované výzvy ke sjednání nového znění interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2003; |
10. |
vyzývá Komisi, aby vzala náležitě na vědomí postoje Parlamentu v jednotlivých konkrétních oblastech, jak jsou níže v části 2; |
ČÁST 2
Uplatňování práva Unie
11. |
zdůrazňuje důležitost řádného a včasného uplatňování právních předpisů EU prostřednictvím vnitrostátních právních předpisů členských států a naléhavě vyzývá Komisi, aby v případě nutnosti zahájila řízení o porušení povinnosti s cílem zajistit řádné provedení unijních právních předpisů ve vnitrostátním právu a jejich účinné vymáhání; |
12. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby navrhla zavedení povinných prohlášení o řízení na vnitrostátní úrovni, podepsaných na odpovídající politické úrovni a zahrnující prostředky EU v rámci sdíleného řízení; naléhavě vyzývá k pokračování v úsilí o zjednodušení programů EU, zejména v oblasti výzkumu a inovací; vyzývá Komisi, aby pečlivě sledovala využívání nástrojů finančního inženýrství; požaduje systematické, pravidelné a nezávislé hodnocení, které zajistí, že všechny výdaje povedou k očekávaným cílům a náklady budou využity efektivně; |
13. |
očekává, že Komise předloží včas návrhy opravných rozpočtů potřebných k zajištění takové výše prostředků na platby, která je v souladu s opatřeními dohodnutými na zasedání Evropské rady v říjnu 2012 s cílem stimulovat růst a která postačuje k pokrytí nezaplacených závazků; |
Jednotný trh
14. |
vyzývá Komisi, aby se i nadále zaměřovala na zlepšování správy jednotného trhu, aby s novým elánem usilovala o zjednodušení administrativních formalit, aby náležitě zvažovala, zda v příhodných případech předkládat návrhy nařízení, nikoli směrnic, aby byla zajištěna proporcionalita navrhovaných opatření, a aby monitorovala pokrok v úsilí o plné uplatňování acquis pro jednotný trh, zejména v oblasti služeb, včetně možnosti vést zrychlená řízení pro porušení právních předpisů; zdůrazňuje, že je třeba mít patřičně na zřeteli hospodářský, sociální a environmentální rozměr jednotného trhu; |
15. |
očekává návrhy Komise týkající se prioritních akcí na podporu růstu, zaměstnanosti a důvěry v jednotný trh v rámci Aktu o jednotném trhu II; podněcuje k využití užší spolupráce tam, kde to je vhodné a nutné; |
16. |
vyzývá Komisi, aby byla systematičtější při posuzování dopadu svých návrhů na MSP, na něž Evropa spoléhá v tom smyslu, že mohou vytvořit mnoho nových pracovních míst; v tomto ohledu naléhavě vyzývá Komisi, aby aktivně varovala před tzv. „gold-platingem“ práva EU na vnitrostátní úrovni, který vede k narušení rovných podmínek na vnitřním trhu; požaduje, aby byla dále snižována byrokratická zátěž; |
17. |
potvrzuje, že podporuje důraz, který klade Komise na digitální agendu; naléhavě požaduje návrhy s cílem poskytovat více přeshraničních služeb spotřebitelům v celé EU; |
18. |
připomíná, že je třeba provést důkladnou revizi směrnici o obecné bezpečnosti výrobků (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES (2)), která má chránit zdraví a bezpečnost spotřebitelů, ale zároveň usnadňuje obchodování se zbožím, zejména malým a středním podnikům; vyzývá Komisi, aby navrhla průřezové nařízení o dohledu nad trhem pro všechny výrobky; dále požaduje účinné zjednávání nápravy v rámci maloobchodních finančních služeb a společný koordinovaný horizontální přístup, jehož cílem by bylo chránit spotřebitele; |
19. |
naléhavě žádá Komisi, aby zlepšila svůj regulatorní přístup vůči malým a středním podnikům a mikropodnikům tím, že přizpůsobí tvorbu právních předpisů potřebám malých a středních podniků a rovněž prosadí zavedení příslušných výjimek; |
20. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby pokračovala ve své reformě ochrany autorských práv, která by měla odpovídat potřebám v prostředí internetu a měla by být založena na společenské legitimitě, s patřičným respektem k základním právům, včetně dokončení reformy ochrany práv průmyslového vlastnictví s cílem podpořit růst a vytváření pracovních míst v Evropě; vyzývá Komisi, aby při předkládání svého návrhu revize nařízení o ochranné známce EU vzala náležitě v potaz právní problémy, které vyšly najevo v polemikách ohledně obchodní dohody proti padělání (ACTA); |
Klima, životní prostředí, energetika a doprava
21. |
trvá na tom, že je třeba uskutečnit tzv. plán pro Evropu účinněji využívající zdroje s cílem vytvořit pobídky pro rozvoj zelené ekonomiky, pro zachovávání biologické rozmanitosti a boj proti změně klimatu a také do něj začlenit opatření k účinnému využívání zdrojů, jak se o nich hovoří ve strategii Evropa 2020; |
22. |
je přesvědčen, že evropský semestr musí být pro každý členský stát příležitostí ke zhodnocení, jak plní své vlastní závazky, pokud jde o strategii EU 2020, Pakt euro plus, Akt o jednotném trhu a další důležité cíle EU; |
23. |
žádá Komisi, aby neprodleně předložila návrhy na řešení nedostatků současného systému obchodování s emisemi, aby nedošlo k jeho zhroucení; |
24. |
žádá Komisi, aby předložila podrobný akční plán s opatřeními k vybudování plně integrovaného a propojeného jednotného evropského trhu s energií, a zdůrazňuje, že je důležité vybavit EU moderní rozvodnou a přenosovou infrastrukturou; |
25. |
žádá Komisi, aby uskutečňovala plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050, včetně jeho střednědobých milníků; |
26. |
požaduje, aby Komise vypracovala strategii, jak zmírnit dopad rostoucích cen energií na členy společnosti; |
27. |
je přesvědčen, že současná krize by měla být využita jako příležitost k přeměně našeho modelu společnosti založeného na rozvoji a k vytvoření vysoce účinného hospodářství založeného na obnovitelné energii a odolného vůči změně klimatu; zdůrazňuje, že je nutné, aby Komise předložila návrhy na vytvoření energeticko-klimatického souboru předpisů na období do roku 2030, který by spočíval na současných třech pilířích: snižování emisí skleníkových plynů, obnovitelné zdroje energie a energetická účinnost; |
28. |
podporuje důraz, který Komise klade na potřebu modernizovat multimodální dopravní síť v Evropě, která je pro úspěšné fungování vnitřního trhu životně důležitá; vyzývá Komisi, aby dodržela svůj závazek podporovat železniční dopravu a rozšířit pravomoci Evropské agentury pro železnice v oblasti vydávání osvědčení o bezpečnosti a harmonizace vozového parku; |
29. |
lituje skutečnosti, že se nedaří plně uskutečňovat iniciativu Jednotné evropské nebe, a vyzývá Komisi, aby s novou energií napřela své úsilí v tomto směru; |
Soudržné a inkluzivní společnosti – Evropa občanů
30. |
velmi vítá zaměření Komise na zaměstnanost mladých lidí a její návrhy na zvýšení schopnosti Unie podporovat vzdělávání a odbornou přípravu; očekává, že součástí balíčku právních předpisů v oblasti zaměstnanosti budou jasné cíle a harmonogramy a konkrétní návrhy v oblasti mobility mladých lidí, tzv. záruky pro mladé lidí, kvalitního rámce pro stáže, jazykových znalostí a podnikání mladých s cílem bojovat proti nezaměstnanosti mladých lidí; očekává také konkrétní opatření s cílem zmírnit chudobu, reformovat trh práce a stanovit sociální normy, aby v těch členských státech, které o to mají zájem, mohl být uplatňován vyvážený přístup flexikurity, a vyzývá k tomu, aby byl v kontextu stárnoucí společnosti kladen větší důraz na zaměstnávání zdravotně postižených; |
31. |
zdůrazňuje, že je důležité investovat do lidského kapitálu a výzkumu a vývoje a důležité je i odpovídající vzdělávání a odborná příprava, jež usnadní profesní mobilitu; vyzývá také k tomu, aby se dále pracovalo na otázkách násilí na ženách a obchodování s lidmi; |
32. |
znovu vyzývá k tomu, aby na období po roce 2013 byla vytvořena propracovaná politika soudržnosti pro celou Unii a aby se v rámci její přípravy zefektivnilo využívání stávajících fondů a programů, bylo zajištěno dostatečné financování a aby byla založena na víceúrovňové správě a řízení a byla úzce napojena na plnění cílů strategie EU 2020; trvá na tom, že je třeba zlepšit účinnost Fondu solidarity a jeho schopnost reagovat a očekává návrhy v tomto smyslu; je přesvědčen, že je vhodným způsobem možné nalézt společný základ unijní politiky soudržnosti a politiky v oblasti výzkumu a rozvoje, které by měly mít za cíl dosažení růstu a konkurenceschopnosti a zároveň by měly dodržovat zásady hospodářské, sociální a územní soudržnosti a dosahování vynikajících výsledků; |
33. |
podporuje iniciativy na úrovni EU, jejichž cílem je podpořit úsilí členských států o zvýšení dostupnosti mikroúvěrů a stimulaci sociálního podnikání, které poskytuje služby, jejichž nabídka ze strany veřejného či soukromého sektoru není dostatečná; |
34. |
vítá důraznější přístup, který zvolila Komise ve věci ochrany právního státu a základních práv v celé Unii; požaduje přezkum mandátu a činnosti Agentury Evropské unie pro základní práva s cílem zaručit účinné monitorování a uplatňování Charty lidských práv a uvést ji do souladu s Lisabonskou smlouvou; podporuje Komisi při jejím jednání o přistoupení EU k Evropské úmluvě o lidských právech; |
35. |
vyzývá Komisi, aby prozkoumala, jak je uplatňována směrnice o rasové rovnosti (směrnice Rady 2000/43/ES (3)) a jak je provedeno ve vnitrostátních právu rámcové rozhodnutí o boji proti rasismu a xenofobii (rámcové rozhodnutí Rady 2008/913/SVV (4)), a pokládá za politováníhodné, že rámec EU pro vnitrostátní strategie integrace Romů není právně závazný; |
36. |
vyzývá Komisi, aby zajistila, aby byl zabezpečen volný pohyb osob a bylo plně dodržováno schengenské acquis; zdůrazňuje, že je třeba nahradit nevhodný systém vzájemného hodnocení jiným mechanismem, a vyzývá Komisi, aby převzala plnou odpovědnost za dohled nad dodržováním schengenských pravidel; vítá skutečnost, že Komise podporuje jeho postoj ve věci právního základu pro schengenská pravidla; |
37. |
pokládá za politováníhodné, že zatím nebyl předložen legislativní návrh týkající se větší solidarity mezi zeměmi v rámci EU v oblasti azylu; požaduje legislativní návrh s cílem vytvořit společný evropský azylový systém spojující zodpovědnost a solidaritu; |
38. |
zdůrazňuje, že je důležité přijmout nařízení o obecném rámci pro ochranu údajů a směrnici o prevenci, odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů s cílem zajistit, aby při jakýchkoli dalších protiteroristických opatřeních byly dodrženy vysoké standardy ochrany soukromí a osobních údajů; vyzývá Komisi, aby předložila svůj přezkum směrnice o uchovávání údajů (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/24/ES (5)); |
39. |
rozhodně podporuje důraz, který Komise klade na uskutečňování iniciativ vstřícných k občanům v rámci návrhu rozhodnutí o Evropském roce občanů (2013) (COM(2011)0489) s cílem dále zvyšovat obeznámenost občanů s výhodami, které jim přináší evropské občanství; |
Zemědělství a rybolov
40. |
bere na vědomí probíhající reformu společné zemědělské politiky; vítá odhodlání Komise prosazovat vyvážený a integrovaný přístup, který zabezpečí udržitelnou a efektivní produkci vysoce kvalitních a cenově dostupných potravin a současně respektování hodnot venkova souvisejícím s životním prostředím a tradicí; naléhavě požaduje, aby byla SZP úzce napojena na strategii Evropa 2020 s cílem podněcovat inovace v zemědělské činnosti a zvyšovat udržitelnost, spravedlivost a konkurenceschopnost evropského zemědělství na místní a regionální úrovni; |
41. |
zdůrazňuje, že reforma společné rybářské politiky musí být ambiciózní, má-li se podařit dosáhnout dlouhodobě udržitelných a zdravých rybích populací; naléhavě vyzývá Komisi, aby zajistila, že právním základem pro její návrhy bude čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) a že použití čl. 43 odst. 3 SFEU bude omezeno výhradně na návrhy související se stanovením a udělením rybolovných práv; připomíná, že je proti praxi výmětů a nesprávným a nákladným opatřením s cílem omezit kapacitu loďstev; |
Zahraniční a rozvojová politika
42. |
vyzývá Komisi a Evropskou službu pro vnější činnost, aby pracovaly společně na přípravě návrhů dobře koordinovaných iniciativ pro Radu v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky; naléhavě vyzývá Komisi, aby spojila všechny své relevantní činnosti a útvary, včetně rozvojové politiky, s cílem dosáhnout mezinárodních cílů Lisabonské smlouvy, a zejména článku 208 SFEU, který se týká soudržnosti politik v zájmu rozvoje, přičemž musí zůstat věrná hodnotám, na nichž byla sama Unie postavena; |
43. |
očekává legislativní podněty, které budou revizemi právních základů pro příští generaci nástrojů vnější finanční pomoci, přičemž by měl být plně využit systém aktů v přenesené pravomoci; vyzývá k větší flexibilitě při vyplácení finanční pomoci v krizových situacích; |
44. |
očekává, že Komise bude podporovat rozšiřování Unie, které bude otevřeno všem evropským zemím, které ctí hodnoty Unie a jsou odhodlány je prosazovat, přičemž je třeba brát v úvahu požadavek, aby země usilující o přistoupení splňovaly kodaňská kritéria, a integrační kapacitu Unie; je přesvědčen, že zavře-li Unie dveře svým sousedům, ztratí morální autoritu a politickou důvěryhodnost po celém světě; očekává, že Komise bude pokračovat ve své práci v rámci probíhajících jednání o přistoupení; |
45. |
vyzývá Komisi, aby uplatňovala zlepšenou rozvojovou politiku zaměřenou na výsledky, která zajistí větší účinnost pomoci a zaručí pevnější koherenci politiky a větší koordinaci dárců na úrovni jednotlivých států, EU i na globální úrovni, a stále více spolupracovala s nastupujícími světovými aktéry rozvoje; trvá na potřebě vytvořit účelový svěřenecký fond, který by se věnoval problematice podvýživy v rozvojových zemích, a zahájit postup konzultací o problému zabírání půdy; naléhavě žádá Komisi, aby zajistila větší účinnost pomoci EU v souvislosti s možným programem plnění rozvojových cílů tisíciletí po roce 2015; |
Obchod
46. |
reciproční a vyváženou otevřenost trhů pokládá za strategický nástroj politiky, který může přispět k vnitřnímu růstu a zaměstnanosti v EU; zdůrazňuje důležitost zapojení Parlament ve všech fázích jednání a je i nadále přesvědčeným zastáncem multilaterálního přístupu k mezinárodnímu obchodu; zdůrazňuje důležitost boje proti protekcionismu na multilaterální úrovni a prostřednictvím všech obchodních dohod; |
47. |
podporuje úsilí Komise ve všech probíhajících bilaterálních a regionálních jednáních o obchodu; uvědomuje si nutnost nadále usilovat o pokrok při dosahování bilaterálních dohod o volném obchodu s významnými partnery; |
48. |
zdůrazňuje důležitost, jakou přikládá důrazu na lidská práva, sociální a environmentální standardy a sociální odpovědnost podniků ve veškeré mezinárodní politice, spolu s jasnými pravidly vyžadujícími zodpovědné chování evropských společností; |
*
* *
49. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2012)0292.
(2) Úř. věst. L 11, 15.1.2002, s. 4.
(3) Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 22.
(4) Úř. věst. L 328, 6.12.2008, s. 55.
(5) Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 54.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/31 |
Úterý, 11. září 2012
Dobrovolné a bezplatné dárcovství tkání a buněk
P7_TA(2012)0320
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o dobrovolném a bezplatném dárcovství tkání a buněk (2011/2193(INI))
2013/C 353 E/04
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 184 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, a zejména na článek 1 o lidské důstojnosti a článek 3 o právu na nedotknutelnost lidské osobnosti, jenž poukazuje na „zákaz využívat lidské tělo a jeho části jako takové jako zdroj finančního prospěchu“, |
— |
s ohledem na druhou zprávu Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o dobrovolném a bezplatném dárcovství tkání a buněk(COM(2011)0352), |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/53/EU ze dne 7. července 2010 o jakostních a bezpečnostních normách pro lidské orgány určené k transplantaci (1), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 19. května 2010 o sdělení Komise: Akční plán pro dárcovství a transplantaci orgánů (2009–2015): posílená spolupráce mezi členskými státy (2), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 (3) ze dne 13. listopadu 2007 o léčivých přípravcích pro moderní terapii a o změně směrnice 2001/83/ES a nařízení (ES) č.726/2004, |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES ze dne 31. března 2004 o stanovení jakostních a bezpečnostních norem pro darování, odběr, vyšetřování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (4), |
— |
s ohledem na směrnici Komise 2006/17/ES ze dne 8. února 2006 (5), kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES, pokud jde o určité technické požadavky na darování, opatřování a vyšetřování lidských tkání a buněk, |
— |
s ohledem na obecné zásady Světové zdravotnické organizace pro transplantace lidských buněk, tkání a orgánů, |
— |
s ohledem na Úmluvu Rady Evropy o lidských právech a biomedicíně a na její dodatkový protokol o transplantaci orgánů a tkání lidského původu, |
— |
s ohledem na Úmluvu o lidských právech a biomedicíně z Ovieda a na její dodatkový protokol o transplantaci orgánů a tkání lidského původu, |
— |
s ohledem na evropské údaje o dárcovství tkání, krvetvorných a reprodukčních buněk a o transplantacích uvedené ve zprávě Evropského registru orgánů, tkání a buněk za rok 2010, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 10. března 2005 o obchodu s lidskými vajíčky (6), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanovisko Výboru pro právní záležitosti (A7-0223/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že darované tkáně a buňky, jako jsou kůže, kosti, šlachy, rohovky a krvetvorné kmenové buňky, jsou stále více využívány v léčbě a jako výchozí materiál v léčivých přípravcích pro moderní terapii (ATMP); vzhledem k tomu, že směrnice 2004/23/ES stanoví, že se členské státy snaží zajistit, aby bylo dárcovství dobrovolné a neplacené a aby se odběr tkání a buněk jako takový prováděl na neziskovém základě; vzhledem k tomu, že je to jednoznačná právní povinnost, která může v případě, že se členský stát touto zásadou neřídí, vést k zahájení řízení pro nesplnění povinnosti, |
B. |
vzhledem k tomu, že podle čl. 12 odst. 1 směrnice 2004/23/ES informují členské státy každé tři roky Komisi o praxi v oblasti dobrovolného a bezplatného dárcovství, |
C. |
vzhledem k tomu, že dvacet sedm z dvaceti devíti vykazujících zemí má určitou formu předpisů (závazných nebo nezávazných), které upravují zásadu dobrovolného a bezplatného dárcovství tkání a buněk, |
D. |
vzhledem k tomu, že ve třinácti zemích existují hlavní zásady, pokud jde o možnost poskytování určité formy náhrady nebo pobídek pro dárce tkání a buněk, |
E. |
vzhledem k tomu, že devatenáct zemí informovalo o poskytování určité formy náhrady nebo pobídek pro žijící dárce tkání a buněk (s výjimkou reprodukčních buněk), |
F. |
vzhledem k tomu, že čtrnáct zemí poskytuje určitou formu náhrady nebo pobídek pro dárce reprodukčních buněk, |
G. |
vzhledem k tomu, že čtyři země poskytují určité formy náhrady a pobídek pro příbuzné zemřelých dárců, |
H. |
vzhledem k tomu, že zvyšování cílené informovanosti veřejnosti a šíření jasných, korektních, vědecky podložených a průkazných lékařských informací, zejména v blízkém okolí pacienta, hrají velmi důležitou úlohu, |
I. |
vzhledem k tomu, že by mělo být zakázáno zveřejňovat potřebu nebo dostupnost lidských tkání a buněk za účelem nabízení či vyhledávání finančního zisku nebo srovnatelných výhod, |
J. |
vzhledem k tomu, že zatímco jedenáct zemí oficiálně zavedlo politiky ve snaze podporovat soběstačnost, pokud jde o tkáně a buňky, má 17 dalších zemí uzavřeny dvoustranné smlouvy sledující tentýž cíl, tedy zajistit vnitrostátní zásobování lidskými tkáněmi a buňkami, |
K. |
vzhledem k tomu, že současně je z etického hlediska nanejvýš důležité zajistit pokud možno dostatečnou dodávku tkání a buněk potřebných pro lékařské účely; vzhledem k tomu, že s touto dodávkou musí být nakládáno v zájmu občanů, a proto by na ni měly dohlížet veřejné orgány, |
L. |
vzhledem k tomu, že ve většině vykazujících zemí jsou zařízení provádějící odběr a dodavatelé tkání a buněk veřejnými subjekty, nebo zde existuje kombinovaný systém soukromých a veřejných zařízení provádějících odběr a dodavatelů, |
M. |
vzhledem k tomu, že opatřování lidských tkání a buněk provádějí osoby, které úspěšně dokončily vzdělávací program stanovený klinickým týmem specializujícím se na tkáně a buňky, které mají být opatřeny, nebo tkáňovým zařízením, které má oprávnění k opatřování, |
N. |
vzhledem k tomu, že odběr tkání a buněk ve prospěch jejich příjemců lze provádět pouze při splnění dvou podmínek: musí mít lékařský či vědecký a terapeutický cíl a veškerý odebraný materiál musí být darován bez nároku na finanční odměnu, |
O. |
vzhledem k tomu, že se odběr tkání a buněk musí řídit těmito zásadami: anonymita (vyjma případu odběru žijícímu člověku pro osobu blízkou), bezplatnost, souhlas, povinnost spravedlivého rozdělení odebraného materiálu mezi nemocné a ochrana zdraví dárců a příjemců, |
P. |
vzhledem k tomu, že odběr tkání a buněk lze provést pouze tehdy, pokud dal dárce před provedením odběru písemný, svobodný a informovaný souhlas, a že tento souhlas lze vzít kdykoli zpět a bez zvláštního požadavku na formu, |
Q. |
vzhledem k tomu, že užití tkání a buněk pro použití v lidském těle může znamenat riziko přenosu nemocí na příjemce; vzhledem k tomu, že toto riziko lze snížit pečlivým výběrem a posouzením potenciálního dárce před provedením odběru, a to na základě analýzy rizik a přínosů, kontrolou a sledováním každého darování a uplatněním postupů opatřování tkání a buněk, které jsou v souladu s předpisy a postupy stanovenými a aktualizovanými na základě nejlepších dostupných vědeckých poznatků, |
R. |
vzhledem k tomu, že darování některých tkání a buněk vytváří vážné riziko pro dárce; a vzhledem k tomu, že toto riziko je zvlášť vysoké při darování vajíčka vzhledem k hormonální léčbě, která je nezbytná pro přípravu darování, |
S. |
vzhledem k tomu, že Listina základních práv EU, která stanoví základní zásady EU a která je od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost právně závazná, zakazuje využívat lidské tělo a jeho části jako takové jako zdroj finančního prospěchu, |
T. |
vzhledem k tomu, že by bylo žádoucí, aby měly všechny členské státy závazná pravidla k prosazování této etické zásady, včetně prostředků trestního práva, |
U. |
vzhledem k tomu, že přesto zůstávají pochybnosti, zda je tato etická zásada slučitelná s určitými formami náhrady, která je v souvislosti s dárcovstvím poskytována, zvlášť pokud je poskytována příbuzným zemřelých dárců, |
V. |
vzhledem k tomu, že bezplatné darování není pouze etickou zásadou, ale že je rovněž nezbytné pro ochranu zdraví dárce a příjemce, neboť přítomnost velkých finančních částek v procesu darování může dárce vést k přijetí rizika a může zabránit v uvedení rizik v jeho anamnéze, |
W. |
vzhledem k tomu, že existuje velké množství důkazů, které ukazují, že alogenní transplantace pupečníkové krve je již u mnoha pacientů úspěšná; a vzhledem k tomu, že existují věrohodné informace o tom, že v některých případech může být autologní léčba pomocí těchto druhů buněk úspěšná, |
X. |
vzhledem k tomu, že ze zdrojů renomovaných médií vyplývá, že v oblasti tkání a buněk je zásada bezplatného dárcovství znovu a znovu porušována, |
Y. |
vzhledem k tomu, že možnost sledovat buňky a tkáně od dárce k příjemcům a naopak a dlouhodobé sledování žijících dárců a příjemců buněk a tkání jsou základním prvky řízení bezpečnosti a jakosti, |
1. |
vítá předložení druhé zprávy o dobrovolném a bezplatném dárcovství tkání a buněk, která poukazuje na to, že v členských státech je podnikána řada kroků s cílem zavést zásadu bezplatného dárcovství, ale také že je toho ještě mnoho, co zbývá udělat; |
2. |
se znepokojením konstatuje, že polovina členských států uvádí, že se často setkává s problémem nedostatku lidských tkání a buněk, zejména míchy, gamet a tkání, jako je rohovka a kůže; a že je tudíž potřeba přezkoumat politiky a platné právní předpisy, jež se ukáží jako nedostatečné pro řešení problému soběstačnosti v Evropské unii; |
Bezplatnost, souhlas a ochrana zdraví
3. |
zdůrazňuje, že dárcovství orgánů by mělo být dobrovolné, bez nároku na finanční odměnu a anonymní (vyjma případu odběru žijícímu člověku pro osobu blízkou) a mělo by se řídit ochrannými právními a etickými pravidly, která respektují nedotknutelnost osoby; |
4. |
vyzývá členské státy, aby přijaly opatření na ochranu žijících dárců a aby zaručily, že dárcovství bude anonymní (vyjma případu odběru žijícímu člověku pro osobu blízkou), dobrovolné, svobodné, podložené informovaným souhlasem a bezplatné; |
5. |
žádá Komisi, aby bedlivě sledovala vývoj v členských státech a aby pečlivě posoudila veškeré zprávy z občanské společnosti a ve sdělovacích prostředcích o porušování zásad bezplatného dárcovství a aby přijala patřičná opatření, případně zahájila řízení pro nesplnění povinnosti; |
6. |
domnívá se, že je nezbytné, aby všechny členské státy jasně definovaly podmínky, za nichž může být smí být poskytnuta spravedlivá a přiměřená finanční náhrada, a zohlednily přitom, že náhrada je striktně omezena na náhradu skutečných výdajů vzniklých v souvislosti s darováním tkání a buněk, jako jsou cestovní výdaje, ušlý výdělek či léčebné výlohy spojené s lékařským zákrokem a případnými vedlejšími účinky, což zakazuje jakékoli finanční pobídky a zabraňuje znevýhodnění pro potenciálního dárce; tato náhrada musí být transparentní a pravidelně kontrolovaná; |
7. |
vyzývá Komisi, aby předložila zprávu o stávajících vnitrostátních postupech a kritériích pro náhradu pro žijící dárce, zejména v případě darování vajíčka; |
8. |
vyzývá členské státy, aby zajistily, že veškeré formy náhrady poskytované dárcům budou v souladu s etickými principy; doporučuje, aby byla věnována zvláštní pozornost této otázce v případě, kdy náhrada není poskytována dárci, ale rodině dárce po jeho smrti; |
9. |
vyzývá členské státy k zajištění toho, aby žijící dárce vybírali kvalifikovaní a vyškolení odborníci na základě posouzení zdravotního stavu a anamnézy, včetně psychologického vyšetření založeného na analýze rizik a přínosů, je-li považováno za nezbytné; |
10. |
vyzývá členské státy, aby v oblasti odběrů tkání a buněk přijaly opatření na ochranu nezletilých osob a dospělých osob, kterým byl přidělen opatrovník; |
Anonymita, sledovatelnost, transparentnost a informace
11. |
zdůrazňuje, že zásada transparentnosti a zásada bezpečnosti jsou klíčové pro dosažení vysoké úrovně veřejné podpory dárcovství; vybízí členské státy, aby pracovaly na vytvoření transparentního systému dárcovství, který bude bezpečný pro dárce i příjemce; |
12. |
vyzývá všechny členské státy, aby stanovily pravidla pro zajištění sledovatelnosti tkání a buněk lidského původu od dárce k pacientovi a naopak a aby vytvořily systém regulace dovozu lidských tkání a buněk ze třetích zemí, který zajistí uplatňování srovnatelných norem jakosti a bezpečnosti; |
13. |
vyzývá členské státy, aby posílily své kampaně pro šíření informací a zlepšování povědomí veřejnosti týkající se dárcovství tkání a buněk a zajistily poskytování jasných, korektních, vědecky podložených a průkazných lékařských informací a údajů, které jí umožní činit informovaná rozhodnutí; zdůrazňuje, že dárci musí být zcela informováni o postupech použitých v tomto procesu a o jejich etických, psychologických, medicínských a společenských důsledcích; |
14. |
vyzývá členské státy, aby přijaly koordinovaná opatření k zamezení vzniku černého trhu s gametami na internetu, protože takový trh představuje riziko snížení kvality i bezpečnosti tkání a buněk a vyvolává právní, etické a zdravotnické problémy; |
Výměna osvědčených postupů a posilování evropské a mezinárodní spolupráce
15. |
vyzývá členské státy, aby zintenzívnily výměnu osvědčených postupů, zejména v oblasti dodávek tkání a buněk, zachování jakosti tkání a buněk při jejich přepravě, informovanosti o dárcovství a vzdělávání zdravotnického personálu; |
16. |
očekává, že všechny členské státy zřídí veřejné tkáňové a buněčné banky; |
17. |
požaduje evropské normy a požadavky pro soukromé tkáňové a buněčné banky; |
18. |
domnívá se, že v zájmu sledování etického imperativu zajištění dostatečných dodávek by měla Komise a členské státy zvážit možnost zavedení celoevropské databáze dárců a potenciálních příjemců, aby bylo s dodávkami nakládáno v obecném zájmu a aby bylo pokud možno zamezeno nedostatkům; |
19. |
domnívá se, že úloha dvoustranných dohod je mimořádně významná při podpoře zemí, které se potýkají s nedostatkem tkání a buněk nebo na vnitrostátní úrovni nemají žádné dárce s odpovídajícím profilem, a dále při zajišťování toho, aby mohl být pohyb informací o tkáních a buňkách mezi státy plynulejší; |
20. |
v evropském kontextu oceňuje zejména úlohu Evropského registru orgánů, tkání a buněk (Eurocet) v této oblasti, jehož role je zásadní v tom, že působí jako ústřední evropská databáze pro shromažďování údajů o dárcovství tkání a buněk a o transplantacích; vyzývá orgány členských států, aby posílily svoji spolupráci s registrem Eurocet s cílem dohodnout se na dalších společných normách v oblasti dárcovství buněk a tkání a umožnit tak zdravotníkům zdokonalit kompatibilitu buněk či tkání nabízených evropským občanům; |
21. |
vyzývá členské státy, aby prozkoumaly všechny možné příležitosti k širší mezinárodní spolupráci v této oblasti, zejména s ohledem na potenciální využití krvetvorných kmenových buněk; |
Pupečníková krev a kmenové buňky
22. |
uznává významné vědecké pokroky dosažené v oblasti pupečníkové krve, která představuje velmi nadějnou terapeutickou alternativu pro léčbu řady chorob, včetně dětských nemocí; |
23. |
poukazuje na to, že klinické pokusy využívající kmenové buňky pupečníkové krve při léčbě nehematologických poruch jsou v současnosti prováděny zejména mimo Evropskou unii; vyzývá proto Komisi a členské státy, aby přijaly vhodná opatření k vytvoření regulačního rámce, který podnítí větší dostupnost kmenových buněk pupečníkové krve; |
24. |
lituje, že kmenové buňky pupečníkové krve jsou v současné době uchovávány pouze v 1 % všech narození v EU; zdůrazňuje proto, že je důležité, aby matky při porodu darovaly pupečníkovou krev a tkáň bankám, jež přijmou společné provozní a etické normy, a přispěly tak k léčbě nemocí a dalšímu výzkumu v této oblasti; navíc zdůrazňuje, že sledovatelnost musí být jednou z podmínek požadovaných pro povolení těchto bank na vnitrostátní nebo evropské úrovni; zdůrazňuje, že přidělovací postup prostřednictvím těchto bank musí být spravedlivý, poctivý, nediskriminační a transparentní; |
25. |
poukazuje na to, že veřejné buněčné banky musí přijmout nezbytná opatření na ochranu důvěrnosti dat, aby se skloubil požadavek na sledovatelnost s potřebou chránit práva dárců, jako je právo na lékařské tajemství a soukromí; |
26. |
je toho názoru, že by se mělo dále rozvíjet dárcovství alogenní pupečníkové krve od nepříbuzných dárců – bez ohledu na to, zda jde o veřejnou nebo soukromou banku –, aby uchovávané štěpy pupečníkové krve byly zaregistrovány v celosvětové databázi dárců kostní dřeně databázi (BMDW) a byly k dispozici kterémukoli kompatibilnímu pacientovi, který je bude potřebovat; |
27. |
připomíná, že takové darování musí podléhat svobodnému, informovanému a písemnému souhlasu matky a že tento souhlas lze vzít kdykoli a bez zvláštního požadavku na formu zpět; |
28. |
vyzývá členské státy, aby zvyšovaly informovanost o existenci veřejných bank pupečníkové krve prostřednictvím informačních kampaní, které se mohou konat např. během kurzů pro nastávající matky, a navrhuje to v souladu s ustanovením Listiny základních práv Evropské unie; |
29. |
domnívá se, že muži a ženy by měli být informováni o všech stávajících možnostech v souvislosti s darováním pupečníkové krve při porodu, např.: veřejné nebo soukromé skladování, darování pro autologní nebo heterologní účely nebo pro výzkum; domnívá se, že by měly být poskytovány komplexní, objektivní a přesné informace výhodách a nevýhodách bank pupečníkové krve; |
30. |
vyzývá členské státy, aby zároveň zlepšily ochranu práva rodičů na informovaný souhlas a svobodnou volbu, pokud jde o postupy uchovávání kmenových buněk pupečníkové krve; |
31. |
navrhuje, aby členské státy zvážily přijetí a uplatňování provozních a etických norem pro veřejné a soukromé banky pupečníkové krve, které například potvrdí zásadu zákazu komercializace lidského těla a jeho částí a zajistí sledovatelnost; |
32. |
očekává, že členské státy zřídí alespoň jednu veřejnou banku pupečníkové krve; |
33. |
žádá, aby bylo aktualizováno stanovisko Evropské skupiny pro etiku ve vědě a nových technologiích (č. 19) o etických aspektech bank pupečníkové krve, vydaného v roce 2004, a to ve světle vývoje v oblasti uchovávání kmenových buněk pupečníkové krve a probíhajících klinických testů používání kmenových buněk pupečníkové krve; |
34. |
vybízí členské státy, aby zajistily územní síť porodnic oprávněných provádět tyto odběry s cílem zajistit dodávky pupečníkové krve ve všech oblastech s vysokou hustotou obyvatelstva; |
35. |
vyzývá, aby vnitrostátní orgány prováděly při stanovování a uskutečňování strategií vnitrostátních informačních kampaní pro rodiče konzultace se všemi bankami, které dodržují provozní normy EU pro shromažďování a uchovávání pupečníkové krve; |
36. |
požaduje evropské normy a požadavky pro soukromé banky kmenových buněk; |
37. |
konstatuje, že modely a možnosti spolupráce veřejného a soukromého sektoru již v některých členských státech existují a vybízí veřejné a soukromé banky pupečníkové krve, aby'úzce spolupracovaly s cílem zvýšit dostupnost vnitrostátních vzorků pupečníkové krve a tkání; vyzývá členské státy, aby řádně regulovaly veřejné i soukromé banky, aby byla zaručena co největší transparentnost a bezpečnost pupečníkové krve, a zdůrazňuje, že banky musí zajistit pracovních postupy, které jsou otevřené a spolehlivé ve sdílení informací, s cílem zajistit maximální přínos pro pacienta; |
38. |
upozorňuje na rozvoj neintrusivních postupů získávání kmenových buněk za použití odběru periferních krevních kmenových buněk (PBSC); |
39. |
je toho názoru, že členské státy by měly zvážit navýšení počtu dárců kostní dřeně a periferních kmenových buněk, aby rozšířily registry dárců kostní dřeně a ve spolupráci s národními registry ostatních zemí umožnily, aby kterýkoli pacient, který potřebuje transplantaci kmenových buněk, měl prostřednictvím BMDW co největší šanci, že nalezne kompatibilního dárce; |
40. |
vyzývá členské státy, aby vytvořily programy, které budou povzbuzovat členy etnických menšin k darování tkání a buněk veřejným bankám s cílem vyřešit nedostatky v úspěšném nalézání odpovídajících dárců v této skupině; |
41. |
zdůrazňuje, že je věcí členských států, zda povolí, zakážou či budou regulovat výzkum v oblasti lidských embryonálních kmenových buněk a oplodnění in vitro, ale že členské státy musí v tomto ohledu dodržovat předpisy stanovené směrnicí 2004/23/ES, včetně předpisů týkajících se kvality a bezpečnosti a předpisů týkajících se zásady bezplatného dárcovství; poukazuje na to, že Evropská unie omezila pravomoci v této oblasti a že je při uplatňování této pravomoci zapotřebí dodržovat zásady Listiny základních práv EU a zásady uplatňované v rozsudcích Soudního dvora Evropské unie; |
42. |
vyzývá Komisi, aby co nejdříve navrhla revizi směrnice 2004/23/ES, s cílem uvést ji do souladu se zásadami, jimiž se řídí dárcovství orgánů a jež jsou stanoveny ve směrnici 2010/45/EU, a zohlednila nový právní stav po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost a vědecký vývoj, praktické zkušenosti všech subjektů v tomto odvětví a doporučení předložená v této zprávě; |
43. |
žádá Komisi, aby rovněž navrhla revizi nařízení (ES) č. 1394/2007 s cílem zahrnout ustanovení, jež zaručí uplatňování zásady bezplatného darování, podobné tomu, které je uvedeno ve směrnici 2010/45/EU, a zohlednit problémy, které se vyskytly při uplatňování nařízení, zejména pro malé a střední podniky; |
*
* *
44. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Úř.věst. L 207, 6.8.2010, s. 14.
(2) Úř. věst. C 161 E, 31.5.2011, s. 65.
(3) Úř.věst. L 324,10.12.2007, s. 121.
(4) Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 48.
(5) Úř. věst. L 38, 9.2.2006, s. 40.
(6) Úř. věst. C 320 E, 15.12.2005, s. 251.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/38 |
Úterý, 11. září 2012
Úloha žen v ekologickém hospodářství
P7_TA(2012)0321
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o úloze žen v ekologickém hospodářství (2012/2035(INI))
2013/C 353 E/05
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 2 a čl. 3 odst. 3 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii (SEU) a na článek 8 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), |
— |
s ohledem na článek 23 Listiny základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. června 2011 s názvem „Rio+20: Na cestě k zelené ekonomice a lepší správě“ (COM(2011)0363), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 8. března 2011 s názvem „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050“ (COM(2011)0112), |
— |
s ohledem na pracovní program Komise ze dne 11. února 2011 s názvem „Pokrok v oblasti rovnosti žen a mužů – Výroční zpráva za rok 2010“ (SEC(2011)0193), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 21. září 2010 s názvem „Strategie rovnosti žen a mužů 2010–2015“ (COM(2010)0491), |
— |
s ohledem na čtvrtou světovou konferenci o ženách, která se konala v září 1995 v Pekingu, na deklaraci a akční platformu přijaté v Pekingu a na následné závěrečné dokumenty přijaté dne 9. června 2000, 11. března 2005 a 2. března 2010 při příležitosti mimořádných zasedání OSN Peking+5, Peking+10 a Peking +15, které se týkají dalších opatření a iniciativ pro provádění Pekingské deklarace a akční platformy, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN ze dne 18. prosince 1979 o odstranění všech forem diskriminace žen (CEDAW), |
— |
s ohledem na zprávu Evropského institutu pro rovnost žen a mužů z roku 2012 s názvem „Přezkoumání provádění oblasti K Pekingské akční platformy v EU: Ženy a životní prostředí se zvláštním zaměřením na rovnost pohlaví a změnu klimatu“ (Review of the Implementation in the EU of Area K of the Beijing Platform for Action: Women and the Environment Gender Equality and Climate Change), |
— |
s ohledem na zprávu, kterou společně vydaly Program OSN pro životní prostředí (UNEP), Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD) a Kancelář vysokého představitele OSN pro nejméně rozvinuté státy, vnitrozemské rozvíjející se státy a malé ostrovní rozvíjející se státy (UN-OHRLLS) s názvem „Proč je ekologické hospodářství důležité pro nejméně rozvinuté státy“ (Why a Green Economy Matters for the Least Developed Countries)“ (1), jež byla vypracována pro čtvrtou konferenci OSN o nejméně rozvinutých státech konanou v květnu 2011, |
— |
s ohledem na zprávu Programu OSN pro životní prostředí ze září 2008 s názvem „Ekologická pracovní místa: důstojná práce v trvale udržitelném nízkouhlíkovém světě (Green Jobs: Towards Decent Work in a Sustainable, Low-Carbon World)“ (2), |
— |
s ohledem na zprávu orgánu OSN pro rovnost pohlaví a posílení postavení žen (OSN Ženy) ze dne 1. listopadu 2011 s názvem „Důležitost rovnosti pohlaví a posílení postavení žen v oblasti trvale udržitelného rozvoje (The Centrality of Gender Equality and the Empowerment of Women for Sustainable Development)“ (3), vypracovanou k předpokládanému závěrečnému dokumentu z konference OSN o trvale udržitelném rozvoji (Rio+20), která se bude konat v roce 2012, |
— |
s ohledem na shrnutí stanoviska hlavního uskupení žen ze dne 1. listopadu 2011 v souvislosti s konferencí Rio+20 (4), |
— |
s ohledem na stanovisko hlavního uskupení žen z března 2011 v rámci přípravy na konferenci OSN o trvale udržitelném rozvoji, která se bude konat v roce 2012, s názvem „Genderové hledisko v oblasti ekologického hospodářství (A Gender Perspective on the Green Economy)“ (5), |
— |
s ohledem na uveřejnění oficiální zprávy vlády (Stockholm, Švédsko) z roku 2005 s názvem Auta, steaky, obydlí: trvale udržitelné náklady – inteligentnější model spotřeby (Bilen, Biffen, Bostaden: Hållbara laster – smartare konsumtion) (6), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 20. dubna 2012 o ženách a změně klimatu (7), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2012 o ženách v politickém rozhodovacím procesu – kvalita a rovnost (8), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2012 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2011 (9), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 29. září 2011 o vypracování společného postoje EU před zahájením konference Organizace Spojených národů o trvale udržitelném rozvoji (Rio+20) (10), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 7. září 2010 o rozvíjení potenciálu k tvorbě pracovních příležitostí v novém udržitelném hospodářství (11), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. června 2010 o genderových aspektech poklesu hospodářství a finanční krize (12), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A7-0235/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že ekologické hospodářství lze vymezit jako trvale udržitelné hospodářství, čímž se rozumí sociální a ekologická udržitelnost; vzhledem k tomu,že sociální udržitelnost znamená společenský řád založený na rovnosti a sociální spravedlnosti bez ohledu na pohlaví, etnický původ, barvu pleti, náboženské vyznání, sexuální orientaci, zdravotní postižení či politické smýšlení; |
B. |
vzhledem k tomu, že změna klimatu a ztráta biologické rozmanitosti ohrožují životní podmínky žen a mužů, jejich blahobyt a prosperitu; zachování ekosystémů tedy představuje základní pilíř zeleného hospodářství; současná generace nemůže nechat řešení současných environmentálních problému na příštích generacích; vzhledem k tomu, že ekologická udržitelnost zahrnuje užívání, zachování a posílení zdrojů společenství, aby byly zachovány pro život nezbytné ekologické procesy, a bylo tak možné nyní i do budoucna zvýšit celkovou kvalitu života; |
C. |
vzhledem k tomu, že kvůli své genderové roli nemají ženy vliv na životní prostředí ve stejné míře jako muži a vzhledem k tomu, že v mnoha zemích je přístup žen ke zdrojům a možnostem, jak tuto situaci zvládnout a přizpůsobit se jí, z důvodu strukturálních norem a diskriminace omezený; |
D. |
vzhledem k tomu, že politika související se životním prostředím má přímý vliv na zdraví a socioekonomickou situaci osob, a vzhledem k tomu, že nerovnost mezi pohlavími společně s nedostatečným zohledněním rozdílné hospodářské a sociální situace a potřeb žen znamená, že na ženy má nepoměrně větší dopad zhoršování kvality životního prostředí a nedostatečné politiky v této oblasti; |
E. |
vzhledem k tomu, že některé členské státy stále podceňují a přehlížejí úlohu žen v ekologickém hospodářství, což vede v mnoha směrech k diskriminaci týkající se ztráty výhod, jako je sociální ochrana, zdravotní pojištění, právo na odpovídající platy a důchody; |
F. |
vzhledem k tomu, že důsledky změny klimatu a narušení ekosystému nejvíce postihnou nejchudší osoby, z nichž ženy podle odhadů tvoří až 70 %; |
G. |
vzhledem k tomu, že je nevyhnutelný přechod na ekologické hospodářství s cílem snížit zatížení životního prostředí, zvýšit sociální spravedlnost a vytvořit společnost, ve které mají ženy a muži stejná práva a příležitosti; |
H. |
vzhledem k tomu, že přechodem k ekologickému hospodářství často pro ženy vyvstávají určité problémy týkající se jejich zapojení do trhu s ekologickými pracovními místy, protože ženy často nemají dostatečné technologické školení nutné pro práci na odborných pozicích v ekologickém hospodářství; |
I. |
vzhledem k tomu, že ženy jsou jednoznačně nedostatečně zastoupeny jak v rámci jednání o životním prostředí a rozpočtu, tak při přijímání rozhodnutí o přechodu na ekologické hospodářství; |
J. |
vzhledem k tomu, že vzorce chování spotřebitelů a modely jejich životního stylu mají značný vliv na životní prostředí a klima; rozmanitost vzorců chování spotřebitelů, například pokud jde o potraviny a dopravu, jsou z dlouhodobého hlediska neudržitelné, zejména pokud bereme v úvahu skutečnost, že všechny ženy a všichni muži na Zemi mají právo žít v dobrých životních podmínkách; |
K. |
vzhledem k tomu, že vzorce spotřebitelského chování žen a mužů se liší; ženy mají v porovnání s muži menší spotřebu, a to bez ohledu na jejich sociálně-ekonomickou situaci, přitom však volbou určitých modelů spotřeby, jako je například jíst méně masa, méně jezdit automobilem či účinněji využívat energii, projevují větší odhodlání podniknout kroky s cílem zachovat životní prostředí; |
L. |
vzhledem k tomu, že v důsledku současné struktury rozdělení moci podle pohlaví ženy nemají stejnou moc a přístup k dopravnímu systému jako muži; vzhledem k tomu, že v zájmu zlepšení dopravních možností pro ženy je nutné zavést efektivnější způsoby veřejné dopravy, vybudovat více cest pro chodce a cyklistických stezek a rovněž zkrátit vzdálenosti k poskytovaným službám, rozvíjet a zlepšovat znalosti a inovace týkající se dopravy šetrné k životnímu prostředí; |
M. |
vzhledem k tomu, že ženy jsou značně zranitelné vůči dopadům rizik spojených se životním prostředím a se změnou klimatu, neboť mají nižší socioekonomické postavení než muži, vykonávají ve větší míře povinnosti v domácnosti, které jsou nerovnoměrně rozděleny, a jsou vystaveny riziku násilí v případě konfliktů, které vznikají či jsou vystupňovány z důvodu nedostatečných přírodních zdrojů; |
N. |
vzhledem k tomu, že ženy se musejí v plné míře spolupodílet na vytváření a provádění ekologického hospodářství, jakož i přijímat rozhodnutí v této oblasti; zkušenosti s jejich podílením se na různých opatřeních jsou dobré a jejich účast přináší výsledky, jako je například lepší řízení katastrof, zvýšení biologické rozmanitosti, zvýšení potravinové bezpečnosti, zabránění dezertifikaci a ochrana lesů; |
O. |
vzhledem k tomu, že není k dispozici dostatek komplexních srovnávacích údajů týkajících se dopadu ekologického hospodářství na trh práce; |
Obecné informace
1. |
zdůrazňuje potřebu přeorientovat společnost na ekologické hospodářství, kde ekologické hledisko úzce souvisí se sociální udržitelností, jako je větší rovnost a sociální spravedlnost; |
2. |
konstatuje, že mezi zvláště důležité prvky ekologického hospodářství patří ekosystém, spotřeba, potraviny, růst, doprava, energetika a oblast dobrých životních podmínek; |
3. |
vyjadřuje politování nad tím, že sdělení Komise orgánům a výborům EU s názvem Rio+20: Na cestě k zelené ekonomice a lepší správě zcela opomíjí genderové hledisko; |
4. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby při plánování, provádění a posuzování strategií, programů a rozpočtových projektů v oblasti životního prostředí a klimatu shromáždily údaje rozčleněné podle věku a pohlaví; bez statistických údajů je těžší prosadit důležitá opatření na zvýšení rovnosti; |
5. |
vyjadřuje politování nad tím, že do politik a programů udržitelného rozvoje není dostatečně začleněna problematika a genderové hledisko; připomíná, že pokud politiky v oblasti životního prostředí nezačleňují genderové hledisko, zvyšuje se tím nerovnost mezi pohlavími; vyzývá Komisi a členské státy, aby na mezinárodní, vnitrostátní i regionální úrovni zavedly mechanismus systematického přihlížení k rovnosti mezi pohlavími pro posouzení politik v oblasti životního prostředí; |
6. |
vyzývá Komisi, aby podnítila výzkum v oblasti genderového hlediska a ekologického hospodářství a také v oblasti zapojení žen do rozvoje ekologických inovací, služeb a produktů; |
7. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby podpořily a propagovaly výzkum a studie věnované konkrétně tomu, jaký vliv bude mít přechod k zelenému hospodářství na ženy a muže v různých odvětvích a jaká je úloha žen při podpoře tohoto přechodu; vyzývá Komisi a členské státy, aby genderové hledisko začlenily do studií o ochraně životního prostředí a o hodnocení dopadu na životní prostředí; |
8. |
uznává, že je naléhavě třeba dohodnout se na společné definici ekologického hospodářství na základě pilířů sociální i ekologické udržitelnosti na mezinárodní úrovni; zdůrazňuje, že při stanovování účelu a cílů zeleného hospodářství musí hrát významnou úlohu občanské společnosti, především sociální hnutí, organizace pro životní prostředí a organizace pro lidská práva; |
9. |
žádá Komisi, aby systematicky začleňovala hledisko rovnosti mezi pohlavími do definic, provádění i sledování politik v oblasti životního prostředí na všech úrovních, včetně místního a regionálního rozvoje a výzkumných činností; žádá Komisi, aby využívala a podporovala propagaci systematického přihlížení k rovnosti mezi pohlavími jako nástroje řádné správy; |
10. |
žádá Komisi, aby rovnost mezi pohlavími prosazovala jako klíčové téma při vytváření budoucích nařízení a programů pro strukturální fondy EU (Evropský sociální fond – ESF), Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR)) a pro Společnou zemědělskou politiku a při jednání o nich, především v rámci opatření týkajících se přechodu k ekologickému hospodářství; |
11. |
konstatuje, že je možné používat obnovitelnou energii ve vzdálených a izolovaných oblastech bez elektřiny, což přispívá k výrobě energie, která nezpůsobuje znečištění; vyzývá proto členské státy, aby vytvořily nástroje na využívání obnovitelné energie a energie šetrné k životnímu prostředí a využily k tomu Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) a Evropského sociálního fondu (ESF); dále podporuje více inovací a větší zapojení žen i mužů například v oblasti rozvoje energie, staveb a energie, které jsou obnovitelné a šetrné k životnímu prostředí; |
12. |
vyzývá Komisi, aby prostřednictvím informačních kampaní zvyšovala informovanost o důležitosti přechodu na ekologické hospodářství a o pozitivních dopadech politik v oblasti životního prostředí, které zohledňují genderové aspekty; |
Trvale udržitelná spotřeba
13. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby začlenily cíl rovnosti do všech oblastí politiky, které souvisí se životním prostředím, a zavedly ho na všech úrovních hospodářského rozhodování; tyto cíle je třeba prosazovat po dohodě s občanskou společností; |
14. |
naléhavě žádá Komisi a členské státy, aby začaly používat nový ukazatel růstu zohledňující sociální otázky a otázky klimatu, který zahrnuje nehospodářská hlediska týkající se dobrých životních podmínek a je primárně zaměřen na problematiku udržitelného rozvoje, jako je rovnost mezi pohlavími, omezení chudoby a snížení emisí skleníkových plynů; |
15. |
konstatuje, že opatření na splnění oprávněných požadavků osob, týkající se bydlení, potravin, energie a pracovních příležitostí, je zapotřebí uskutečňovat tak, aby se zachoval ekosystém a omezila se změna klimatu a aby byly přírodní zdroje využívány způsobem, který je v souladu s lidskými právy a vede k větší rovnosti a přidělování na základě zásad environmentální spravedlnosti; |
16. |
zdůrazňuje, že je důležité dětem a vnoučatům zabezpečit dobré životní podmínky, a proto je nevyhnutelné, aby hospodářský rozvoj vyhovoval současným požadavkům a zároveň neohrozil potřeby příštích generací; |
17. |
zdůrazňuje, že HDP je ukazatelem produkce, nikoli environmentální udržitelnosti, účinného využívání zdrojů, sociálního začleňování či všeobecného rozvoje společnosti; požaduje, aby byly předloženy nové, jasné a měřitelné ukazatele, které zohledňují změnu klimatu, biologickou rozmanitost, účinné využívání zdrojů a sociální spravedlnost; |
18. |
vyzývá členské státy, aby přijaly fiskální opatření, která povedou k ekologickému hospodářství, a to zčásti stanovením ceny za dopad na životní prostředí a zčásti investováním do podpory ekologických inovací a trvale udržitelného systému infrastruktury; |
19. |
domnívá se, že veřejné prostředky EU by se měly v mnohem větší míře použít na udržitelné veřejné statky; |
20. |
žádá, aby byly stanoveny podmínky, například aby poskytování dotací EU bylo vyhrazeno pro činnosti ve prospěch životního prostředí a sociální udržitelnosti; |
Trvale udržitelná doprava
21. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby vytvořily trvale udržitelné dopravní systémy, které berou stejný ohled na potřeby žen a mužů, pokud jde o dopravu, a které mají zároveň malý dopad na životní prostředí; |
22. |
žádá Komisi, aby financování výzkumu, jež je nezbytnou pákou, zaměřila na projekty v oblasti inovativní a udržitelné dopravy; |
23. |
vyzývá členské státy, aby omezily dopad odvětví dopravy na životní prostředí a oblast energetiky a zároveň podpořily rovnost prostřednictvím opatření na zvýšení přístupu k informačním technologiím a opatření v oblasti územního plánování s cílem zefektivnit dopravu; |
24. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby v dopravě zavedly hierarchii, jež bude jasně určovat, které druhy dopravy se mají v zájmu dosažení všeobecných cílů v oblasti životního prostředí a dopravy upřednostnit; |
25. |
žádá, aby byly před vypracováním jakékoli hierarchie prostředků dopravy shromážděny statistické údaje, aby byl změřen vliv soukromých prostředků i prostředků veřejné dopravy na životní prostředí s přihlédnutím k odlišnostem jednotlivých místních situací, a žádá úřady veřejné správy, aby šly v tomto směru příkladem; |
26. |
žádá členské státy, aby do kontrol veřejných financí, které provádí auditní orgány, začlenily, jaký vliv má využívání dopravy ze strany příslušných kontrolních orgánů; |
27. |
žádá, aby členské státy podporovaly práci na dálku prostřednictvím sociálních a finančních pobídek a stanovením ochranného legislativního rámce pro zaměstnance; |
28. |
vyzývá členské státy, aby značně posilnily místní veřejnou dopravu zvýšením kvality a kvantity služeb veřejné dopravy, zlepšením bezpečnosti, pohodlí a fyzické přístupnosti dopravních prostředků a zařízení a zřízením integrovaných a doplňkových dopravních systémů i v menších městech a venkovských oblastech, a tím zlepšit možnosti žen, postižených osob a starších občanů přemisťovat se, čímž by došlo k většímu sociálnímu začlenění a zlepšení jejich životních podmínek; |
29. |
zdůrazňuje, že při investování do trvale udržitelného systému dopravy je nevyhnutelné vzít v úvahu to, že ženy a muži vnímají veřejné prostředí rozdílně a jejich vnímání se zakládá na odlišných posouzeních rizika, což znamená, že bezpečné prostředí musí být v této oblasti prioritou, a to pro ženy i pro muže; |
Oblast dobrých životních podmínek a ekologická pracovní místa
30. |
shledává, že ekologická pracovní místa, například v zemědělství, energetice, dopravě, výzkumu, technologiích, IT, stavebnictví a v odpadovém hospodářství, mají pro ekologické hospodářství velký význam; |
31. |
vyzývá členské státy, aby podporovaly podnikání žen v oblasti ekologického hospodářství, aby se jim k němu usnadnil přístup prostřednictvím šíření informací a pořádáním přípravných seminářů a díky opatřením na dosažení rovnováhy mezi soukromým a pracovním životem; vyzývá členské státy, aby podporovaly podnikání žen v oblasti ekologického hospodářství, rozvoje ochrany životního prostředí a technologií šetrných k životnímu prostředí, například v odvětvích jako je obnovitelná energie, zemědělství a cestovního ruch a v rozvíjení ekologických inovací, zejména v odvětví služeb; poznamenává, že obnovitelná energie může vést k vytvoření nových pracovních příležitostí pro ženy podnikatelky v oblastech s obzvlášť vysokou úrovní nezaměstnanosti žen; |
32. |
žádá členské státy, aby ženám zajistily vhodné pracovní podmínky a poskytly jim přístup k důstojným standardům zdravotnických služeb, vzdělávání a bydlení a aby výrazně přispěly k sociálnímu dialogu s cílem podpořit přechod k novým ekologickým pracovním místům; |
33. |
poznamenává, že udržitelné hospodářství znamená „zelenou pro všechny“, tedy vznik důstojných pracovních míst a udržitelných společenství a možnost spravedlivějšího rozdělení bohatství; |
34. |
konstatuje, že v rámci ekologického hospodářství nejsou důležitá jen ekologická pracovní místa, ale všechna pracovní místa, která mají byť jen malý negativní vliv na životní prostředí; konstatuje, že taková pracovní místa se nacházejí v soukromém sektoru služeb, ale i v odvětví sociálních služeb, jako je například školství a sociální péče; |
35. |
vyzývá členské státy, aby ženám zabezpečily rovnou účast na politickém rozhodování, v orgánech a institucích volených vládou, které se zabývají definováním, plánováním a prováděním politik v oblasti životního prostředí, energetiky a ekologickými pracovními místy, a aby bylo začleněno hledisko pohlaví; vyzývá členské státy, aby v oblasti ekologických pracovních míst jmenovaly větší počet žen na vedoucí pozice a do správních rad; zdůrazňuje, že pokud to není možné dobrovolnou cestou, je nevyhnutelné přijmou cílená opatření na posílení rovnosti a demokracie, jako je například zavedení kvót či jiných metod; |
36. |
poukazuje na to, že ekologická přeměna hospodářství a přechod na nízkouhlíkové hospodářství vytvoří obrovskou poptávku po kvalifikovaných pracovnících; odkazuje na skutečnost, že ženy jsou nedostatečně zastoupeny na pracovních pozicích v odvětví obnovitelné energie, zejména na vědeckých a vysoce technických pozicích; zdůrazňuje proto, že je zvláště důležité, aby členské státy vypracovaly akční plány s cílem podpořit ženy, aby si více vybíraly vzdělání v oborech, jako je inženýrství, přírodní vědy, IT a další obory vyspělé technologie, kde bude v budoucnu velký počet ekologických pracovních míst; |
37. |
vyzývá členské státy, aby uplatňovaly a rozvíjely metody podněcování žen k tomu, aby se rozhodovaly vzdělávat se a pracovat v odvětví životního prostředí, dopravy a energetiky, a tvrdě tak bojovaly proti stereotypnímu vyhrazování pracovních míst v oblasti vědy mužům; |
38. |
konstatuje, že je třeba podpořit a podnítit přístup žen k mikroúvěrům pro malé podniky; |
39. |
vyzývá členské státy, aby uplatňovaly a rozvíjely metody podněcování mužů k tomu, aby se rozhodovali vzdělávat se a pracovat v odvětví, která mají malý negativní vliv na životní prostředí v oblasti sociálních služeb; |
40. |
vyzývá členské státy, aby prostřednictvím programů Evropské unie, jako Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) a Evropský sociální fond (ESF), vyvinuly kurzy odborné přípravy, jejichž cílem bude usnadnit ženám přístup k novým ekologickým pracovním místům vznikajícím technologiím s nízkým dopadem na životní prostředí, a to v soukromém i veřejném sektoru; naléhavě vyzývá Radu, Komisi a členské státy, aby zajistily větší účast pracujících žen ve školicích programech a projektech zaměřených na přechod k ekologickému hospodářství, např. v odvětví obnovitelné energie či na vědeckých a vysoce technických pozicích, a aby se zaměřila to, aby žena díky vzdělávání a odborné přípravě získaly nezbytné schopnosti a kvalifikaci a mohly rovným způsobem konkurovat mužům v zaměstnání a v osobním profesním růstu; konstatuje, že muži mají snadnější přístup k pokročilejším zemědělským výrobním prostředkům a obchodním technologiím, které jsou nutné pro získání vysoce kvalifikovaných pozic v ekologickém hospodářství; |
41. |
konstatuje, že aby se ženy mohly podílet na ekologickém hospodářství za stejných podmínek jako muži, je potřeba vybudovat zařízení péče o děti a domovy důchodců, ženy i muži musí mít příležitost sladit pracovní a soukromý život a musí být zajištěna práva týkající se sexuálního a reprodukčního zdraví; poukazuje na to, že politiky a nařízení by se měly zaměřit na podporu sociální bezpečnosti, plánování rodiny a péče o děti, jelikož ženy budou moci přispět svými odbornými znalostmi a rovným dílem se tak podílet na rozvoji ekologického hospodářství, pouze pokud společnost tyto požadavky zajistí; |
42. |
zdůrazňuje, že ekologizace hospodářství se začala považovat za prostředek podpory hospodářského rozvoje, především v situaci hospodářské krize a strategie EU 2020; vyzývá Komisi a členské státy, aby podporovaly snahy o ekologické hospodářství pobídkami investic do ekologických inovací a programů, které podporují ekologické inovace a ekologická pracovní místa a zaměřují se na ty, kteří je nejvíce potřebují; trvá na tom, že hledisko pohlaví je zásadní, aby nedocházelo k nerovnostem mezi muži a ženami; |
43. |
žádá Komisi a členské státy, aby shromáždily a zanalyzovaly údaje rozčleněné podle pohlaví týkající se rozdělení finančních zdrojů ve vztahu k odvětvím rozděleným podle pohlaví a k ekologickým inovacím a aby vypracovaly ukazatele na zjištění, jaké různé dopady může mít ekologické hospodářství na územní a sociální soudržnost; žádá Komisi a členské státy, aby vypracovaly strategickou orientaci a soubor nástrojů, aby bylo možné účinně reagovat na možné změny v úrovni zaměstnanosti a struktuře trhu práce; |
Udržitelná politika v mezinárodních vztazích
44. |
očekává, že přechod na širší a udržitelnější hospodářské ukazatele dokonce i v rozvojové politice bude vést k většímu zaměření se na sociální a environmentální cíle v rozvojových zemích a že specifické politiky a nařízení zajistí majetková práva žen a kontrolu přírodních zdrojů; zdůrazňuje potřebu podporovat přístup žen k těmto službám a novým technologiím, jež jsou nutné pro řízení a provoz mechanismů výroby energií, vody, podniků a zemědělské výroby; zdůrazňuje, že je třeba, aby se ženy více zapojily do vedoucích pozic podniků a organizací; |
45. |
žádá Komisi, aby plně uznala a řešila nejrůznější dopady zhoršování životního prostředí na vznik nerovností, především mezi ženami a muži, a aby při přípravě návrhů nových politik v oblasti změny klimatu a udržitelnosti životního prostředí zajistila prosazování rovných práv pro ženy; |
46. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby předložily ukazatele s cílem posoudit důsledky projektů a programů z genderového hlediska a současně v zájmu dosažení ekologického hospodářství prosazovaly hledisko pohlaví a hledisko rovnosti v environmentálních strategiích; |
47. |
vyzývá Komisi, aby vzala v úvahu zejména skutečnost, že přístup k čisté vodě je pro ženy a dívky v mnohých zemích světa velmi důležitý, protože jsou to právě ony, kdo je velmi často zodpovědný za zásobování domova čistou vodou; zdůrazňuje, že je rovněž důležité využívat poznatky původního ženského obyvatelstva o místních ekosystémech; |
48. |
žádá Komisi, aby věnovala zvláštní pozornost skutečnosti, že příležitosti žen budovat kariéru v ekologickém hospodářství v mnoha zemích stále značně omezuje sociální podmiňování a patriarchální modely a že ženy nezískávají přístup k informacím, odborné přípravě a technologiím, jež jsou pro přístup do tohoto odvětví nezbytné; |
49. |
vyzývá Komisi, aby věnovala pozornost především skutečnosti, že miliardy osob jsou naprosto závislé na biomase jako na zdroji energie; děti a ženy trpí zdravotními problémy, neboť biomasu sbírají, zpracovávají či používají; zdůrazňuje, že jsou proto nutné investice do účinnějších a obnovitelných zdrojů energie; |
50. |
požaduje, aby byl důkladně posouzen dopad multilaterálních a bilaterálních obchodních dohod projednávaných mezi EU a třetími zeměmi z hlediska klimatu, rovnosti mezi pohlavími a udržitelnosti, a vyzývá Komisi, aby jasně podpořila řešení problematiky změny klimatu jakožto součásti pomoci v oblasti obchodu a jiných druhů příslušné rozvojové pomoci; |
51. |
vyzývá Komisi, aby vypracovala program na přenos moderních technologií a poznatků, které mohou rozvojovým zemím a regionům pomoci přizpůsobit se změnám životního prostředí; |
52. |
zdůrazňuje, že při vytváření strategií boje proti změně klimatu je třeba se zaměřit na genderové nerovnosti v oblasti přístupu k prostředkům, jako jsou například mikroúvěry, úvěry, informace a technologie; |
*
* *
53. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě a Komisi a vládám členských států. |
(1) http://unctad.org/en/Docs/unep_unctad_un-ohrlls_en.pdf.
(2) http://www.unep.org/labour_environment/features/greenjobs-report.asp.
(3) http://www.unwomen.org/wp-content/uploads/2011/11/Rio+20-UN-Women-Contribution-to-the-Outcome-Document.pdf.
(4) http://www.womenrio20.org/Women’s_MG_Rio+20_Summary.pdf.
(5) http://www.wecf.eu/download/2011/March/greeneconomyMARCH6docx.pdf.
(6) http://www.regeringen.se/content/1/c6/04/59/80/4edc363a.pdf.
(7) Přijaté texty, P7_TA(2012)0145.
(8) Přijaté texty, P7_TA(2012)0070.
(9) Přijaté texty, P7_TA(2012)0069.
(10) Přijaté texty, P7_TA(2011)0430.
(11) Úř. věst. C 308 E, 20.10.2011, s. 6.
(12) Úř. věst. C 236 E, 12.8.2011, s. 79.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/47 |
Úterý, 11. září 2012
Pracovní podmínky žen v odvětví služeb
P7_TA(2012)0322
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o pracovních podmínkách žen v odvětví služeb (2012/2046(INI))
2013/C 353 E/06
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 2 a čl. 3 odst. 3 druhý pododstavec Smlouvy o Evropské unii a na článek 8, článek 153 odst. 1 písm. i) a článek 157 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 23 Listiny základních práv Evropské unie, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 18. dubna 2012 nazvané „Na cestě k hospodářské obnově vedoucí k intenzivnímu růstu pracovních míst“ (COM(2012)0173) a jeho průvodní dokument o využití potenciálu osobních služeb a služeb pro domácnost v oblasti zaměstnanosti (SWD(2012)0095), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 6. října 2011 o programu Evropské unie pro sociální změny a inovace (COM(2011)0609), který předložila Komise, |
— |
s ohledem na Evropský pakt pro rovnost žen a mužů (2011–2020) přijatý Evropskou radou v březnu 2011 (1), |
— |
s ohledem na zprávu Komise za rok 2011 nazvanou „Pokrok v oblasti rovnosti žen a mužů v roce 2010“ (SEC(2011)0193), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 21. září 2010 nazvané „Strategie pro rovnost žen a mužů 2010–2015“ (COM(2010)0491), |
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady o hlavních směrech politiky zaměstnanosti členských států – část II integrovaných hlavních směrů strategie Evropa 2020 (COM(2010)0193), |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 8. června 2009 o flexikuritě v době krize, |
— |
s ohledem na směrnici 2006/123/ES ze dne 12. prosince 2006 o službách na vnitřním trhu (2), |
— |
s ohledem na směrnici 2006/54/ES ze dne 5. července 2006 o zavedení zásady rovných příležitostí a rovného zacházení pro muže a ženy v oblasti zaměstnání a povolání (přepracované znění) (3), |
— |
s ohledem na směrnici Rady 2004/113/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se zavádí zásada rovného zacházení s muži a ženami v přístupu ke zboží a službám a jejich poskytování (4); |
— |
s ohledem na zprávu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek z roku 2008 nazvanou „Práce v Evropě: rozdíly mezi ženami a muži“, |
— |
s ohledem na zprávu Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek z roku 2007 nazvanou Pracovní podmínky v Evropské unii: postavení mužů a žen“, |
— |
s ohledem na Úmluvu OSN o odstranění všech forem diskriminace žen ze dne 18. prosince 1979, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 13. března 2012 o rovnosti žen a mužů v Evropské unii – 2011 (5), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 8. března 2011 o podobě ženské chudoby v Evropské unii (6), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 19. října 2010 o ženách zaměstnaných za nejistých pracovních podmínek (7), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A7-0246/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že mnohé země procházejí procesem terciarizace hospodářství, což znamená, že většina pracovních míst je vytvářena v sektoru služeb, který má také největší podíl na HDP země a představuje více než 70 % hospodářské činnosti v Evropské unii, přičemž jeho podíl na celkové zaměstnanosti dosahuje podobných hodnot a dále roste; vzhledem k tomu, že v roce 2010 představoval sektor služeb v EU průměrně téměř 70 % celkové zaměstnanosti, zatímco průmysl se na zaměstnanosti podílel 25,4 % a zemědělství 5,2 %; |
B. |
vzhledem k tomu, že v současné době devět z deseti pracovních míst vzniká v sektoru služeb a studie ukazují, že další prohlubování jednotného trhu služeb může pomoci uvolnit značný potenciál zaměstnanosti, tedy vytvořit pracovní místa, která EU v současném krizovém období nutně potřebuje; |
C. |
vzhledem k tomu, že míra zaměstnanosti žen činí 62,1 % ve srovnání se 75,1 % u mužů, což znamená, že hlavní cíl strategie Evropa 2020, kterým je dosažení 75 % míry zaměstnanosti do roku 2020, lze splnit pouze tehdy, bude-li mít více žen přístup na pracovní trh; |
D. |
vzhledem k tomu, že většina žen je zaměstnána v sektoru služeb, a vzhledem k tomu, že v EU představovala tato skupina žen v roce 2010 průměrně 83,1 %, zatímco u ekonomicky aktivních mužů to bylo průměrně 58,1 %; |
E. |
vzhledem k tomu, že ženy jsou na pracovním trhu v zaměstnáních s pružnou pracovní dobou a na zkrácený úvazek obvykle zastoupeny v mnohem větší míře než muži, a to i z toho důvodu, že v naší společnosti existují genderové stereotypy, které zobrazují primární odpovědnost ženy v podobě péče o rodinu, a proto jsou ženy oproti mužům považovány za vhodnější pro výkon dočasné či příležitostné práce, práce na zkrácený úvazek a práce z domova; vzhledem k tomu, že pružná úprava pracovní doby, včetně práce na dálku, práce na zkrácený úvazek či práce z domova, je i nadále do značné míry považována za „ženský“ způsob organizace pracovní doby; |
F. |
vzhledem k tomu, že pružné pracovní smlouvy – pružná pracovní doba, smlouvy na částečný úvazek a krátkodobé smlouvy – mohou, pokud jsou volitelné, pomoci mužům i ženám v roli pečovatele kombinovat práci s péčí; vzhledem k tomu, že ženy více využívají pružnou pracovní dobu a zaměstnání na zkrácený úvazek, aby skloubily povinnosti profesního a rodinného života, a to i přesto, že mezi pracovníky na zkrácený a na plný úvazek existují rozdíly v odměňování, pokud jde o hodinovou sazbu, a vzhledem k tomu, že ženy častěji přerušují kariéru a pracují méně hodin než muži, což může ovlivnit rozvoj jejich kariéry a perspektivu sociálního postupu a tím se promítá i do méně placené kariéry; |
G. |
vzhledem k tomu, že pracovní nejistota je na pracovním trhu Evropské unie trvalým jevem, a že na ženy tato nejistota dopadá více, že jsou diskriminovány, co se týče odměňování, a častěji pracují na zkrácený pracovní úvazek, a jsou proto i méně placeny než muži, požívají nižší sociální ochrany, mají omezenější možnosti, co se týče kariérního postupu, a menší šanci na hospodářskou nezávislost, což podporuje jejich návrat do soukromé sféry a brání jim následně podílet se na odpovědnosti; vzhledem k tomu, že ženy představují velký podíl pracovníků v rámci nehlášené práce, kteří vykonávají zejména práci v domácnosti a poskytují pečovatelské služby; |
H. |
vzhledem k tomu, že procentní podíl zaměstnaných mužů je na všech stupních vzdělání vyšší než procentní podíl zaměstnaných žen, přestože ženy mohou mít stejnou úroveň vzdělání jako muži, nebo i vyšší, a vzhledem k tomu, že jejich dovednostem se často dostává nižšího uznání a jejich kariéra postupuje pomaleji; |
I. |
vzhledem k tomu, že ženy představují přibližně 60 % absolventů univerzit, avšak pokud jde o sektor služeb, jejich zastoupení ve vysokých a rozhodovacích funkcích je nepřiměřeně nízké; |
J. |
vzhledem k tomu, že ženy zaměstnané v sektoru služeb pracují často na pozicích, kde je třeba nejnižší kvalifikace a které jsou nejméně prestižní i nejhůře platově ohodnocené a je za ně nejnižší odměna, a z tohoto důvodu jsou ženy méně placeny než muži a čelí větší nejistotě ohledně zaměstnání; |
K. |
vzhledem k tomu, že příspěvek žen k pracovní síle je obvykle ze strany zaměstnavatelů podceňován, protože je u nich pravděpodobnější, že přeruší kariéru, aby mohly porodit a vychovávat děti; |
L. |
vzhledem k tomu, že na poskytování lepších pracovních příležitostí ženám se musí pohlížet jako na přínos pro společnost a investici do společnosti jako celku, zejména v kontextu současných demografických změn a problémů v Evropě; |
M. |
vzhledem k tomu, že se ženy potýkají s většími těžkostmi, pokud chtějí sladit rodinný a pracovní život, neboť povinnosti v rámci rodinného života nejsou vždy rozděleny rovnoměrně a péče o závislé členy rodiny leží zejména na ženách, a vzhledem k tomu, že sladění pracovního a osobního života proto podpoří uvolnění značného potenciálu zaměstnanosti žen a usnadní lepší rozmístění žen s ohledem na dostupná pracovní místa v sektoru služeb, čímž dojde ke zvýšení hospodářského růstu, zaměstnanosti a inovací; vzhledem k tomu, že strategie vlády, která zajišťuje služby péče o děti a závislé osoby, je v této souvislosti důležitým faktorem podporujícím schopnost žen a mužů zvládat rozdílné nároky v rámci zaměstnání a poskytování péče; |
N. |
vzhledem k tomu, že tradiční role a stereotypy týkající se žen a mužů i nadále silně ovlivňují rozdělení rolí žen a mužů v domácnosti, v zaměstnání a ve společnosti jako takové a mají tendenci zachovávat status quo ve formě historických překážek, které brání dosažení rovnosti žen a mužů a omezují v sektoru služeb v případě žen výběr zaměstnání a jejich osobní rozvoj, což jim znemožňuje naplno realizovat jejich potenciál jako jednotlivců a hospodářských subjektů; |
O. |
vzhledem k tomu, že domácí, manželské, hospodářské a sexuální násilí páchané na ženách je porušením lidských práv, které zasahuje do všech společenských, kulturních a majetkových vrstev; |
P. |
vzhledem k tomu, že hospodářská nezávislost žen je naprosto nezbytnou podmínkou, aby mohly vzít svůj osobní i pracovní život do vlastních rukou a aby se jim dostalo skutečné možnosti výběru; |
Q. |
vzhledem k tomu, že mezi muži a ženami nadále přetrvává nerovnost, pokud jde o přístup k novým technologiím a internetu a o jejich užívání, což často vede k rozdílům v dovednostech a dokonce i k „digitální negramotnosti“, tedy jevu obecně známému jako „digitální propast mezi muži a ženami“; |
R. |
vzhledem k tomu, že rozdíl v odměňování mužů a žen za stejnou práci nebo práci stejné hodnoty je v sektoru služeb na jedné z nejvyšších úrovní; |
1. |
poukazuje na to, že v sektoru služeb se velmi výrazně projevuje horizontální segregace pracovního trhu, tedy dělení práce podle pohlaví: téměř polovina ekonomicky činných žen je soustředěna v deseti ze 130 zaměstnání uvedených v Mezinárodní klasifikaci zaměstnání, kterou vypracovala Mezinárodní organizace práce (MPO): prodavačky a asistentky v obchodech, pracovnice a pomocnice v domácnosti, uklízečky, pradleny a žehličky, pečovatelky a pomocné ošetřovatelky, úřednice, administrativní referentky, pracovnice v hotelech a restauračních zařízeních, sekretářky a písařky, ředitelky, pracovnice v oblasti finančnictví a obchodu a střední zdravotnický personál a porodní asistentky; |
2. |
vyzývá Komisi, aby bojovala s touto propastí mezi muži a ženami pomocí kampaní propagujících tato povolání; |
3. |
zdůrazňuje význam snižování segregace na pracovním trhu, a to v zájmu překlenutí rozdílu v odměňování žen a mužů, které je často horší u žen, které pracují v převážně ženských povoláních, než u žen, které mají stejnou kvalifikaci, ale jsou zaměstnané v jiných sektorech; |
4. |
uvádí, že zaměstnané ženy jsou rovněž více zastoupeny ve veřejném sektoru, v němž nalezneme 25 % aktivní ženské populace ve srovnání s pouhými 17 % aktivní mužské populace; zdůrazňuje, že v tomto sektoru jsou ženy více ohroženy ztrátou zaměstnání v důsledku rozpočtových škrtů; poukazuje na to, že pro dosažení cílové 75 % zaměstnanosti žen a mužů v rámci strategie růstu EU Evropa 2020 je třeba vynaložit úsilí směrem k vyšší zaměstnanosti žen ve veřejném i v soukromém sektoru; poznamenává, že v mnoha členských státech je mnohem více lékařek než lékařů; |
5. |
vyzývá členské státy, aby zajistily, že veřejný sektor, který se vyznačuje transparentními a jasnými kritérii náboru zaměstnanců a podmínkami postupu, bude mít příkladný postoj, co se týče rovného přístupu k zaměstnání ve veřejných službách a zejména k vedoucím pozicím; zdůrazňuje potřebu zavést transparentní pravidla pro výběr a nábor zaměstnanců v soukromém sektoru; |
6. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby přijaly konkrétní opatření pro další prohlubování trhu služeb s cílem rozvíjet jeho významný potenciál tvorby pracovních míst; |
7. |
zdůrazňuje, že v sektoru služeb je zapotřebí bojovat proti stereotypům a diskriminaci na základě pohlaví, podle nichž se práce dělí na mužskou a ženskou, přičemž za ženskou práci bývají považovány takové činnosti, které navazují na domácí práci žen a jsou s ní spojeny (oděvnictví, výuka, zdravotnictví a ošetřovatelství, úklidové služby atd.), a to na základě aktivní politiky, která by mohla omezit skutečné nevýhody, jimž ženy čelí; vyzývá k tomu, aby ve školách hrálo větší úlohu vzdělávací a odborné poradenství, aby se mezi mládeží propagovala rovnost mezi muži a ženami a aby se bojovalo proti stereotypům, aby se mladé ženy dostaly ke kvalifikacím a povoláním, v nichž nejsou dostatečně zastoupeny; konstatuje, že podíl mužů, kteří se věnují učitelskému povolání, je podstatně nižší než podíl žen, a zdůrazňuje, že je nutné, aby se tomuto povolání věnovalo více mužů; |
8. |
poukazuje na to, že mezi ženami zaměstnanými v sektoru služeb je více žen, které nalézají zaměstnání v sociální oblasti, v oblasti pečovatelství a telekomunikací, které obvykle vyžadují nižší kvalifikaci, požívají nízké společenské prestiže a odpovídají tradiční roli žen ve společnosti, zatímco muži převládají ve finančnictví a bankovnictví, tedy v těch nejprestižnějších a nejlukrativnějších odvětvích; |
9. |
poukazuje na to, že politika péče a služby pro seniory, závislé osoby a děti, včetně ustanovení o mateřské, otcovské a rodičovské dovolené, jsou naprosto zásadními prvky pro dosažení rovnosti žen a mužů; poznamenává proto, že ženy a muži by měli mít možnost rozhodnout se vykonávat placenou práci, mít děti a rodinu, aniž by jim byla upřena jejich svoboda plně uplatnit své právo na zaměstnání a rovné příležitosti; |
10. |
upozorňuje na to, že zaměstnání na částečný úvazek (19,2 % celkového počtu pracovních míst v EU v roce 2010) se i nadále týká především žen; konstatuje, že v roce 2010 pracovalo v EU 31,9 % ekonomicky aktivních žen na částečný úvazek, zatímco u ekonomicky aktivních mužů to bylo pouze 8,7 %, což znamená, že 78 % práce na částečný úvazek vykonávají ženy; uvádí, že v rámci celé EU pracuje 19 % žen a 7 % mužů na „zkrácený“ částečný úvazek (méně než 20 hodin týdně), zatímco na „zkrácený“ částečný úvazek pracují v porovnání s 18 % žen ve stejné věkové skupině pouze 3 % mužů ve věku mezi 35 a 49 lety; konstatuje dále, že pracovní místa na částečný úvazek se nacházejí nejčastěji v určitých odvětvích a že více než 38 % osob pracujících na částečný úvazek – „zkrácený“ i „nezkrácený“ – (tj. mezi 20 a 34 hodinami týdně) působí v oblasti vzdělávacích, zdravotních a sociálních služeb, jiných služeb nebo v odvětví maloobchodního a velkoobchodního prodeje; |
11. |
poukazuje na rostoucí převahu pružné pracovní doby: práce o víkendech, nepravidelné či nepředvídatelné pracovní doby či prodlužování pracovní doby, a na to, že tuto flexibilitu vyžadují hlavně zaměstnanci na částečný úvazek, jimiž jsou většinou ženy, což znamená, že ženy, zejména svobodné matky a ženy pečující o závislé členy rodiny, musejí ve větší míře než muži čelit změnám pracovní doby z týdne na týden, a mohou tak jen stěží dosáhnout sladění svého rodinného a pracovního života; zdůrazňuje, že pracovní smlouvy by měly být stabilní a pracovní doba by měla být předem stanovena, počet pracovních hodin však může být na žádost zaměstnankyň domluven tak, aby mohly lépe sladit svůj pracovní, rodinný a soukromý život; zdůrazňuje, že pružná pracovní doba by měla být rozhodnutím ženy a neměla by být ukládána nebo vynucována zaměstnavatelem; odmítá takovou pružnost a smluvní nejistotu, které neumožňují vytvoření rodiny a zajištění stability; |
12. |
připomíná, že pružné uspořádání pracovní doby se typicky projevuje v mnoha zaměstnáních v tomto odvětví; zdůrazňuje, že pružnější uspořádání pracovní doby, pokud je dobrovolné a odpovídá skutečným potřebám pracovníků, pokud nad ním pracovníci mají kontrolu a pokud je jasně stanovena pracovní doba a práce na částečný úvazek, na jedné straně ženám umožňuje aktivněji se zapojit do práce v odvětví služeb a podporuje sladění pracovního, rodinného a soukromého života, že však může na druhé straně nepříznivě ovlivnit jejich mzdy a důchody a mít negativní důsledky v zaměstnání, jako je absence oficiálních smluv, nedostatečné sociální zabezpečení a omezená jistota zaměstnání; podotýká, že to může vést také k tomu, že zaměstnavatelé nezajistí dostatečné podmínky bezpečnosti a ochrany zdraví při práci; |
13. |
zdůrazňuje význam práce z domova, která stává čím dál tím víc oblíbenější; poukazuje na to, že více než 90 % společností v Německu a ve Švédsku dělí pracovní týden novým způsobem, hodnotí zaměstnance podle hodin odpracovaných za rok místo za týden a umožňuje manželům dělit se o pracovní místo; |
14. |
zdůrazňuje, že je důležité zajistit důstojné pracovní podmínky, které by se pojily s právy mimo jiné s ohledem na normy vztahující se na odměňování, bezpečnost a ochranu zdraví, přístup na pracovní trh, možnost kariérního postupu, další odbornou přípravu, trvalé sociální zabezpečení a celoživotní vzdělávání; |
15. |
konstatuje, že v EU bylo v roce 2010 zaměstnáno 14,5 % ekonomicky aktivních žen na dobu určitou, zatímco u mužů byl tento procentní podíl o něco nižší, a sice 13 %; |
16. |
znovu připomíná, že v Evropské unii vydělávají ženy průměrně o 16,4 % méně než muži; uvádí, že ženy v případě, že vykonávají stejné zaměstnání nebo zaměstnání stejné hodnoty jako muži, nepobírají stejnou mzdu; podotýká, že v jiných případech nezaujímají stejné pracovní pozice proto, že na pracovním i trhu nadále přetrvává vertikální i horizontální segregace a vysoká míra zaměstnávání na částečný úvazek; vyzývá proto členské státy, zaměstnavatele a odborová hnutí, aby navrhli a využívali konkrétní praktické nástroje pro hodnocení pracovních míst s cílem pomoci stanovit práci stejné hodnoty, a zajistit tak rovné odměňování mužů i žen, a doporučuje společnostem, aby prováděly roční audity rovnosti odměňování a zveřejňovaly údaje v zájmu maximální transparentnosti a odstranění rozdílů v odměňování mužů a žen; poukazuje na to, že rozdíl v odměňování mužů a žen často vede k rozdílu v jejich důchodech, což může vést k tomu, že se ženy ocitají pod hranicí chudoby; |
17. |
zdůrazňuje proto, že je třeba prosazovat zásadu stejného odměňování mužů a žen zastávajících stejné pracovní místo, která je zakotvena v článku 157 Lisabonské smlouvy; připomíná své usnesení o stejné odměně mužů a žen za stejnou nebo rovnocennou práci (8) ze dne 24. května 2012, a opakuje svůj požadavek obsažený v tomto usnesení, totiž aby bylo provedeno přehodnocení směrnice 2006/54/ES nejpozději do 15. února 2013; |
18. |
s obavami poukazuje na to, že převážná většina nízkých mezd a téměř všechny velmi nízké mzdy jsou vypláceny za práci na částečný úvazek a že asi 80 % chudých pracujících jsou ženy; poukazuje na to, že jsou zapotřebí konkrétní opatření pro boj proti nejistému zaměstnání ve službách, což zasahuje zejména ženy, a proto vyzývá Komisi a členské státy, aby vypracovaly strategie zaměřené na boj s tímto fenoménem; |
19. |
upozorňuje na dosti obvyklou diskriminační praxi, kdy se v rámci jednoho druhu práce nebo práce stejné hodnoty určí různé profesní kategorie pro muže a ženy: například v oblasti úklidových služeb, kde muži pracují jako údržbáři a ženy jako uklízečky, což se využívá jako prostředek k obhajobě toho, že ženy za svou práci dostávají nižší odměnu; |
20. |
konstatuje, že vyšší dosažené vzdělání málokdy u žen znamená kariérní postup či zlepšení pracovních podmínek a že lze v této souvislosti poukázat na to, že u ženské části obyvatelstva se setkáváme s překvalifikovanost; |
21. |
konstatuje, že ve vztahu k rostoucímu trendu zaměstnávání žen na zkrácený úvazek a ve vztahu k tomu, že zaměstnavatelé upřednostňují investice do zaměstnanců se smlouvou na dobu určitou, mají ženy jasně omezený přístup k široké nabídce vzdělávacích a rekvalifikačních kurzů, což snižuje jejich možnosti profesního rozvoje; |
22. |
zdůrazňuje, že je nutné, aby všichni pracovníci v odvětví služeb – a zvláštní pozornost by měla přitom být věnována nejohroženějším skupinám – měli trvale přístup k programům zaměřeným na zvyšování kvalifikace a k celoživotnímu vzdělávání s cílem zlepšit jejich budoucí pracovní vyhlídky a zmenšit míru nesourodosti mezi jejich dovednostmi a neustále se vyvíjejícími pracovními povinnostmi; |
23. |
poukazuje na nízkou účast žen v oblasti odborného vzdělávání poskytovaného v rámci celoživotního vzdělávání v odvětví služeb a vyzývá členské státy, aby v tomto směru přijaly příslušná opatření; |
24. |
zdůrazňuje, že v případě starších pracovníků a rodičů vracejících se na pracovní trh po určité době, po kterou se starali o děti či o závislé rodinné příslušníky, je třeba usilovat o zvyšování kvalifikace; |
25. |
uvádí, že v roce 2010 připadala na každých sedm členů správních rad významnějších evropských podniků pouze jedna žena (13,7 %) a že pouze 3,4 % správních rad největších podniků předsedá žena; |
26. |
zdůrazňuje, že je nutné pracovat na tom, aby se do oblasti výzkumu dostalo více žen, a poukazuje na to, že ženy mohou hrát rozhodující úlohu při vývoji nových a inovativních systémů a nových výrobků a služeb v odvětví služeb, zejména proto, že přestože v celosvětovém měřítku odpovídají za 80 % rozhodnutí ohledně nákupů, většinu výrobků, včetně 90 % technických výrobků, navrhují muži; je přesvědčen, že větší účast žen v inovačních procesech by vedla k otevření nových trhů a vyšší konkurenceschopnosti; je přesvědčen, že zcela nové služby jsou při řešení problémů budoucnosti naprosto zásadní, zejména s ohledem na zvyšující se poptávku po sociálních službách ze strany stárnoucího obyvatelstva, a díky zajištění dobrých telekomunikačních a obchodních služeb mohou vytvořit lepší příležitosti pro práci a život lidí ve velkoměstech, městech a na venkově v celé Unii; |
27. |
zdůrazňuje, že vzhledem k tomu, že se mnoho žen i nadále rozhoduje pro odborné vzdělávání v odvětví služeb, a získávají tak své obchodní zkušenosti a znalosti v tomto odvětví, existuje zde dostatečný prostor pro jejich podnikatelskou činnost; je přesvědčen, že aby byla snaha podpořit podnikání a podnikatelského ducha mezi ženami účinná, je v sektoru výroby nutné zajistit stejné podmínky, jaké má sektor služeb; vítá v této souvislosti návrh na to, aby mikrofinancování pokračovalo v rámci programu pro sociální změny a inovace jako samostatná oblast, a zdůrazňuje jeho význam jako nástroje pro podporu podnikatelské činnosti žen a osob, jež se na trhu práce v odvětví služeb nacházejí v nejistém postavení; vítá sdělení Komise s názvem „Iniciativa pro sociální podnikání“ (COM(2011)0682), protože zaměstnání v oblasti sociálního podnikání se věnují převážně ženy; |
28. |
konstatuje, že v sektoru služeb se ženy v řídicích funkcích nejčastěji vyskytují v takových oblastech, jako je například maloobchodní distribuce nebo hotelnictví, přestože se do popředí dostávají i v méně tradičních oblastech, například v pojišťovnictví a bankovnictví, a že ženy řídí ve většině případů malé podniky nebo podniky bez zaměstnanců; konstatuje dále, že ve velkých organizacích ženy zpravidla zaujímají vysoké řídicí funkce jen v takových odděleních, které jsou pro daný podnik méně významné, například v oblasti lidských zdrojů nebo v administrativě; pobízí společnosti, aby pravidelně poskytovaly školení služebně mladým zaměstnancům a zaváděly účinné systémy podpory mateřství, otcovství a rodičovství; |
29. |
vyzývá k tomu, aby byl zrušen tzv. skleněný strop ve veřejných službách, který ženám brání získat pozice s vysokou odpovědností; podotýká, že veřejný sektor musí jít v této oblasti příkladem; |
30. |
zdůrazňuje, že k nelegálnímu zaměstnávání dochází v sektoru služeb častěji v případě žen než v případě mužů; zčásti je tomu tak proto, že sektory, v nichž tradičně pracuje více žen, například služby v domácnosti nebo pečovatelství, se vyznačují vyšší mírou deregulace; na druhé straně podotýká, že ke značnému rozšíření nelegálního zaměstnávání došlo vinou krize, přestože lze v tomto ohledu jen stěží situaci skutečně správně odhadnout, neboť neexistují spolehlivé údaje, které by mapovaly výskyt a dopad tohoto jevu; |
31. |
vítá pracovní dokument vyplývající z ročního průzkumu růstu nazvaný „O využití potenciálu osobních služeb a služeb pro domácnost v oblasti zaměstnanosti“ a vyzývá členské státy, sociální partnery a další zúčastněné strany, aby aktivně přijaly pozvání Komise k diskuzi na toto téma; |
32. |
vyzývá členské státy, aby vypracovaly strategie zaměřené na to, aby se z osob pracujících za nejistých podmínek v neformální ekonomice staly řádní pracovníci, například pomocí zavedení daňových výhod a poukázek na služby; vyzývá k tomu, aby byl vypracován program zaměřený na poučení pracovníků v sektoru služeb o jejich právech a na podporu jejich organizace; vyzývá k iniciativám zaměřeným na zaměstnavatele a širší veřejnost, které by vedly k vyšší informovanosti o negativních účincích a dopadech nejisté nehlášené práce, včetně jejích účinků a dopadu na bezpečnost a ochranu zdraví při práci; |
33. |
vyzývá Komisi, aby zadala provedení nezávislé studie o účincích liberalizace sektoru domácích pečovatelských služeb na postavení a podmínky zaměstnanců; |
34. |
vyjadřuje znepokojení nad postavením migrujících pracovnic v sektoru služeb, zejména těch, které jsou zaměstnány v soukromých domácnostech, vzhledem k tomu, že tyto ženy pracují ve většině případů za nejistých podmínek a bez smlouvy v oblasti služeb v domácnosti, a to za špatných podmínek, za podstatně nižší mzdy, než mají řádně nahlášené pracovnice, a bez jakýchkoli sociálních práv; zdůrazňuje proto potřebu vhodných strategií, které by zajistily, aby měli migrující pracovnice základní lidská práva, včetně práva na zdravotní péči, na spravedlivé pracovní podmínky, na vzdělávání a odbornou přípravu, na morální a fyzickou integritu a na rovnost před zákonem; vyzývá členské státy, aby přehodnotily svou politiku a své postupy, tak aby se více zaměřovaly na praxi při náboru zaměstnanců, na přístup k informacím a ochranu lidských práv, a aby povzbuzovaly pracovnice k nahlašování nekorektních pracovních podmínek, aniž by riskovaly, že to bude mít dopad na jejich povolení k pobytu; |
35. |
vyzývá členské státy, aby bezodkladně ratifikovaly Úmluvu Mezinárodní organizace práce č. 189 o osobách pracujících v domácnosti, která byla přijata touto tripartitní organizací v roce 2011 s cílem zajistit osobám pracujícím v domácnosti důstojné pracovní podmínky a stejná základní pracovní práva, jaká mají jiní pracovníci a podpořit rozvoj oficiálního sektoru domácích prací a pečovatelských služeb; |
36. |
vyzývá členské státy, aby zvážily zavedení zvláštního režimu pro odvětví osobních služeb a služeb pro domácnost s cílem řádně upravit široce rozšířený fenomén nehlášené práce, což se týká zvláště žen, a zajistily tak pro tyto pracovníky důstojné pracovní podmínky; vyzývá členské státy, aby podaly zprávu o tom, jak usilují o úspěch v boji proti nehlášené práci ve svých národních programech reforem v rámci strategie Evropa 2020; |
37. |
vyzývá členské státy, aby pro pracovní trh přijaly integrační politiku zaměřenou na ohrožené pracovníky, zejména s ohledem na pracovníky s nízkou kvalifikací, nezaměstnané, mladé a starší pracovníky, osoby se zdravotním postižením, osoby s duševními poruchami nebo na menšinové skupiny, jako jsou migranti či Romové, která by byla realizována prostřednictvím přesně cílených a přizpůsobených programů profesního poradenství, odborného vzdělávání a pracovních stáží; |
38. |
uvádí, že průvodním jevem hospodářské krize a tzv. úsporných opatření je i nižší míra prosazování rovnosti mužů a žen, a že tato opatření představují další překážku uplatňování zásady rovnosti mezi muži a ženami, zejména pokud jde o ztrátu zaměstnání, přístup k novým pracovním místům a vyšší nejistotu v případě žen, což spolu s tím, že míra zaměstnanosti mužů se obvykle vrací do normálu rychleji než míra zaměstnanosti žen, velmi negativně ovlivňuje zaměstnávání žen v sektoru služeb a jejich kariéru a důchody; vyzývá Komisi, aby shromáždila údaje týkající se dopadu úsporných opatření na ženy na trhu práce, přičemž zvláštní důraz by měl být kladen na odvětví služeb; zdůrazňuje potřebu většího uznání vzájemného propojení sociálních a ekonomických otázek, protože zvýšená pozornost věnovaná sociálním otázkám je předpokladem účinného řešení nerovností na základě pohlaví; |
39. |
poukazuje na to, že podle 5. průzkumu pracovních podmínek v Evropě z dubna 2012 uvedlo 18 % pracovníků, že rovnováha mezi jejich pracovním a soukromým životem není uspokojivá; trvá na tom, že musí být zaváděny vhodné strategie zaměřené na sladění rodinného a pracovního života; požaduje zejména, aby byl navýšen počet bezplatných a kvalitních veřejných sociálních služeb a zařízení poskytujících služby v oblasti péče o děti a jiné závislé osoby, a to v podobě, která by umožňovala sladění profesního, rodinného a soukromého života jak ve venkovských, tak i v městských oblastech; zdůrazňuje, že vytvoření těchto zařízení napomůže také snížit chudobu mezi ženami tím, že jim umožní pracovat; |
40. |
zdůrazňuje, že aktivní účast a zapojení mužů v rámci opatření ke sladění pracovního a rodinného života, jako je práce na zkrácený úvazek, jsou klíčové pro dosažení rovnováhy mezi pracovním a rodinným životem, protože výhody spojené s politikou zaměstnanosti, která by byla vstřícná k rodině a se stejným rozdělením neplacené práce a povinností v domácnosti by mohli využívat jak ženy, tak muži; vyzývá Komisi a členské státy, aby podnikly rozhodné politické kroky v boji proti genderovým stereotypům a přiměly muže, aby se spolu se ženami rovným dílem podíleli na povinnostech v oblasti péče o rodinu a o domácnost, zejména tím, že by je motivovaly k tomu, aby si vybírali otcovskou a rodičovskou dovolenou, což by posílilo jejich rodičovská práva, zajistilo větší míru rovnosti mezi ženami a muži a rovnoměrnější rozdělení povinností spojených s péčí o rodinu a o domácnost a zvýšilo možnost žen plně se zapojit do pracovního trhu; doporučuje, aby členské státy řádně uplatňovaly směrnici Rady 2010/18/EU (9) o rodičovské dovolené, ať už prostřednictvím legislativních nebo vzdělávacích opatření týkajících se rovnosti pohlaví; |
41. |
vyzývá Komisi a Radu, aby přijala plán činnosti zaměřený na dosažení barcelonských cílů v oblasti péče o děti a stanovila časový harmonogram k postupnému zvyšování cílových hodnot; |
42. |
poukazuje na omezené možnosti, které ženy mají, aby se přizpůsobily požadavkům pracovního trhu v moderním a vysoce globalizovaném světě, v němž je klíčovou vlastností zaměstnanců mobilita a snadnost, s níž se přesouvají za prací mimo své bydliště, což je pro ženy, které se péči o děti a o domácnost věnují více, často nemožné a neumožňuje jim to naplno využít příležitostí, které pracovní trh nabízí; |
43. |
vyzývá Radu, aby přestala bránit přijetí změn směrnice o těhotných zaměstnankyních a aby schválila pružnost, kterou navrhuje Evropský parlament, což Evropě umožní prosadit vyšší stupeň ochrany práv a zlepšení pracovních podmínek těhotných zaměstnankyň a zaměstnankyň krátce po porodu; v této souvislosti zdůrazňuje význam účinné ochrany mateřství a otcovství na základě boje proti i) propouštění ze zaměstnání během těhotenství a po jeho skončení, ii) snížení mzdy během mateřské dovolené a iii) zařazení na nižší pracovní pozici a snížení mzdy po návratu do práce; zdůrazňuje, že je nutné zajistit, aby netypické zaměstnankyně ve společnostech, jako jsou zaměstnankyně na zástup, nezávislé pracovnice a další dočasné zaměstnankyně, mohly uplatňovat svá práva do míry, která by odrážela práci odvedenou jednotlivými zaměstnankyněmi v období do těhotenství a narození dítěte, což zaručí nejvyšší možnou rovnost zacházení v porovnání s kolegyněmi z daného oboru, které mají smlouvu na dobu neurčitou; |
44. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby dodržovaly zásadu subsidiarity a za konzultace se sociálními partnery vypracovaly strategie pro dodržování minimálních norem v odvětví služeb, včetně řádných smluv a kolektivního vyjednávání, a aby se snažily vyřešit otázku negativních důsledků horizontální a vertikální segregace; |
45. |
zdůrazňuje, že v sektoru služeb je zapotřebí bojovat proti všem druhům násilí páchaného na ženách, včetně hospodářského násilí, psychologického a sexuálního obtěžování na pracovišti, pohlavního zneužívání či obchodování s lidmi; |
46. |
zdůrazňuje, že je nutné, aby Komise a členské státy zajistily, aby pracovní podmínky žen v sektoru služeb (náročnost a rizika vyplývající z vykonávané práce a z pracovního prostředí) odpovídaly prohlášení Mezinárodní organizace práce o zásadách a základních právech při práci přijatému v červnu 1998 a konkrétním základním úmluvám této organizace; |
47. |
vyzývá členské státy, aby přijaly opatření proti zneužívání některých osobních služeb, například masáží či sauny, jako zástěrky pro poskytování sexuálních a podobných služeb, pokud jsou vykonávány pod nátlakem a kontrolovány organizacemi zabývajícími se obchodováním s lidmi; |
48. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby zajistily ochranu sociálních práv a práv v oblasti zaměstnanosti pro vysoký počet mobilních pracovníků v odvětví služeb a bojovaly proti všem formám vykořisťování a rizikům sociálního vyčlenění a zároveň zajistily, aby informace o právech pracovníků byly snadno přístupné; zdůrazňuje, že mobilita by měla být dobrovolná; |
49. |
poukazuje na potřebu podporovat možnosti počátečního a průběžného vzdělávání pro ženy, které by bylo zaměřeno na rozvíjení vědecko-technických dovedností požadovaných pro získání práce a pro budování kariéry a bylo by v souladu s tímto cílem; |
50. |
uvádí, že se sice zvyšuje počet žen, které používají počítače a mají uživatelskou znalost internetu, avšak nadále existuje značná digitální propast v dovednostech, což ženy omezuje v přístupu k informačním a komunikačním technologiím (IKT) a znesnadňuje jim jejich využití, což jim komplikuje hledání a získání kvalifikovaného zaměstnání a v důsledku vede k prohlubování nerovností v rámci domácnosti, společenství, pracovního trhu a širšího hospodářství; proto žádá, aby byl prosazován přístup žen k novým technologiím tím, že by jim byly přednostně nabízeny bezplatné vzdělávací kurzy; vyzývá členské státy a regiony, aby prostřednictvím projektů financovaných Evropským sociálním fondem vypracovaly bezplatné počítačové kurzy, čímž ženám poskytnou šanci získat nové technické dovednosti na poli nových technologií a informatiky, které by ženám přinesly větší příležitost získat zaměstnání v sektoru služeb; vyzývá vlády, aby uzákonily strategie (například propagační kampaně a speciální stipendia) zaměřené na zvyšování počtu studentek zapsaných do kurzů informačních a komunikačních technologií; |
51. |
požaduje živější sociální dialog a zapojení zástupců zaměstnavatelů a zaměstnanců do procesu určování priorit EU v oblasti služeb s ohledem na ochranu sociálních a pracovních práv, dávky v nezaměstnanosti a práva na zastoupení; |
52. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám členských států. |
(1) Příloha k závěrům Rady ze dne 7. března 2011.
(2) Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 36.
(3) Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 23.
(4) Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 37.
(5) Přijaté texty, P7_TA(2012)0069.
(6) Úř. věst. C 199 E, 7.7.2012, s. 77.
(7) Úř. věst. C 70 E, 8.3.2012, s. 1.
(8) Přijaté texty, P7_TA(2012)0225.
(9) Úř. věst. L 68, 18.3.2010, s. 13.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/56 |
Úterý, 11. září 2012
Vzdělávání, odborná příprava a strategie Evropa 2020
P7_TA(2012)0323
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o vzdělávání, odborné přípravě a strategii Evropa 2020 (2012/2045(INI))
2013/C 353 E/07
Evropský parlament,
— |
s ohledem na články 165 a 166 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU), |
— |
s ohledem na Listinu základních práv Evropské unie, zejména na její článek 14, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 23. listopadu 2011 nazvané „Roční analýza růstu na rok 2012“ (COM(2011)0815), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. prosince 2011 nazvané „Vzdělávání a odborná příprava v inteligentní a udržitelné Evropě podporující začlenění“ (COM(2011)0902), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020 – Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 11. května 2010 o sociálním rozměru vzdělávání a odborné přípravy (1), |
— |
s ohledem na závěry Rady ze dne 12. května 2009 o strategickém rámci evropské spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy (ET 2020) (2), |
— |
s ohledem na doporučení Rady ze dne 28. června 2011 nazvané „Mládež v pohybu – podpora mobility mladých lidí ve vzdělávání“ (3), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 1. prosince 2011 o řešení problému předčasného ukončování školní docházky (4), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. května 2011 o učení se v raném věku v Evropské unii (5), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 18. května 2010 o klíčových schopnostech pro měnící se svět: provádění pracovního programu v oblasti vzdělávání a odborné přípravy na rok 2010 (6), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 18. prosince 2008 o celoživotním učení jako základu znalostí, tvořivosti a inovací – provádění pracovního programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“ (7), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro kulturu a vzdělávání a stanovisko Výboru pro zaměstnanost a sociální věci (A7-0247/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že celoživotní učení není pro většinu obyvatel EU dosud skutečností, přestože v oblasti vzdělávání a odborné přípravy došlo k určitému pokroku, a že některé ukazatele dokonce budí znepokojení; vzhledem k tomu, že kromě obecného vzdělávání a odborné přípravy je zapotřebí zdůraznit rovněž význam formálního i neformálního vzdělávání dospělých; |
B. |
vzhledem k tomu, že strategie celoživotního učení nejsou v mnoha členských státech řádně prováděny, ačkoli jsou klíčovou součástí strategie Evropa 2020; |
C. |
vzhledem k tomu, že politiky v oblasti vzdělávání a odborné přípravy musí nabízet příležitosti k celoživotnímu učení pro všechny bez ohledu na věk, zdravotní postižení, rasu nebo etnický původ, náboženské vyznání nebo přesvědčení, sexuální orientaci, jazykové prostředí či socioekonomický původ; |
D. |
vzhledem k tomu, že osoby z různých skupin mají stále omezené příležitosti k učení, nedostatečně přizpůsobené jejich potřebám; vzhledem k tomu, že původní obyvatelé, stejně jako příslušníci jazykových a kulturních menšin by měli mít možnost vzdělávat se ve svém mateřském jazyce; |
E. |
vzhledem k tomu, že hospodářský růst musí být založen především na vzdělávání, znalostech, inovacích a také na sociálních politikách upravených tak, aby se EU dokázala vymanit ze současné krize, a že je důležité, aby se v rámci strategie Evropa 2020 skutečně a plně prováděly politiky v této oblasti, aby tak bylo možné toto kritické období překonat; |
F. |
vzhledem k tomu, že rozvoj politik zaměřených na vzdělávání a odbornou přípravu je veřejnou odpovědností členských států, a vzhledem k tomu, že je třeba na ně poskytnout dostatečné finanční prostředky z veřejných zdrojů, aby byl zajištěn rovný přístup ke vzdělání bez sociální, ekonomické, kulturní, rasové či politické diskriminace; |
G. |
vzhledem k tomu, že úsporná opatření a následné rozpočtové škrty uplatňované v rámci systémů vzdělávání a odborné přípravy v celé Unii ohrožují jednu z hlavních hnacích sil soudržnosti a růstu, jakož i splnění cíle zaměřeného na vytvoření evropského hospodářství založeného na znalostech; |
H. |
vzhledem k tomu, že členské státy musí pokračovat ve spolupráci a výměně osvědčených postupů a dále rozvíjet své vnitrostátní systémy vzdělávání a odborné přípravy; |
I. |
vzhledem k tomu, že nedostatečné jazykové znalosti jsou i nadále obrovskou překážkou pro mobilitu za účelem vzdělávání a odborné přípravy; |
J. |
vzhledem k tomu, že má-li být strategie v oblasti vzdělávání a odborné přípravy úspěšná, měla by usilovat mimo jiné o to, aby poskytla studentům kvalifikace a dovednosti nezbytné k jejich osobnímu rozvoji a aktivnímu občanství; |
K. |
vzhledem k tomu, že celoživotní učení by mělo být v současném demografickém kontextu skutečně chápáno jako celoživotní, a vzhledem k tomu, že je nutné ve větší míře zohledňovat potenciál znalostí starších osob; |
L. |
vzhledem k tomu, že získávání dovedností v oblasti nových technologií výrazně usnadňuje plnění cílů celoživotního učení; |
M. |
vzhledem k tomu, že celoživotní učení je nepřetržitým procesem a mělo by trvat po celý život člověka, kvalitním předškolním vzděláváním počínaje a konče dobou, kdy člověk již nepracuje; |
N. |
vzhledem k tomu, že zajištění kvalitní péče a vzdělávání pro všechny děti předškolního věku je investicí do budoucnosti a představuje velký přínos jak pro jednotlivce, tak pro společnost; |
O. |
vzhledem k tomu, že předčasné ukončování školní docházky má závažné důsledky pro jednotlivce i pro hospodářský a sociální rozvoj EU; |
P. |
vzhledem k tomu, že by bylo vhodné zvážit další inovace v oblasti studentských grantů udělovaných ve fázích vzdělávání, které předchází vysokoškolskému studiu; |
Q. |
vzhledem k tomu, že dostupnost vzdělávání a odborné přípravy rovněž představuje zásadní výzvu na cestě k sociálnímu začlenění, soudržnosti a boji proti chudobě; |
R. |
vzhledem k tomu, že evropské, vnitrostátní, regionální a místní orgány musí spolupracovat, aby se dokázaly úspěšně vypořádat s výzvami, jimž Evropa v současnosti čelí; |
1. |
bere na vědomí výše zmíněné sdělení Komise nazvané „Vzdělávání a odborná příprava v inteligentní a udržitelné Evropě podporující začlenění“; |
2. |
připomíná, že v období před současnou krizí se výsledky členských států, pokud jde o účast všech věkových skupin na vzdělávání, odborné přípravě a celoživotním učení, výrazně lišily a EU celkově zaostávala za mezinárodními průměry; |
3. |
zdůrazňuje, že některé členské státy přistoupily k rozpočtovým škrtům v oblasti vzdělávání a odborné přípravy v souvislosti se stávající hospodářskou situací, domnívá se však, že tyto investice, které mají nejvyšší strategickou hodnotu, by měly být zachovány a případně navýšeny; zdůrazňuje, že víceletý finanční rámec Unie předpokládá, že vzdělávání a související odvětví dosáhnou v rámci dlouhodobého rozpočtu EU největšího procentního navýšení; |
4. |
zdůrazňuje, že je ve víceletém finančním rámci třeba schválit zvýšení rozpočtu na vzdělávání a na související odvětví; vyzývá členské státy, aby přijaly vnitrostátní strategie celoživotního učení a vyčlenily na ně dostatečné finanční prostředky, což je nejlepší dostupný nástroj k dosažení cílů stanovených ve strategii Evropa 2020; |
5. |
zdůrazňuje, že ekonomické náklady na důsledky neuspokojivého vzdělávání, včetně předčasného ukončování školní docházky a sociální nerovnosti v rámci systémů vzdělávání a odborné přípravy a jejich dopad na růst členských států jsou podstatně vyšší než náklady na finanční krizi, a členské státy již nyní tuto cenu každým rokem platí; |
6. |
žádá členské státy, aby dávaly přednost výdajům na vzdělávání, odbornou přípravu, mládež, celoživotní učení, výzkum, inovace a jazykovou a kulturní různorodost, které představují investice do budoucího růstu a hospodářské rovnováhy, ale zároveň je žádá, aby zajistily přidanou hodnotu těchto investic; opakuje v této souvislosti žádost, aby celkové investice na vysokoškolské vzdělávání představovaly nejméně 2 % HDP, což doporučuje Komise ve své roční analýze růstu a zaměstnanosti jakožto minimum pro znalostní ekonomiky; |
7. |
připomíná, že pokud chtějí členské státy EU v budoucnu obstát v konkurenci nových světových velmocí, musí splnit základní cíle strategie Evropa 2020, což v oblasti vzdělávání znamená dosáhnout 3 % investic na výzkum, zvýšit počet vysokoškolsky vzdělaných mladých osob na 40 % a snížit předčasné ukončování školní docházky pod 10 %; |
8. |
připomíná význam výzkumu v rámci ambiciózní strategie v oblasti vzdělávání a odborné přípravy; žádá proto Komisi a členské státy, aby posílily svá opatření, jejichž cílem je zvýšit počet mladých lidí, kteří se rozhodnou věnovat výzkumné činnosti; |
9. |
připomíná, že zvláštní pozornost by se měla věnovat mladým lidem, přičemž je třeba brát v úvahu, že míra jejich nezaměstnanosti v EU vzrostla na více než 20 % a její vrchol v některých členských státech nebo regionech přesahuje 50 %, a že mladí lidé jsou současnou krizí obzvláště silně zasaženi, zejména mají-li nižší vzdělání; poukazuje zejména na nepříznivé dopady úsporných programů na míru nezaměstnanosti mladých lidí v některých státech Unie, zejména v jižní Evropě, které vedly mimo jiné k výraznému odlivu mozků do jiných zemí, a to včetně třetích zemí; připomíná rovněž, že jeden ze sedmi dnešních žáků (14,4 %) ukončuje své vzdělání na nižším středoškolském stupni a dále se nezapojuje do žádného dalšího vzdělávání nebo odborné přípravy; |
10. |
upozorňuje na systémy odborného vzdělávání s praktickou přípravou, které existují v některých členských státech a které zajišťují propojení teorie s praxí a v porovnání s čistě školskými vzdělávacími systémy umožňují lepší přístup na trh práce; |
11. |
navrhuje členským státům, aby v rámci fiskální úmluvy odečetly investice do vzdělávání a odborné přípravy od výše státního schodku, neboť v souladu s cíli strategie Evropa 2020 jsou tyto investice považovány za nejdůležitější hnací sílu zdravé obnovy; |
12. |
vyzývá orgány EU, aby vynaložily další úsilí s cílem vypracovat jasnější a důkladněji zacílené politiky mládeže na úrovni EU, které budou přizpůsobeny novým výzvám, jimž společnost čelí; současná generace mladých lidí se domnívá, že nebude schopna dosáhnout stejné úrovně prosperity, k níž dospěla předchozí generace; |
13. |
zejména žádá členské státy, aby prováděly opatření zaměřená na mladé lidi, u nichž by mohlo dojít k předčasnému ukončení školní docházky nebo kteří nejsou zapojeni do vzdělávání či odborné přípravy ani nejsou zaměstnaní, nabízely jim kvalitní výuku a poskytovaly odbornou přípravu a programy záruk pro mládež umožňující získat dovednosti a zkušenosti nezbytné k pracovnímu začlenění a usnadnily návrat některých z nich do vzdělávacího procesu; současně žádá, aby členské státy věnovaly zvláštní pozornost odbornému vzdělávání a přípravě v systémech terciárního vzdělávání, s přihlédnutím k rozmanitosti vnitrostátních vzdělávacích systémů; žádá členské státy, aby zvýšily své úsilí k zajištění toho, aby mladí lidé mohli získávat skutečné pracovní zkušenosti a rychle vstoupit na trh práce; zdůrazňuje, že stáže musí být pro studium relevantní a musí být součástí osnov; |
14. |
zdůrazňuje, že v období krize je zaměstnanost mladých lidí obzvláště ohrožena; zdůrazňuje, že je důležité sledovat, jak rychle získají mladí absolventi po ukončení školní docházky zaměstnání, v němž mohou uplatnit své vzdělání a znalosti, přičemž tyto údaje by se poté měly stát základem pro hodnocení kvality systémů vzdělávání a odborné přípravy i pro jejich případnou úpravu; |
15. |
vybízí Komisi a členské státy, aby důsledně prosazovaly zavádění, provádění a následný rozvoj systému ECVET, nástroje Europass a evropského rámce kvalifikací; |
16. |
zdůrazňuje, že mladí lidé hrají klíčovou roli při dosahování hlavních cílů EU, jež mají být splněny do roku 2020, pokud jde o zaměstnanost, výzkum a inovace, klima a energii, vzdělávání a boj proti chudobě; |
17. |
zdůrazňuje význam informálního a neformálního vzdělávání pro rozvoj hodnot, schopností a dovedností zejména u mladých lidí a také pro osvojení občanského cítění a demokratické účasti; žádá Komisi, aby podpořila informální a neformální vzdělávání, a to i finančně, v rámci nových programů přijatých v oblasti vzdělávání a mládeže a rovněž v oblasti občanství; |
18. |
vyzývá univerzity, aby rozšířily přístup ke vzdělávání a aby modernizovaly své studijní programy, a postavily se tak novým výzvám ve snaze zlepšit dovednosti evropské populace, aniž by však došlo k narušení jejich akademických úkolů v oblasti předávání vědomostí a s ohledem na to, že demografická změna je v Evropě nepopiratelnou skutečností; v této souvislosti zdůrazňuje význam podpory a uznávání neformálního vzdělávání a informálního učení; |
19. |
vybízí k dialogu mezi soukromými subjekty, zejména malými a středními podniky, místními a regionálními orgány a organizacemi občanské společnosti a vysokoškolskými institucemi a univerzitami, což studentům umožní získávat znalosti a dovednosti usnadňující jejich vstup na trh práce; připomíná zaměstnavatelům význam praxí, které mladým lidem umožňují zvyknout si na pracovní prostředí; |
20. |
připomíná, že zásadním prvkem nového hospodářství založeného na znalostech je tvořivost; zdůrazňuje, že tvořivá odvětví přispívají do hospodářství značnou měrou, která stále narůstá a představuje 4,5 % HDP Evropské unie a 8,5 milionů pracovních míst; |
21. |
připomíná, že je nezbytná součinnost mezi nabízenými kvalifikacemi a potřebami trhu práce; |
22. |
zdůrazňuje, že veřejné služby zaměstnanosti hrají v politikách poskytování pomoci a poradenství pro uchazeče o práci zásadní úlohu, především při hledání zaměstnání či odborné přípravy; zdůrazňuje, že vhodná odborná příprava, která umožňuje snadnější návrat na trh práce, by měla být k dispozici pro mnohem větší počet uchazečů o práci, a vyzývá tedy členské státy, aby na ni vyčlenily potřebné prostředky; |
23. |
zdůrazňuje, že je velmi důležité zlepšit přístup osob se zdravotním postižením k celoživotnímu učení, a to nejen vytvořením a prováděním programů, které na ně budou zaměřeny, ale též tím, že otázka zdravotního postižení bude začleněna do všech programů pro širokou veřejnost; aby bylo možné předcházet sociálnímu vyloučení a skutečně posílit postavení osob se zdravotním postižením na trhu práce, je nezbytné věnovat zvláštní pozornost vztahu mezi zdravotním postižením a celoživotním učením, vzhledem k tomu, že podle všech studií věnujících se této otázce je úroveň vzdělání zdravotně postižených osob podprůměrná a jejich účast na daných programech velmi nízká; |
24. |
připomíná, že zaměstnavatelé nesou klíčovou odpovědnost za to, aby se celoživotní učení stalo skutečností pro všechny, se zvláštním důrazem na rovnoprávnost žen a mužů; vyzývá zaměstnavatele, aby pracovníkům po celou dobu jejich profesní dráhy umožňovali průběžně se vzdělávat, a to tím, že více zdůrazní právo na vzdělávání a zajistí, aby se vzdělávání mohli účastnit všichni pracovníci; zaměstnavatelé by také měli dostatečně oceňovat vzdělávání v rámci zaměstnání, jež umožňuje dosáhnout hlubší specializace a vytváří příležitosti pro další profesní postup; |
25. |
vyzývá ke zvýšení úsilí s cílem zavést a uplatňovat evropský systém akreditací a uznávání kvalifikací a formálního i neformálního vzdělávání, včetně dobrovolnictví, aby se tak posílily klíčové vazby mezi neformálním učením a formálním vzděláváním a aby se zlepšila vnitrostátní i přeshraniční mobilita v rámci vzdělávání i trhu práce; |
26. |
poukazuje na to, že systémy vzdělávání a odborné přípravy jednotlivých zemí se velmi liší, a navrhuje, aby byl zároveň se zprávou o pokroku a při dodržení zásady subsidiarity zveřejněn praktický průvodce o každém členském státě, který bude obsahovat doporučení na zlepšení stávající politiky a rozvoj vnitrostátních systémů vzdělávání; |
27. |
žádá, aby byl posílen vnější rozměr politik EU prostřednictvím intenzivnějšího politického dialogu a spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy mezi Unií a jejími mezinárodními partnery a sousedními zeměmi, jejichž cílem bude a) reflektovat vzrůstající hospodářskou, sociální a politickou propojenost, b) přispět k provádění vnějšího rozměru strategie Evropa 2020 a c) podporovat stabilitu, prosperitu a lepší vyhlídky na zaměstnání pro občany partnerských zemí a zároveň vyvinout lepší nástroje na řízení a podporu profesní migrace kvalifikovaných pracovníků do Evropy, čímž se vyrovná nedostatek kompetencí, které jsou nedílně spjaty s demografickým vývojem v Evropě; |
28. |
připomíná, že jakožto subjekty na mezinárodním trhu vzdělávání musejí být vnitrostátní systémy vzdělávání a odborné přípravy propojeny s dalšími zeměmi, aby byly i nadále moderní a konkurenceschopné a snadněji přitahovaly studenty z dalších evropských či třetích zemí tím, že jim nabídnou vzdělávání a odbornou přípravu i snadnější uznávání kvalifikací; zdůrazňuje, že vlivem demografických změn a mezinárodní migrace nabývají tyto záležitosti ještě na větším významu; |
29. |
zdůrazňuje, že ačkoliv v současné době vzniká evropský prostor vzdělávání a odborné přípravy, nebyl ještě dosažen cíl spočívající v odstranění překážek mobilitě a mobilita studentů v oblasti vzdělávání a odborné přípravy je i nadále nízká; zdůrazňuje, že zásadní výzvou pro budoucnost bude výrazné posílení mobility studentů a učitelů mezi jednotlivými státy a uznávání znalostí, kvalifikací a kompetencí získaných v zahraničí a že je též třeba poskytovat cílené informace a poradenství, aby se zvýšil zájem zahraničních studentů o naše systémy vzdělávání a odborné přípravy; |
30. |
lituje, že sdělení Komise nazvané „Vzdělávání a odborná příprava v inteligentní a udržitelné Evropě podporující začlenění“ se dostatečně nevěnuje otázce rozvoje v rané fázi školní docházky, a zejména jejímu lingvistickému rozměru, přestože se jedná o jeden z hlavních cílů strategie Evropa 2020; domnívá se, že tato fáze vzdělávání by se měla považovat za nejvýznamnější, pokud jde o budoucí úroveň dosaženého vzdělání a osobní i sociální rozvoj jednotlivce; je toho názoru, že dětem nejlépe prospěje předškolní vzdělávání zaměřené na posílení jejich motorických a sociálních dovedností, na podporu harmonického emočního rozvoje a na povzbuzování jejich zvídavosti; |
31. |
žádá Komisi, aby poskytla členským státům podporu a pomoc při zavádění opatření, jimiž dětem zajistí skutečnou cestu za vzděláním již od nejútlejšího věku; |
32. |
je pevně přesvědčen o tom, že investice do předškolního vzdělávání a péče přináší lepší výsledky než investice do jakékoli jiné fáze vzdělávání, za předpokladu, že toto vzdělávání v každém stadiu odpovídá stupni vnímavosti a zralosti jednotlivých cílových skupin; zdůrazňuje, že je prokázáno, že investice do prvních let vzdělávání snižují pozdější náklady; domnívá se rovněž, že úspěšné vzdělávání je na všech stupních závislé na dobře vyškolených učitelích a na jejich průběžné profesní přípravě – z tohoto důvodu jsou nezbytné dostatečné investice do odborné přípravy učitelů; |
33. |
zdůrazňuje význam, který má odborná péče v raném věku pro sociální rozvoj dětí, zejména dětí ze sociálně slabších rodin; |
34. |
zdůrazňuje, že je nutné osvojovat si od nejútlejšího věku jazykové dovednosti, a to nejen pokud jde o úřední jazyky EU, ale i o regionální a menšinové jazyky, neboť to lidem umožní větší mobilitu, zlepší jejich přístup na trh práce, poskytne výrazně větší příležitosti ke studiu a podpoří mezikulturní výměnu a větší evropskou soudržnost; |
35. |
zdůrazňuje, že je nezbytné podporovat mobilitu zaměřenou na výuku jazyků ke splnění cíle, aby všichni občané Evropské unie znali vedle svého mateřského jazyky ještě nejméně další dva jazyky; |
36. |
zdůrazňuje, že proces osvojování cizích jazyků by měl začít již v předškolním věku, a vítá iniciativy, které umožňují žákům učit se písemně i ústně jazyk své země původu jakožto nepovinný školní předmět a získat tak další dovednosti; |
37. |
považuje za nezbytné podporovat mobilitu prostřednictvím ambiciózních komunitních programů zaměřených na vzdělávání a kulturu, a zejména prostřednictvím výměn učitelů, studentů a žáků, obzvláště v oblasti studia jazyků, s cílem podporovat aktivní občanství, evropské hodnoty, jakož i jazykové dovednosti a další cenné schopnosti a dovednosti; |
38. |
vyzývá Komisi, aby podpořila rozvoj inovačních řešení v oblasti vzdělávání a odborné přípravy, která bude možné snadno přizpůsobit různým jazykům a technickým požadavkům a jež umožní dosáhnout mobility i v oblastech, v nichž je mnohojazyčnost méně častá; |
39. |
uznává významný přínos Evropského roku aktivního stárnutí a mezigenerační solidarity 2012 a připomíná, že je pro EU důležité, aby měli její občané příležitost zapojit se do učení ve všech jeho formách i ve vyšším věku, a aby studenty pokročilejšího věku zapojovala do dialogu s odborníky, kteří pracují ve službách zajišťujících a podporujících učení; |
40. |
připomíná, že cílem programu Grundtvig je přispívat k rozvoji odvětví vzdělávání dospělých a umožnit většímu počtu lidí zapojit se do vzdělávacích aktivit; zdůrazňuje, že se program zaměřuje na potřeby spojené s výukou a studiem studentů, kteří se účastní kurzů vzdělávání dospělých a alternativního vzdělávání, a na organizace poskytující tyto služby; žádá členské státy, aby zdokonalovaly kvalitu vzdělávání nabízeného organizacemi pro vzdělávání dospělých a podporovaly jejich vzájemnou spolupráci; |
41. |
zdůrazňuje, že je zapotřebí podporovat stávající evropské nástroje, zejména strukturální fondy zaměřené na odbornou přípravu; |
42. |
zdůrazňuje, že vzdělávání dospělých přesahuje rámec činností souvisejících se zaměstnáním, jelikož zahrnuje zlepšování osobních, občanských a společenských dovedností prostřednictvím formálního vzdělávání a odborné přípravy v průběhu celého života, jak je uvedeno v programu celoživotního učení; |
43. |
uznává, že činnost starších osob má pro společnost jako celek pozitivní přínos, to lze podpořit účastí těchto osob na vzdělávání a odborné přípravě, k níž bude docházet pro osobní naplnění či společenský kontakt; |
44. |
zdůrazňuje, že je třeba sestavovat statistiky týkající se celoživotního učení, které se budou vztahovat na věkovou skupinu nad 65 let; zdůrazňuje, že vzhledem k tomu, že důchodový věk se v mnoha zemích EU posouvá a lidé tak pracují do vyššího věku, je třeba zohledňovat i novou situaci obyvatel spadajících mimo tuto věkovou skupinu; |
45. |
uznává vzdělávací a výchovnou úlohu sportu, a vybízí proto členské státy, aby zvýšily své investice do sportu a podporovaly sportovní činnost ve školách s cílem podpořit začlenění a přispět k rozvoji kladných hodnot u mladých Evropanů; |
46. |
zdůrazňuje, že odborná příprava sportovců na místní úrovni je pro udržitelný rozvoj sportu a pro jeho společenskou úlohu zásadní; vyjadřuje svou podporu řídícím sportovním orgánům, které povzbuzují kluby k investicím do vzdělávání a odborné přípravy místních mladých sportovců zaváděním opatření, jež stanoví minimální počet sportovců jednotlivých oddílů klubu, kteří jsou odborně připravováni na místní úrovni, a pobízí je, aby tato opatření ještě posílily; |
47. |
vybízí členské státy, aby zvážily možnost zavedení širšího a co nejméně byrokratického systému malých grantů pro studenty, kteří se nachází ve fázích vzdělávání předcházejících vysokoškolskému studiu a mají finanční těžkosti, a povzbudily je tak k pokračování ve studiu, čímž by se přispělo k odstranění sociálních rozdílů a zajištění lepších vzdělávacích příležitostí pro všechny; |
48. |
domnívá se, že je třeba vyvinout větší úsilí, aby bylo možné vypořádat se s nerovností v počtech mužských a ženských absolventů v oblastech vědy, technologie, inženýrství a matematiky (STEM), přičemž o této nerovnosti svědčí skutečnost, že ženy tvoří pouze 20 % absolventů inženýrských oborů; |
49. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Úř. věst. C 135, 26.5.2010, s. 2.
(2) Úř. věst. C 119, 28.5.2009, s. 2.
(3) Úř. věst. C 199, 7.7.2011, s. 1.
(4) Texty přijaté, P7_TA(2011)0531.
(5) Texty přijaté, P7_TA(2011)0231.
(6) Úř. věst. C 161 E, 31.5.2011, s. 8.
(7) Úř. věst. C 45 E, 23.2.2010, s. 33.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/64 |
Úterý, 11. září 2012
On-line distribuce audiovizuálních děl v Evropské unii
P7_TA(2012)0324
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o on-line distribuci audiovizuálních děl v Evropské unii (2011/2313(INI))
2013/C 353 E/08
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 167 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na Úmluvu Organizace spojených národů pro vzdělání, vědu a kulturu (UNESCO) o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů ze dne 20. října 2005, |
— |
s ohledem na článek 21 Listiny základních práv Evropské unie, podle nějž kulturní a tvůrčí odvětví významně přispívají k boji proti všem formám diskriminace, včetně rasismu a xenofobie, |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/13/EU ze dne 10. března 2010 o koordinaci některých právních a správních předpisů členských států upravujících poskytování audiovizuálních mediálních služeb (směrnice o audiovizuálních mediálních službách) (1), |
— |
s ohledem na článek 8 Listiny základních práv Evropské unie, podle nějž musí být zaručena ochrana osobních údajů, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1718/2006/ES ze dne 15. listopadu 2006 o provádění programu podpory evropského audiovizuálního odvětví (MEDIA 2007) (2), |
— |
s ohledem na doporučení Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. listopadu 2005 o filmovém dědictví a konkurenceschopnosti souvisejících průmyslových činností (3), |
— |
s ohledem na doporučení Komise ze dne 24. srpna 2006 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů (4), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvané „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 26. srpna 2010 nazvané „Digitální agenda pro Evropu“ (COM(2010)0245), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. května 2011 o uvolnění potenciálu kulturních a tvůrčích odvětví (5), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro kulturu a vzdělávání a na stanoviska Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a Výboru pro právní záležitosti (A7-0262/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že digitální věk nabízí ze své podstaty široké možnosti tvorby a šíření děl, avšak přináší i ohromné výzvy; |
B. |
vzhledem k tomu, že pokrok na trhu přinesl v mnoha ohledech nezbytný růst a kulturní obsah v souladu s cíli jednotného trhu; |
C. |
vzhledem k tomu, že v současné době je k dispozici více spotřebitelského obsahu než kdy dříve; |
D. |
vzhledem k tomu, že je nezbytné posílit on-line služby, aby se evropské audiovizuální odvětví stalo konkurenceschopnější, a zároveň podpořit evropskou civilizaci, jazykovou a kulturní rozmanitost a pluralismus sdělovacích prostředků; |
E. |
vzhledem k tomu, že autorské právo je významným právním nástrojem, který nositelům práv zaručuje určitá výhradní práva a tato práva chrání, čímž umožňuje růst a finanční prosperitu kulturního a tvůrčího odvětví a současně pomáhá zachovat pracovní místa; |
F. |
vzhledem k tomu, že změny právního rámce zaměřené na usnadnění získání práv by napomohly volnému pohybu děl v EU a přispěly k posílení evropského audiovizuálního průmyslu; |
G. |
vzhledem k tomu, že evropské rozhlasové a televizní společnosti hrají klíčovou úlohu při podpoře evropského tvůrčího odvětví a ochraně kulturní rozmanitosti a financují více než 80 % původního evropského audiovizuálního obsahu; |
H. |
vzhledem k tomu, že uvádění v kinech je i nadále zdrojem velké části příjmů z filmů a má značný vliv na úspěch filmů v rámci platforem videa na vyžádání; |
I. |
vzhledem k tomu, že čl. 13 odst. 1 směrnice o audiovizuálních mediálních službách poskytuje základ pro zavedení závazků financování a podpory u audiovizuálních mediálních služeb na vyžádání, neboť i ony hrají klíčovou roli při podpoře a ochraně kulturní rozmanitosti; |
J. |
vzhledem k tomu, že evropské rozhlasové a televizní společnosti působící v digitálním, konvergentním a multimediálním multiplatformním prostředí potřebují flexibilní a na budoucnost zaměřené systémy zúčtování práv, které umožní jejich efektivní zúčtování i na jednom kontaktním místě; vzhledem k tomu, že v severských zemích je flexibilní systém zúčtování práv tohoto druhu využíván po celá desetiletí; |
K. |
vzhledem k tomu, že je nezbytné zaručit rozvoj přitažlivé a různorodé legální nabídky obsahu on-line a dále usnadnit a zajistit snadnou distribuci tohoto obsahu absolutní minimalizací překážek v udělování licencí, včetně přeshraničního udělování licencí; dále zdůrazňuje, že je důležité usnadnit spotřebitelům využití obsahu, zejména co se týče plateb; |
L. |
vzhledem k tomu, že spotřebitelé požadují on-line přístup ke stále širší nabídce filmů bez ohledu na zeměpisnou polohu platformy; |
M. |
vzhledem k tomu, že audiovizuální díla jsou již v Evropě distribuována přes hranice díky panevropským licencím získávaným na dobrovolném základě, a vzhledem k tomu, že jejich další rozvoj může být jednou z cest, kterými je možné se zabývat, bude-li existovat odpovídající ekonomická poptávka; vzhledem k tomu, že je třeba řádně zohlednit skutečnost, že společnosti musí brát v potaz i různé jazykové a kulturní preference evropských spotřebitelů, jež odráží pestrost výběru občanů EU, co se týče spotřeby audiovizuálních děl na vnitřním trhu; |
N. |
vzhledem k tomu, že on-line distribuce audiovizuálních produktů představuje vynikající příležitost k rozšíření znalostí evropských jazyků a že tohoto cíle lze dosáhnout prostřednictvím původních znění a možnosti nechat tyto produkty přeložit do celé škály jazyků; |
O. |
vzhledem k tomu, že v souvislosti s dodržováním autorských práv a práv příbuzných v evropském digitálním prostoru je nezbytné zajistit právní jistotu jak držitelům práv, tak i spotřebitelům, a to prostřednictvím větší koordinace právních předpisů mezi členskými státy; |
P. |
vzhledem k tomu, že posílení právního rámce pro audiovizuální odvětví v Evropě přispívá k větší ochraně svobody projevu a myšlení a upevňuje demokratické hodnoty a zásady EU; |
Q. |
vzhledem k tomu, že je nezbytné přijmout konkrétní kroky za účelem ochrany evropského kinematografického a audiovizuálního dědictví, a to zejména formou podpory digitalizace obsahu a zjednodušením přístupu občanů a uživatelů k evropskému filmovému a audiovizuálnímu dědictví; |
R. |
vzhledem k tomu, že zavedení systému identifikace a značení děl by napomohlo k ochraně vlastníků práv a k omezení neoprávněného využívání děl; |
S. |
vzhledem k tomu, že je velmi důležité zachovat neutralitu informačních a komunikačních sítí a zaručit technologickou neutralitu designu mediálních platforem a subjektů, aby byla zajištěna dostupnost audiovizuálních služeb, dále podporovat svobodu projevu a pluralitu sdělovacích prostředků v Evropské unii a zohledňovat technologickou konvergenci; |
T. |
vzhledem k tomu, že bez autorského práva, které chrání tvůrce a umožňuje jejich odměňování, i bez možnosti právně nezávadného přístupu uživatelů ke kulturnímu dědictví není možná ani udržitelná tvorba, ani kulturní rozmanitost; vzhledem k tomu, že nové obchodní modely by měly zahrnovat efektivní systémy udělování licencí, stálé investice do digitalizace tvůrčího obsahu a snadný přístup pro spotřebitele; |
U. |
vzhledem k tomu, že velké množství případů porušení autorských práv a souvisejících práv duševního vlastnictví vychází z pochopitelné potřeby potenciálního publika získat nový audiovizuální obsah za jednoduchých a spravedlivých cenových podmínek, a vzhledem k tomu, že tato potřeba nebyla dosud dostatečně naplněna; |
V. |
vzhledem k tomu, že je třeba podnítit úpravy spojené s realitou digitálního věku, zejména ty, jejichž cílem je zabránit přemisťování způsobenému touhou nalézt právní předpisy, které nabízejí co nejmenší možnou ochranu; |
W. |
vzhledem k tomu, že je spravedlivé, aby veškeré smlouvy stanovily spravedlivou odměnu pro tvůrce za veškeré formy využívání jejich děl, včetně využití on-line; |
X. |
vzhledem k tomu, že je naléhavě třeba, aby Komise představila návrh směrnice o kolektivní správě práv a o organizacích pro kolektivní správu práv s cílem posílit důvěru v tyto organizace, a to zavedením opatření zaměřených na posílení účinnosti, výrazné zlepšení transparentnosti a podporu řádné správy věcí veřejných a účinného řešení sporů; |
Y. |
vzhledem k tomu, že, s ohledem na vysoký počet práv, které musí společnosti každý den vyúčtovat, je kolektivní správa práv základním nástrojem rozhlasových a televizních společností, a měla by tudíž zajistit účinné systémy udělování licencí na on-line využití audiovizuálního obsahu na vyžádání; |
Z. |
vzhledem k tomu, že je třeba upravit zdanění kulturních statků a služeb potřebám digitálního věku; |
AA. |
vzhledem k tomu, že zásada časové posloupnosti médií umožňuje celkovou rovnováhu v audiovizuálním odvětví, která zajišťuje účinný systém předběžného financování audiovizuálních děl; |
AB. |
vzhledem k tomu, že zásada časové posloupnosti médií čelí rostoucí konkurenci, jelikož naše moderní informační společnost umožňuje stále větší dostupnost digitálních děl a okamžité šíření informací; |
AC. |
vzhledem k tomu, že je třeba, aby Unie zaujala soudržný přístup k technologickým otázkám podporou interoperability systémů používaných v digitálním věku; |
AD. |
vzhledem k tomu, že právní a fiskální rámec by měl být příznivý pro podniky, které podporují on-line distribuci audiovizuálních produktů s hospodářskou hodnotou; |
AE. |
vzhledem k tomu, že přístup k médiím má zásadní význam pro osoby se zdravotním postižením a že je třeba jej usnadnit prostřednictvím programů upravených pro jejich potřeby; |
AF. |
vzhledem k tomu, že je nezbytně nutné zintenzivnit výzkum a vývoj s cílem rozvíjet postupy automatizované správy služeb poskytovaných osobám se zdravotním postižením, a to zejména skrze hybridní vysílání; |
1. |
bere na vědomí roztříštěnost on-line trhu, pro niž jsou typické např. technologické překážky, složitost postupů vydávání licencí, rozdíly ve způsobech placení, nedostatečná interoperabilita klíčových prvků, jako je elektronický podpis, a rozdíly v sazbách některých daních vztahujících se na zboží a služby, včetně DPH; je tudíž přesvědčen, že v současnosti je zapotřebí transparentního, flexibilního a harmonizovaného přístupu na evropské úrovni s cílem pokročit směrem k jednotnému digitálnímu trhu; zdůrazňuje, že jakékoli navrhované opatření by mělo usilovat o zmírnění administrativní zátěže a nákladů na transakce související s licencemi na obsah; |
Legální obsah, dostupnost a kolektivní správa práv
2. |
zdůrazňuje, že je třeba zlepšit aktuálnost legálního obsahu a posílit jeho přitažlivost po stránce kvantity i kvality, stejně jako zlepšit on-line dostupnost audiovizuálních děl, a to jak děl v původním znění s titulky, tak ve všech úředních jazycích EU; |
3. |
zdůrazňuje význam poskytování obsahu s titulky v co největším možném počtu jazyků, a to zejména prostřednictvím služeb videa na vyžádání; |
4. |
zdůrazňuje, že roste potřeba propagovat nástup legální a lákavé on-line nabídky audiovizuálního obsahu a podporovat inovace, a že má tudíž zásadní význam, aby nové metody distribuce byly flexibilní s cílem umožnit vznik nových obchodních modelů a zpřístupnit digitální zboží všem občanům EU bez ohledu na členský stát, v němž mají bydliště, při čemž bude řádně zohledněna zásada neutrality sítí; |
5. |
zdůrazňuje, že digitální služby, jako je například video streaming, by měly být dostupné všem občanům EU bez ohledu na to, v jakém členském státě se nacházejí; vyzývá Komisi, aby přišla s požadavkem, aby evropské digitální společnosti odstranily geografické kontroly (např. blokování IP adres) v celé Unii a umožnily nákup digitálních služeb z oblastí mimo členský stát původu spotřebitele; žádá Komisi, aby vypracovala návrh analýzy týkající se uplatnění směrnice o družicovém vysílání a kabelovém přenosu (6) na digitální distribuci; |
6. |
domnívá se, že větší pozornost by měla být věnována zlepšování bezpečnosti on-line distribučních platforem, včetně on-line plateb; |
7. |
zdůrazňuje, že je třeba vyvíjet alternativní a inovační systémy mikroplateb, jako jsou například platby prostřednictvím SMS nebo aplikací pro legální platformy poskytující on-line služby, aby bylo jejich používání pro spotřebitele jednodušší; |
8. |
zdůrazňuje, že by měly být řešeny problémy spojené s on-line platebními systémy, jako je nedostatek interoperability a vysoké náklady spotřebitelů na mikroplatby, a to s cílem vytvořit jednoduchá, inovační a hospodárná řešení výhodná pro spotřebitele i pro digitální platformy; |
9. |
vyzývá k nalezení nových řešení v oblasti uživatelsky vstřícných platebních systémů, jako jsou mikroplatby, a k rozvíjení systémů usnadňujících přímou platbu tvůrcům, což bude ku prospěchu spotřebitelům i autorům; |
10. |
zdůrazňuje, že on-line užívání může představovat skutečnou příležitost pro lepší šíření a distribuci evropských děl, zejména děl audiovizuálních, a to za podmínek, kdy se legální dodávání těchto děl může rozvíjet v prostředí zdravé hospodářské soutěže, která účinně čelí nelegálnímu dodávání chráněných děl; |
11. |
podporuje rozvoj bohaté a různorodé legální nabídky audiovizuálního obsahu, zejména prostřednictvím flexibilnějších vysílacích oken; zdůrazňuje, že držitelé práv by měli mít možnost svobodně se rozhodnout, kdy chtějí své produkty uvést na jednotlivých platformách; |
12. |
zdůrazňuje, že je třeba zajistit, aby nynější systém vysílacích oken nebyl používán jako prostředek ke znemožnění využívání sítě na úkor malých producentů a distributorů; |
13. |
vítá rozhodnutí Komise provést přípravná opatření, která Evropský parlament schválil pro testování nových způsobů distribuce založených na vzájemné doplňkovosti platforem, co se týče flexibility vysílacích oken; |
14. |
vyzývá k podpoře strategií, které evropským malým a středním podnikům působícím v audiovizuální oblasti umožní efektivněji spravovat digitální práva, a tím oslovit širší publikum; |
15. |
naléhavě vyzývá všechny členské státy, aby normativně provedly článek 13 směrnice o audiovizuálních mediálních službách a zavedly závazky financování a podpory u audiovizuálních mediálních služeb na vyžádání, a Komisi, aby Parlamentu neprodleně předložila podrobnou zprávu o aktuálním stavu provádění podle čl. 13 odst. 3; |
16. |
připomíná, že pro vytvoření jednotného vnitřního digitálního trhu v Evropě je nezbytné zavést celoevropské právní předpisy pro kolektivní správu autorských práv a souvisejících práv duševního vlastnictví, a učinit tak přítrž neustálým úpravám právních předpisů v členských státech, které přeshraniční správu práv v rostoucí míře znesnadňují; |
17. |
podporuje vytvoření právního rámce zaměřeného na usnadnění digitalizace a přeshraničního šíření osiřelých děl na jednotném digitálním trhu, což je také jedním z klíčových opatření stanovených v Digitální agendě pro Evropu, jež je součástí strategie Evropa 2020; |
18. |
konstatuje, že rozvoj přeshraničních služeb je rozhodně možný za předpokladu, že budou obchodní platformy připraveny získávat smluvně práva na pokrytí jednoho nebo více území, neboť je nutné mít na paměti, že v audiovizuálním odvětví představují územní systémy přirozené trhy; |
19. |
zdůrazňuje, že je třeba dosáhnout právní jistoty ohledně toho, který právní systém platí pro zúčtování práv u přeshraniční distribuce, a to předložením návrhu, že použitelným právem by mělo být právo země, v níž podnik provozuje hlavní činnost a vytváří své hlavní příjmy; |
20. |
opět potvrzuje cíl dosáhnout intenzivnější a účinnější přeshraniční distribuce audiovizuálních děl on-line mezi členskými státy; |
21. |
navrhuje přijetí komplexního přístupu na úrovni EU, který by měl zahrnovat větší spolupráci mezi držiteli práv, on-line distribučními platformami a poskytovateli internetových služeb s cílem usnadnit uživatelsky vstřícný a konkurenceschopný přístup k audiovizuálnímu obsahu; |
22. |
zdůrazňuje, že je třeba zajistit flexibilitu a interoperabilitu distribuce audiovizuálních děl prostřednictvím digitálních platforem s cílem rozšířit legální on-line nabídku audiovizuálních děl v reakci na tržní poptávku a podpořit přeshraniční přístup k obsahu pocházejícímu z jiných členských států, při čemž je třeba zajistit dodržování autorských práv; |
23. |
vítá nový program „Tvůrčí Evropa“, jejž navrhla Komise a který zdůrazňuje, že on-line distribuce má také výrazný a pozitivní dopad na distribuci audiovizuálních děl, zejména na oslovení nového publika uvnitř i vně Evropy a na posílení sociální soudržnosti; |
24. |
zdůrazňuje význam neutrality sítě pro zaručení rovného přístupu k vysokorychlostním sítím, který je zásadní pro kvalitu legálních on-line audiovizuálních služeb; |
25. |
zdůrazňuje, že digitální propast mezi členskými státy nebo regiony EU představuje vážnou překážku pro rozvoj jednotného digitálního trhu; vyzývá proto k rozšíření širokopásmového přístupu k internetu v celé EU s cílem podnítit přístup k on-line službám a novým technologiím; |
26. |
připomíná, že u komerčního využití se práva převádí na producenta audiovizuálního díla, který se opírá o centralizaci výlučných práv zaručených podle autorského práva při zajišťování organizace financování, produkce a distribuce audiovizuálních děl; |
27. |
připomíná, že komerční užívání výlučných práv týkajících se sdělování informací veřejnosti a zpřístupňování informací veřejnosti má za cíl vytváření finančních zdrojů, dostaví-li se obchodní úspěch, za účelem financování budoucí produkce a distribuce projektů, čímž je podporována dostupnost rozmanité a trvající nabídky nových filmů; |
28. |
vyzývá Komisi, aby předložila legislativní iniciativu pro kolektivní správu autorských práv zaměřenou na zajištění větší odpovědnosti a transparentnosti a lepší správy organizací kolektivní správy práv, jakož i účinných mechanismů pro řešení sporů, a na vyjasnění a zjednodušení systémů udílení licencí v hudebním odvětví; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je třeba jasně rozlišovat mezi postupy udílení licencí pro různé druhy obsahu, zejména mezi audiovizuálními/kinematografickými a hudebními díly; připomíná, že udílení licencí na audiovizuální díla se děje na základě individuálních smluvních dohod a v některých případech kolektivní správy žádostí o odměnu; |
29. |
zdůrazňuje, že zpráva Komise o provádění směrnice 2001/29/ES (7) identifikovala rozdíly v provádění ustanovení článků 5, 6 a 8 v členských státech, což vede k rozdílnému výkladu a rozhodnutím ze strany soudů členských států; upozorňuje, že tato rozhodnutí se stala součástí zvláštního souboru judikatury v oblasti audiovizuálního odvětví; |
30. |
žádá Komisi, aby pokračovala v přísné kontrole provádění směrnice 2001/29/ES a v pravidelném podávání zpráv o učiněných zjištěních Parlamentu a Radě; |
31. |
vyzývá Komisi, aby po konzultaci se všemi relevantními zúčastněnými stranami přezkoumala směrnici 2001/29/ES tak, aby ustanovení článků 5, 6 a 8 byla přesněji formulována s cílem zajistit na úrovni Unie harmonizaci právního rámce pro ochranu autorského práva v informační společnosti; |
32. |
podporuje zavedení jednotných evropských pravidel pro řádnou správu a transparentnost organizací pro kolektivní správu práv a účinných mechanismů pro řešení sporů; |
33. |
zdůrazňuje, že jednodušší zúčtování a seskupování, především u hudebních práv na audiovizuální díla pro on-line distribuci, by podpořilo vnitřní trh, a naléhavě vyzývá Komisi, aby tuto skutečnost náležitě zohlednila v ohlášeném právním aktu o kolektivní správě práv; |
34. |
poukazuje na to, že pokračující sbližování sdělovacích prostředků vyžaduje nové přístupy k řešení problémů nejen co se týče autorských práv, ale i práv v oblasti sdělovacích prostředků; vyzývá Komisi, aby ověřila, do jaké míry jsou rozdílná ustanovení pro lineární a nelineární služby obsažená ve směrnici 2010/13/EU o audiovizuálních mediálních službách stále aktuální, a přihlédla přitom k nejnovějšímu technologickému vývoji; |
35. |
je přesvědčen, že ačkoli je rozlišování mezi lineárním a nelineárním vysíláním do stále větší míry překonané, má omezení reklamy v lineárním vysílání pro děti, ve zprávách a v informačních programech své opodstatnění; navrhuje však, aby byly zváženy možnosti nových forem systémů zúčtování přesahujících jednotlivé programy a platformy, které by mohly vzbudit zájem o kvalitní obsah, a následně zvýšit kvalitu lineárních programů a podpořit rozmanitost na internetu, aniž by tím byly zatíženy příjmy soukromých rozhlasových a televizních společností; |
36. |
zdůrazňuje, že na digitální prostředí by měla být i nadále uplatňována možnost zvolit systémy územní produkce a distribuce, protože se zdá, že tento způsob uspořádání audiovizuálního trhu tvoří základ financování evropských audiovizuálních a kinematografických děl; |
37. |
vyzývá Komisi, aby předložila analýzu, v níž posoudí, zda by zásada vzájemného uznávání mohla být uplatněna na digitální zboží stejným způsobem, jako je tomu u zboží fyzického; |
Identifikace
38. |
má za to, že by k usnadnění hrazení práv mohly být použity nové technologie; vítá v této souvislosti iniciativu týkající se mezinárodního standardního čísla audiovizuálního díla (ISAN), které zjednodušuje identifikaci audiovizuálních děl a držitelů práv k těmto dílům; vyzývá Komisi, aby zvážila zavedení prováděcích opatření, která by zjednodušila širší využívání systému ISAN; |
Neoprávněné použití
39. |
vyzývá Komisi, aby uživatelům internetu poskytla právní jistotu při používání služeb nabízených formou streamingu a aby především zvážila, jakými způsoby lze zabránit používání platebních systémů a financování těchto služeb prostřednictvím reklamy na placených platformách, které nabízí neoprávněné služby stahování a streamingu; |
40. |
vyzývá členské státy, aby podporovaly dodržování autorských práv a práv příbuzných a aby bojovaly proti poskytování a distribuci neautorizovaného obsahu, a to i v rámci streamingu; |
41. |
upozorňuje na náhlý nárůst počtu platforem sociálních sítí, které uživatelům internetu nabízejí možnost poskytnout finanční podporu produkci filmu nebo dokumentu, což v nich vyvolává pocit přímého zapojení do jeho výroby, zdůrazňuje však přesto, že tento druh financování v nejbližší době pravděpodobně nenahradí tradiční zdroje financování; |
42. |
uznává, že tam, kde existují legální alternativy, zůstává porušování autorských práv on-line problémem, a legální dostupnost kulturních děl chráněných autorským právem on-line je tudíž potřeba doplnit posíleným on-line prosazováním autorského práva, a to při plném dodržování základních práv, zejména svobody informací a slova, ochrany osobních údajů a práva na soukromí, jakož i zásady prostého přenosu; |
43. |
vyzývá Komisi, aby podpořila právní jistotu v souvislosti s přezkumem směrnice 2004/48/ES určené pro analogový trh, s cílem provést v ní změny nezbytné k vytvoření efektivních řešení pro digitální trh; |
Odměňování
44. |
připomíná, že je nezbytné zajistit řádné odměňování držitelů práv za on-line distribuci audiovizuálního obsahu; konstatuje, že ačkoli je toto právo na evropské úrovni uznáváno od roku 2001, řádné odměňování za díla, jež jsou zpřístupněna on-line, stále chybí; |
45. |
domnívá se, že cílem této odměny by mělo být usnadnění umělecké tvorby, zvýšení evropské konkurenceschopnosti a zohlednění charakteristických znaků daného sektoru, zájmů jednotlivých zúčastněných stran i potřeby výrazného zjednodušení postupů pro udělování licencí; vyzývá Komisi, aby ve spolupráci se všemi zúčastněnými stranami podněcovala řešení vycházející zdola s cílem dále rozvíjet konkrétní právní úpravu EU; |
46. |
je toho názoru, že je nezbytné zaručit autorům a umělcům odměnu, jež je spravedlivá a přiměřená všem formám využívání jejich děl, především využití on-line, a z tohoto důvodu vyzývá členské státy, aby zakázaly výkupní smlouvy, které jsou s touto zásadou v rozporu; |
47. |
vyzývá Komisi, aby bezodkladně předložila studií zabývající se nerovnostmi různých mechanismů odměňování autorů a umělců, které se používají na vnitrostátní úrovni, s cílem vypracovat seznam osvědčených postupů; |
48. |
vyzývá k opětovnému vyvážení vyjednávací pozice autorů a umělců ve vztahu k producentům tím, že autorům a umělcům bude přiznáno nezadatelné právo na odměnu za veškeré formy využívání jejich děl, včetně stálé odměny v případě, že převedli své výlučné právo na zpřístupnění daného díla na producenta; |
49. |
vyzývá k přijetí opatření, která držitelům práv zajistí spravedlivou odměnu za distribuci, opakované vysílání a reprízy audiovizuálních děl; |
50. |
tvrdí, že nejlepším způsobem, jak zaručit držitelům práv odpovídající odměnu, je nabídnout jim podle jejich preferencí volbu mezi dohodami o kolektivním vyjednávaní (včetně dohodnutých běžných smluv), rozšířenými kolektivními licencemi a organizacemi kolektivní správy; |
Udělování licencí
51. |
zdůrazňuje, že acquis communautaire v oblasti evropského autorského práva samo o sobě nebrání dobrovolným licenčním mechanismům pro území více států či celé Evropy, ale že kulturní a jazykové rozdíly mezi členskými státy, jakož i rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech, včetně těch nesouvisejících s duševním vlastnictvím, vyžadují flexibilní a komplexní přístup na evropské úrovni s cílem pokročit směrem k digitálnímu jednotnému trhu; |
52. |
poukazuje na to, že mechanismy udělování licencí na více územích a v celé Evropě by si měly zachovat dobrovolný charakter a že jazykové a kulturní rozdíly mezi členskými státy, nehledě na rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech nesouvisejících s oblastí autorských práv, s sebou nesou vlastní specifické problémy; je proto přesvědčen, že je nutné zaujmout k udělování licencí v celé Evropě flexibilní přístup a současně chránit držitele práv a postupovat směrem k jednotnému digitálnímu trhu; |
53. |
domnívá se, že bude-li možné podporovat a prosazovat udržitelné udělování licencí na audiovizuální díla pro více území v rámci jednotného digitálního trhu, usnadní se trhem řízené iniciativy; zdůrazňuje, že digitální technologie poskytují nové a inovační způsoby pro přizpůsobení a obohacení nabídky těchto děl na každém trhu a pro uspokojení poptávky spotřebitelů, včetně přeshraničních služeb přizpůsobených potřebám; vyzývá k lepšímu využívání digitálních technologií, jež by měly představovat odrazový můstek jak pro diferenciaci, tak pro multiplikaci zákonné nabídky audiovizuálních děl; |
54. |
domnívá se, že je třeba aktualizovaných údajů ohledně podmínek pro udělování licencí, držitelů licencí a repertoárů a že je zapotřebí vypracovat na evropské úrovni komplexní studie, aby bylo možné usnadnit transparentnost, identifikovat, kde vznikají problémy, a vytvořit jasné, účinné a vhodné mechanismy pro jejich řešení; |
55. |
uvádí, že správa audiovizuálních práv v digitálním věku by mohla být pro komerční využívání děl snazší, pokud by členské státy mohly prosazovat účinné a transparentní udělování licencí,včetně dobrovolného rozšířeného kolektivního udělování licencí, v těch případech, kde v současné době pociťují nedostatky; |
56. |
konstatuje, že pro pracovníky v oblasti kultury a pro členské státy by bylo užitečné vyjednat provádění opatření, která by umožnila, aby se u veřejných záznamů děl, jež tvoří součást dědictví, v plné míře využily digitální technologie, zejména co se týče přístupu ke vzdáleným digitálním dílům nekomerční povahy; |
57. |
vítá konzultaci Komise, která byla zahájena zveřejněním zelené knihy a tím, že Komise uznala zvláštní rysy audiovizuálního odvětví, pokud jde o mechanismy udílení licencí, které mají velký význam pro pokračování rozvoje tohoto sektoru, co se týče podpory kulturní rozmanitosti i silného evropského audiovizuálního průmyslu na jednotném digitálním trhu; |
Interoperabilita
58. |
vyzývá členské státy, aby zajistily, aby kolektivní správa práv spočívala na efektivních, funkčních a interoperabilních systémech; |
DPH
59. |
zdůrazňuje, že je důležité zahájit diskusi o otázce rozdílných sazeb DPH v jednotlivých členských státech, a vyzývá Komisi a členské státy, aby v této oblasti koordinovaly své činnosti; |
60. |
zdůrazňuje, že je třeba uvažovat o uplatňování snížené sazby DPH na digitální distribuci kulturních statků a služeb, aby byly odstraněny nesrovnalosti mezi službami on-line a off-line; |
61. |
zdůrazňuje, že je třeba uplatňovat stejnou sazbu DPH na kulturní audiovizuální díla prodávaná on-line i tradičním způsobem; domnívá se, že přitažlivost digitálních platforem by zvýšilo uplatňování snížené sazby DPH na kulturní obsah na internetu, který je prodáván poskytovatelem usazeným v EU spotřebiteli s bydlištěm v EU; v této souvislosti připomíná své usnesení ze dne 17. listopadu 2011 o modernizaci právních předpisů týkajících se DPH za účelem podpory jednotného digitálního trhu (8) a ze dne 13. října 2011 o budoucnosti DPH (9); |
62. |
vyzývá Komisi, aby zavedla právní rámec pro audiovizuální služby on-line mimo EU, jsou-li tyto služby přímo nebo nepřímo zaměřeny na veřejnost v EU, a zajistila tak, že se jich budou týkat stejné požadavky, jako je tomu u služeb v EU; |
Ochrana a podpora prodeje audiovizuálních děl
63. |
upozorňuje na podmínky, za nichž jsou v digitálním věku plněny úkoly obnovení, zachování a zpřístupnění audiovizuálních děl pro kulturní a pedagogické účely, a zdůrazňuje, že si tato otázka zasluhuje zvláštní úvahu; |
64. |
vybízí členské státy, aby provedly směrnici o audiovizuálních mediálních službách, doporučuje, aby sledovaly, jakým způsobem jsou evropská díla, zejména filmy a dokumenty, ve skutečnosti prezentována a podporována v rámci různých audiovizuálních mediálních služeb dostupných veřejnosti, a zdůrazňuje nutnost užší spolupráce mezi regulačními orgány a organizacemi financujícími film; |
65. |
vyzývá Komisi, aby nalezla mechanismy na podporu přístupu k archivovanému audiovizuálnímu materiálu uchovávanému evropskými institucemi filmového dědictví; konstatuje, že z důvodů, jež jsou často spojené s poklesem přitažlivosti pro spotřebitele a omezenou životností, je podstatná část evropského audiovizuálního materiálu komerčně nedostupná; |
66. |
vyzývá členské státy a Komisi, aby prosazovaly řešení usilující o podporu digitalizace a uchovávání těchto děl a jejich dostupnost pro účely vzdělávání, a to i v přeshraničním měřítku; |
67. |
bere na vědomí význam on-line knihovny Europeana a je přesvědčen, že by členské státy a kulturní instituce měly věnovat větší pozornost její dostupnosti a zviditelnění; |
68. |
domnívá se, že digitalizace a zachování kulturních zdrojů, jakož i lepší přístup k nim, skýtají velké hospodářské a sociální možnosti a jsou základní podmínkou budoucího rozvoje kulturních a tvůrčích kapacit Evropy a zastoupení jejího průmyslu v této oblasti; podporuje tudíž doporučení Komise ze dne 27. října 2011 o digitalizaci kulturního materiálu a jeho dostupnosti on-line a o uchovávání digitálních záznamů (10), jakož i návrh na vytvoření aktualizovaného souboru opatření v této věci; |
Vzdělání
69. |
zdůrazňuje význam podpory digitálních dovedností a mediální gramotnosti u všech občanů EU, včetně starších osob a osob se zdravotním postižením, například sluchovým, a zmírnění digitální propasti, neboť tyto aspekty hrají zásadní úlohu, pokud jde o účast na společenském dění a demokratickém občanství; připomíná důležitou úlohu, kterou v tomto ohledu hrají veřejnoprávní sdělovací prostředky v rámci jejich poslání veřejné služby; |
70. |
opětovně potvrzuje klíčový význam začlenění nových technologií do národních vzdělávacích programů a především význam vzdělávání všech občanů EU ve všech věkových kategoriích v oblasti mediální a digitální gramotnosti, aby mohli rozvíjet své schopnosti v těchto oblastech a posléze z nich těžit; |
71. |
zdůrazňuje, že má-li se zvýšit povědomí o významu práv duševního vlastnictví a o dostupných zákonných způsobech on-line distribuce audiovizuálních děl, je třeba v této oblasti realizovat evropské a vnitrostátní vzdělávací kampaně; zdůrazňuje, že by spotřebitelé měli být náležitě informováni o veškerých otázkách spojených s právy duševního vlastnictví, jež by mohly vyvstat při využívání služeb pro sdílení souborů v rámci služeb tzv. cloud computingu; |
72. |
upozorňuje na to, že veřejnosti je nutné více zdůrazňovat význam ochrany autorského práva a s tím související potřeby spravedlivé odměny za práci; |
73. |
zdůrazňuje, že co se týče přístupu k audiovizuálním dílům on-line, je třeba zvážit udělení zvláštního postavení institucím, které slouží ke vzdělávání; |
MEDIA 2014–2020
74. |
poukazuje na to, že program MEDIA se zavedl jako samostatná značka a že je klíčové pokračovat v ambiciózním programu MEDIA na období 2014–2020, který se nese ve stejném duchu jako program stávající; |
75. |
zdůrazňuje, že je klíčové, aby program MEDIA nadále existoval jako specifický program plně se zaměřující na audiovizuální odvětví; |
*
* *
76. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států. |
(1) Úř. věst. L 95, 15.4.2010, s. 1.
(2) Úř. věst. L 327, 24.11.2006, s. 12.
(3) Úř. věst. L 323, 9.12.2005, s. 57.
(4) Úř. věst. L 236, 31.8.2006, s. 28.
(5) Přijaté texty, P7_TA(2011)0240.
(6) Směrnice 93/83/EHS, Úř. věst. L 248, 6.10.1993, s. 15.
(7) Úř. věst. L 167, 22.6.2001, s. 10.
(8) Přijaté texty, P7_TA(2011)0513.
(9) Přijaté texty, P7_TA(2011)0436.
(10) Úř. věst. L 283, 29.10.2011, s. 39.
Středa, 12. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/75 |
Středa, 12. září 2012
Rozhodnutí nevyjádřit svůj nesouhlas s prováděcím opatřením: palubní protisrážkový systém u některých nově vyrobených letadel
P7_TA(2012)0325
Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyjádřit svůj nesouhlas s návrhem rozhodnutí Komise, kterým se Francouzské republice povoluje odchylka od nařízení Komise (EU) č. 1332/2011, pokud jde o používání nové verze softwaru palubního protisrážkového systému (ACAS II) v některých nově vyrobených letadel (D020967/02 – 2012/2745 (RPS))
2013/C 353 E/09
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Komise (D020967/02), |
— |
s ohledem na stanovisko, které dne 4. června 2012 vydal Výbor Evropské agentury pro bezpečnost letectví a které se týkalo bodu odůvodnění 9 v návrhu rozhodnutí Komise, |
— |
s ohledem na dopis Komise ze dne 5. července 2012, ve kterém jej Komise žádá o prohlášení, že s návrhem rozhodnutí nevyjádří svůj nesouhlas, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro dopravu a cestovní ruch ze dne 27. července 2012 adresovaný předsedovi Konference předsedů výborů, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (1), a zejména na čl. 14 odst. 6 a 7 tohoto nařízení, |
— |
s ohledem na čl. 5a rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi (2), |
— |
s ohledem na čl. 88 odst. 4 písm. d) a čl. 87a odst. 6 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 87a odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 11. září 2012, nevyslovil námitku, |
A. |
vzhledem k tomu, že Komise ve svém návrhu rozhodnutí stanoví, že uvedené rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. ledna 2013, a vzhledem k tomu, že za těchto okolností nejsou vhodné průtahy v souvislosti s jeho přijetím; |
1. |
prohlašuje, že nevyjádří svůj nesouhlas s návrhem rozhodnutí Komise; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Komisi a pro informaci Radě. |
(1) Úř. věst. L 79 ze dne 19.3.2008, s. 1.
(2) ř. věst. L 184 ze dne 17.7.1999, s. 23.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/76 |
Středa, 12. září 2012
Rozhodnutí nevyslovit námitky proti aktu v přenesené pravomoci: nadnárodní spolupráce a smluvní jednání v odvětví mléka a mléčných produktů
P7_TA(2012)0326
Rozhodnutí Evropského parlamentu nevyslovit námitky proti nařízení Komise v přenesené pravomoci ze dne 28. června 2012 doplňujícímu nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o nadnárodní spolupráci a smluvní jednání organizací producentů v odvětví mléka a mléčných produktů (12020-12 – C(2012)4297 – 2012/2780 (RPS))
2013/C 353 E/10
Evropský parlament,
— |
s ohledem na nařízení Komise v přenesené pravomoci (C(2012)4297), |
— |
s ohledem na dopis Komise ze dne 27. července 2012, ve kterém jej Komise žádá o prohlášení, že proti tomuto nařízení v přenesené pravomoci nevysloví námitky, |
— |
s ohledem na článek 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (1), a zejména na čl. 126e odst. 1 a čl. 196a odst. 5 tohoto nařízení, |
— |
s ohledem na čl. 87a odst. 6 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na to, že ve lhůtě stanovené v čl. 87a odst. 6 třetí a čtvrté odrážce jednacího řádu, která uplynula dne 11. září 2012, nevyslovil námitku, |
A. |
vzhledem k tomu, že Komise zdůraznila, že je zásadní, aby Parlament přijal rozhodnutí před 3. říjnem 2012, neboť od tohoto dne se použijí ustanovení základního legislativního aktu týkající se smluvních jednání organizací producentů v odvětví mléka a mléčných produktů; |
B. |
vzhledem k tomu, že Rada se dne 16. července 2012 rozhodla požádat o prodloužení lhůty pro vyslovení námitek proti tomuto nařízení v přenesené pravomoci o dva měsíce, tj. do 28. října 2012, jakož i vzít na vědomí, že je nezbytné rozhodnout o vyslovení či nevyslovení námitek proti uvedenému nařízení před 3. říjnem 2012, a že o tom informovala Evropský parlament ve svém dopise ze dne 17. července 2012; |
1. |
prohlašuje, že proti tomuto nařízení v přenesené pravomoci námitky nevysloví; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/77 |
Středa, 12. září 2012
Výroční zpráva Rady pro Evropský parlament o společné zahraniční a bezpečnostní politice
P7_TA(2012)0334
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o výroční zprávě Rady Evropskému parlamentu o společné zahraniční a bezpečnostní politice (12562/2011 – 2012/2050(INI))
2013/C 353 E/11
Evropský parlament,
— |
s ohledem na výroční zprávu Rady Evropskému parlamentu o společné zahraniční a bezpečnostní politice (12562/2011), |
— |
s ohledem na článek 36 Smlouvy o Evropské unii, |
— |
s ohledem na část II oddíl G bod 43 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 (1), |
— |
s ohledem na výše zmíněnou interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 11. května 2011 (2) o výroční zprávě o SZBP za rok 2009 a usnesení ze dne 10. března 2010 (3) o výroční zprávě o SZBP za rok 2008, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 8. července 2010 (4) o Evropské službě pro vnější činnost, |
— |
s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise / vysoké představitelky pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku o politické odpovědnosti (5), |
— |
s ohledem na prohlášení vysoké představitelky o základní organizaci ústřední správy ESVČ, které učinila na plenárním zasedání Evropského parlamentu dne 8. července 2010 (6), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 18. dubna 2012 o výroční zprávě o stavu lidských práv ve světě a o politice Evropské unie v této oblasti včetně jejích dopadů na strategickou politiku EU týkající se lidských práv (7), |
— |
s ohledem na společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise adresované Evropskému parlamentu a Radě ze dne 12. prosince 2011 s názvem „Lidská práva a demokracie jako priority vnější činnosti EU – na cestě k efektivnějšímu přístupu“ (COM(2011)0886), |
— |
s ohledem na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 z roku 2000 a č. 1820 z roku 2008 o ženách, míru a bezpečnosti, na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1888 z roku 2009 o sexuálním násilí páchaném na ženách a dětech v ozbrojených konfliktech, na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1889 z roku 2009 zaměřenou na důslednější uplatňování a monitorování rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a s ohledem na rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1960 z roku 2010, která vytvořila mechanizmus pro získávání údajů o sexuálním násilí při ozbrojených konfliktech a pro vytváření seznamů pachatelů tohoto násilí, |
— |
s ohledem na čl. 119 odst. 1 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zahraniční věci a stanovisko Rozpočtového výboru (A7-0252/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že EU by měla více propracovat své cíle v oblasti zahraniční politiky a prosazovat své hodnoty a zájmy na celém světě, přičemž by měla usilovat zejména o posílení míru, bezpečnosti obyvatel a solidarity, o předcházení konfliktům, právní stát a o prosazování demokracie, o ochranu lidských práv a základních svobod, o rovnost žen a mužů, o dodržování mezinárodního práva, o podporu mezinárodních institucí, o fungující multilateralizmus a vzájemnou úctu mezi národy, o udržitelný rozvoj, o transparentní a odpovědnou veřejnou správu, o volný a spravedlivý obchod a o vymýcení chudoby; |
B. |
vzhledem k tomu, že k dosažení těchto cílů by EU by měla být schopna vytvářet součinnost a rozvíjet strategická partnerství se zeměmi, které sdílí stejné hodnoty a jsou ochotny přijmout společné politiky a podílet se na společně dohodnutých krocích; |
C. |
vzhledem k tomu, že uplatňování Lisabonské smlouvy vnáší do evropské vnější činnosti nový rozměr a přispěje k větší jednotnosti, důslednosti a účinnosti zahraniční politiky EU a vnější činnosti obecně; vzhledem k tomu, že je třeba se poučit z minulých chyb Evropské unie a jejich členských států při reorganizaci její vnější činnosti, přičemž v jádru jejích politik musí být zakotvena lidská práva a demokracie, a při podporování přechodu k demokracii v zemích s autoritářskými režimy, zejména tam, kde obavy o stabilitu a bezpečnost oslabily zásadovou politiku podpory demokracie a lidských práv; |
D. |
vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva vnáší do zahraniční politiky EU novou dynamiku, a to zejména tím, že Unii vybavuje institucionálními a operativními nástroji, díky nimž by EU mohla přijmout mezinárodní úlohu odpovídající jejímu významnému hospodářskému postavení a jejím ambicím a zkoordinovat svůj postup tak, aby byla účinným globálním hráčem schopným přijmout svůj díl odpovědnosti za světovou bezpečnost a ujmout se vedoucí úlohy při hledání společných řešení společných problémů; |
E. |
vzhledem k tomu, že pokračující finanční krize a krize státního dluhu má vážný dopad na důvěryhodnost Evropské unie na mezinárodní scéně a podrývá efektivitu a dlouhodobou udržitelnost společné zahraniční a bezpečnostní politiky (SZBP); |
F. |
vzhledem k tomu, že nová dynamika evropské vnější činnosti vyžaduje také, aby si EU strategičtějším jednáním zajistila skutečný mezinárodní vliv; vzhledem k tomu, že schopnost EU ovlivňovat mezinárodní řád nezávisí jen na propojenosti jejích politik, aktérů a orgánů, ale rovněž na skutečně strategicky koncipované zahraniční politice EU založené na jednom konkrétním souboru obecných zásad a cílů, na kterém by se shodly všechny členské státy s cílem vystupovat na mezinárodní scéně koordinovaně, rozhodně, jednotně a solidárně; vzhledem k tomu, že zahraniční politika EU musí mít k dispozici potřebné prostředky a nástroje, které Unii umožní jednat ve světovém měřítku účinně a jednotně; |
G. |
vzhledem k tomu, že pokud mají občané EU pochopit a podporovat evropskou vnější činnost, je nutné zajistit kontrolu zahraniční politiky EU ze strany Evropského parlamentu a parlamentů členských států na příslušné úrovni; vzhledem k tomu, že parlamentní kontrola posiluje legitimitu této činnosti; |
ZHODNOCENÍ VÝROČNÍ ZPRÁVY RADY O SZBP ZA ROK 2010
1. |
vítá, že Rada se s podporou místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku snažila, aby výroční zpráva za rok 2010 byla do budoucna orientovaným strategickým dokumentem mapujícím zahraniční politiku Unie; |
2. |
je však přesvědčen o tom, že výroční zpráva Rady v řadě důležitých ohledů neplní záměry Lisabonské smlouvy, a to mimo jiné tím, že: neobjasňuje střednědobé ani dlouhodobé priority nebo strategické obecné zásady SZBP, nevysvětluje, jaké politické mechanizmy umožní zajistit provázanost a důslednost jednotlivých složek zahraniční politiky včetně těch, za které odpovídá Komise, nezabývá se důležitými otázkami, pokud jde o úlohu ESVČ a delegací při zajišťování toho, aby unijní zdroje (personální, finanční a diplomatické) byly v souladu se zahraničními prioritami Unie; nerozebírá otázku, jak začlenit mise a operace ad hoc v rámci společné bezpečnostní a zahraniční politiky (SBOP) (jejich zdůvodnění a konečný cíl) do strategickopolitického rámce priorit zahraniční politiky EU pro určitou zemi nebo region, ačkoliv nové strategie pro Africký roh a Sahel takovouto diskuzi předpokládají; |
3. |
připomíná, že Smlouva dává Evropskému parlamentu oprávnění, aby byl konzultován v oblasti SZBP a SBOP, aby byla jeho stanoviska patřičně zohledňována a aby předkládal doporučení; uznává, že místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka Evropskému parlamentu v tomto ohledu vycházela vstříc; domnívá se však, že se vstupem Lisabonské smlouvy v platnost lze dosáhnout zlepšení, pokud jde o informování příslušného výboru o výsledcích jednání Rady ve složení pro zahraniční věci i o konzultace s Parlamentem, aby bylo zajištěno, že se před schválením mandátů a strategií v oblasti SZBP přihlédne k jeho názorům; očekává přezkum nástrojů vnější pomoci a výsledek, který uzná práva Parlamentu na strategické dokumenty a víceleté akční plány, jež jsou stanovena článkem 290 SFEU; žádá dále, aby byl lépe informován a zapojen do konzultací ve všech fázích rozhodování Rady o dohodách se třetími zeměmi v oblasti SZBP, zejména před rozhodnutím o tom, že Evropské komisi nebo vysokému představiteli, místopředsedovi Komise bude svěřen mandát k vyjednávání a k podpisu dohod jménem Unie, a co se týče rámců pro účast třetích zemí v operacích EU k řešení krizí; |
4. |
žádá Radu, aby při přípravě budoucích výročních zpráv o SZBP hned ze začátku přizvala ke spolupráci Výbor pro zahraniční věci s cílem prodiskutovat obecný politický rámec na další rok a dlouhodobější strategické cíle a stanovit ukazatele, na jejichž základě bude možné evropským občanům předložit jasné prohlášení o vývoji, prioritách a pokroku zahraniční politiky Evropské unie; |
NOVÝ KOMPLEXNÍ PŘÍSTUP K ZAHRANIČNÍ POLITICE EU
5. |
poukazuje na to, že v druhém desetiletí 21. století sílí mezi evropskými občany, ale i jinde ve světě, vědomí, že adekvátně reagovat na globální hrozby a výzvy umožňují pouze komplexní přístupy, které kombinují diplomatické, hospodářské a v krajním případě a v úplném souladu s ustanoveními Charty OSN rozvojové prostředky; |
6. |
je přesvědčen, že Lisabonská smlouva dává EU k dispozici všechny prostředky, jež jsou nezbytné k tomu, aby mohla zavést tento komplexní přístup, prostřednictvím něhož Unie využije všechny své diplomatické a finanční zdroje k podpoře společných strategických politických směrů s cílem co nejúčinněji podpořit bezpečnost a ekonomickou prosperitu evropských občanů a občanů sousedních zemí i jejich základní práva; vyzývá navíc k tomu, aby se v rámci ESVČ pokračovalo ve vytváření vhodného mechanizmu, do něhož by byly zapojeny příslušné útvary Komise, které by spojily zeměpisné a tematické odborné znalosti a podpořily komplexní přístup k plánování, definování a provádění politiky; |
7. |
poukazuje na to, že komplexně pojatá SZBP zahrnuje všechny oblasti zahraniční politiky, včetně postupného vymezení společné bezpečnostní a obranné politiky SBOP), která by mohla vést ke vzniku společné obrany, přičemž usiluje především o důsledné uplatňování a provázanost jednotlivých složek vnější činnosti, avšak s ohledem na jejich specifickou povahu; opakuje, že takový přístup k rozvíjení zahraniční politiky EU musí vycházet ze zásad a cílů, které stanovuje článek 21 Smlouvy o Evropské unii, což znamená, že vnější činnost EU musí vycházet z prosazování a ochrany hodnot EU, jako je dodržování lidských práv, svoboda, demokracie a právní řád; současně zdůrazňuje význam užší koordinace vnitřního a vnějšího rozměru bezpečnostních politik EU, což by se mělo odrazit ve vnější činnosti Unie; |
8. |
konstatuje, že v roce 2013 si připomeneme uplynutí deseti let od přijetí evropské bezpečnostní strategie, a v souvislosti s tím zdůrazňuje nutnost tento rámcový dokument aktualizovat a konsolidovat v souladu se současným mezinárodním prostředím; |
STRUKTURA ZAHRANIČNÍ POLITIKY
9. |
zdůrazňuje, že od místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky se očekává, že bude hrát vedoucí politickou úlohu při zajišťování jednoty, koordinace, jednotnosti a účinnosti činnosti Unie; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby plně a včas využívala svých pravomocí zahájit SZBP, provádět ji a zajišťovat její dodržování, přičemž by měla do tohoto úsilí plně zapojit příslušné orgány Parlamentu; vítá významnou vedoucí úlohu, kterou jménem mezinárodního společenství za nelehkých okolností hrála místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka při jednáních s Iránem; bere na vědomí významný historický vztah mezi evropským a íránským lidem; vyzývá k tomu, aby EU s ohledem na změny, které přineslo tzv. Arabské jaro, přijala vedoucí úlohu v úsilí o posílení role Unie při podpoře sousedních zemí, zejména procesů demokratické transformace v jižním Středomoří a zablokovaného blízkovýchodního mírového procesu, i na základě Evropské nadace pro demokracii; |
10. |
uznává, že je nezbytné, aby ESVČ (včetně svých delegací a zvláštních zástupců EU) místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce pomáhala uplatňovat strategičtější, jednotnější a důslednější politický přístup k vnější činnosti Unie; potvrzuje svůj úmysl nadále dohlížet na vyvážené zastoupení žen a mužů a osob z různých zeměpisných oblastí mezi zaměstnanci ESVČ, včetně vedoucích pozic, a hodnotit, zda je jmenování diplomatů z členských států vedoucími delegací a na jiné klíčové pozice v zájmu Unie, nikoli pouze jejich členských států; zdůrazňuje, že je důležité zajistit celkovou funkčnost a účinnost ESVČ a upevnit vztahy mezi ESVČ, Komisí a členskými státy, aby bylo dosaženo součinnosti při účinném provádění vnější činnosti a aby se EU k důležitým politickým otázkám vyjadřovala jednotně; |
11. |
zdůrazňuje, že úlohou zvláštních zástupců EU by mělo být doplňovat činnost vedoucích delegací EU v konkrétních zemích, být s ní v souladu a zastupovat a koordinovat politiku EU v regionech, které mají pro EU zvláštní strategický či bezpečnostní význam, a kde by tedy měla být zajištěna nepřetržitá přítomnost a viditelnost EU; vítá, že místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka souhlasila s tím, aby dříve, než se ujmou funkcí, předstoupili nově jmenovaní zvláštní zástupci EU a vedoucí delegací před Parlament a zúčastnili se výměny názorů; žádá, aby se zlepšilo informování Parlamentu a jeho přístup k politickým zprávám delegací a zvláštních zástupců EU, aby měl včas úplné informace o vývoji na daném místě z přímých zdrojů, a to zejména z oblastí, které jsou považovány za strategicky důležité nebo jsou předmětem politického zájmu; |
12. |
opakuje své stanovisko, že důležité tematické politiky, které dříve spadaly do pravomoci osobních zástupců, by měly mít plnou podporu ze strany ESVČ a vhodné vnější politické zastoupení, a proto žádá, aby byly předloženy podobné návrhy jako pro oblast lidských práv; |
13. |
vítá rozhodnutí jmenovat zvláštního zástupce EU pro lidská práva, který by měl mít výrazný mandát ke zohledňování lidských práv v SZBP, SBOP a dalších politikách EU a zajišťovat zviditelnění a jednotnost opatření EU v této oblasti; |
14. |
je přesvědčen, že jasně definované strategické směry pomohou přizpůsobit důležité, ale omezené finanční zdroje Unie záměrům a prioritám vnější činnosti EU; zdůrazňuje, že tento strategický přístup by měl podléhat demokratické kontrole, která by však neměla bránit možnosti flexibilně reagovat na měnící se politickou situaci na místě nebo tuto reakci zpomalovat; |
15. |
vítá, že členské státy se v Lisabonské smlouvě zavázaly, že při vypracovávání a provádění zahraniční politiky EU a při zajišťování koordinace a souladu s ostatními politikami Unie budou plně hrát svoji úlohu; zdůrazňuje, že v době hospodářských omezení je pro Unii důležitá solidarita členských států, pokud jde o to, aby mohla účinněji jednat jako sjednocený globální hráč; poukazuje zejména na to, že je důležité, aby členské státy poskytly civilní a vojenské kapacity pro účinné provádění společné bezpečnostní a obranné politiky; s politováním však konstatuje, že v řadě případů dvoustranné vztahy některých členských států se třetími zeměmi stále narušují a ohrožují jednotnost akcí EU, a vyzývá v tomto ohledu členské státy, aby vyvinuly větší úsilí o přizpůsobení své vnější politiky společné zahraniční a bezpečnostní politice EU; |
16. |
vyzývá místopředsedkyni, vysokou představitelku, aby při upevňování systematické spolupráce mezi všemi členskými státy v rámci SZBP podrobně prozkoumala možnosti, které poskytuje Lisabonská smlouva s ohledem na prohloubenou spolupráci, včetně vypracování pokynů pro zadávání konkrétních úkolů a poslání skupinám států, které o to mají zájem, jako je „základní skupina“ členských států EU, a zahájila proces, který by vedl k přijetí závěrů Evropské rady o trvalé strukturované spolupráci v oblasti bezpečnosti a obrany a o uplatňování ustanovení o vzájemné obraně; |
ZAHRANIČNÍ POLITIKA – ROZPOČTOVÁ A FINANČNÍ STRUKTURA
17. |
připomíná, že revize interinstitucionální dohody z roku 2006 o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení by měla být v souladu s prohlášením místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky o politické odpovědnosti dalším krokem k zajištění větší transparentnosti a informovanosti rozpočtového orgánu v oblasti SZBP; je v tomto ohledu přesvědčen, že úplná transparentnost a demokratická kontrola vyžadují, aby každá mise a operace SBOP a každý zvláštní zástupce EU měli samostatné rozpočtové položky doplněné efektivními, ale transparentními postupy pro převod finančních prostředků mezi položkami, pokud to okolnosti vyžadují; zároveň je přesvědčen, že by neměla být omezena nezbytná flexibilita a schopnost reakce, které jsou pro SZBP nezbytné; |
18. |
trvá na tom, že prostředky EU vyčleněné na provádění SZBP by měly využívány co nejúčinněji, a proto je třeba dosáhnout součinnosti vnějších činností EU a členských států v oblasti politiky i rozpočtu; |
19. |
domnívá se, že mechanizmus Athena pro financování společných nákladů na vojenské a obranné operace pod vedením EU neposkytuje dostatečný přehled o všech finančních důsledcích misí, jež jsou v rámci SZBP prováděny, a žádá proto o poskytnutí přehledného seznamu veškerých výdajů; |
20. |
vítá, že se klade větší důraz na provázanost a soulad mezi různými finančními nástroji Unie, například formou průřezových ustanovení o ESVČ v navrhovaných nařízeních o nových finančních nástrojích pro oblast vnějších vztahů na období 2014 až 2020; je přesvědčen, že tento přístup přínos Unie v rámci úsilí o zajištění bezpečnosti a prosperity evropských občanů; v tomto ohledu zdůrazňuje, že je nutné zajistit, aby byly finanční nástroje využívány tak, že se budou v celé široké škále zahraniční politiky Unie doplňovat a nebudou se překrývat; |
21. |
zdůrazňuje, že je důležité zajistit, aby nové finanční nástroje pro oblast vnějších vztahů, o nichž Parlament a Rada jednají, byly navrženy a přiměřeně financovány tak, aby reagovaly na strategické zájmy Unie a aby je bylo možno přizpůsobit měnícím se politickým okolnostem; žádá proto, aby rozpočet Unie (víceletý finanční rámec na období 2014–2020) byl náležitě vybaven prostředky odpovídajícími cílům a prioritám Unie coby globálního hráče, aby zajišťoval občanům bezpečnou budoucnost a prosperitu a byl dostatečně flexibilní, aby se dokázal vypořádat s nečekanými událostmi; |
22. |
je přesvědčen, že budou-li se nástroje EU pro vnější vztahy využívat k podpoře společných politických a strategických cílů koordinovanějším a komplexnějším způsobem, Unie bude na výzvy v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky reagovat účinněji a z hlediska nákladů efektivněji, což občanům Evropy zajistí větší bezpečnost a prosperitu; zdůrazňuje, že při revizi finančních nástrojů a zvláště při využívání aktů v přenesené pravomoci u strategických programových dokumentů je třeba náležitě zohlednit pravomoci, které Parlamentu udělují Smlouvy (zejména v článku 290 SFEU), aby Parlament mohl ujistit občany, že vnější politika a finanční nástroje Unie jsou v souladu jsou nákladově efektivní; |
23. |
je toho názoru, že mají-li být finanční nástroje, které prosazují mj. budování míru, bezpečnost, demokracii, právní stát, řádnou veřejnou správu a spravedlivé uspořádání společnosti, v souladu s vlastními hodnotami Unie, je nutno je posílit, neboť jsou při řešení naléhavých celosvětových úkolů strategickými nástroji zahraniční politiky a vnější činnosti EU. |
24. |
zdůrazňuje, že je důležité vhodnou kombinací vnějších finančních nástrojů zajistit soulad mezi plánováním, definováním a prováděním politiky v oblasti zahraničních věcí; žádá mimo jiné, aby zůstala nadále zachována doplňkovost mezi SZBP a nástrojem stability v oblasti zprostředkování, předcházení konfliktům, řešení krizí a budování míru po ukončení konfliktů a také aby se v případě dlouhodobé angažovanosti v určité zemi nebo oblasti i nadále usilovalo o doplňkovost se zeměpisnými nástroji; vítá zavedení nového nástroje partnerství, o nějž Parlament žádal a jenž je pro SZBP Evropské unie důležitým přínosem, neboť poskytuje finanční rámec pro spolupráci EU se třetími zeměmi na dosahování cílů, které vycházejí z dvoustranných, regionálních nebo mnohostranných vztahů Unie a nespadají do oblasti působnosti nástroje pro rozvojovou spolupráci; |
25. |
je přesvědčen, že tomuto přístupu může prospět stanovení jasných ukazatelů, jejichž krátkodobý, střednědobý a dlouhodobý vývoj by měl Parlament sledovat a hodnotit; žádá, aby se na základě ukazatelů vycházejících ze stávajících strategických programových dokumentů nebo strategických politických rámců (jako například pro Africký roh nebo Sahel), včetně systematičtějšího vymezení politických priorit a cílů s možností kvantifikace, provádělo v přesně stanovených lhůtách krátkodobé, střednědobé i dlouhodobé vyhodnocení evropské zahraniční politiky a využití zdrojů; |
26. |
domnívá se, že pro komplexní přístup k vnější činnosti Unie je mimo jiné nutné, aby SZBP a evropská politika sousedství byly více v souladu a vzájemně se posilovaly; vítá v této souvislosti společnou reakci Komise a ESVČ na události v jižním sousedství, konkrétně jejich „společné sdělení“ ze dne 25. května 2011; dále se domnívá, že je nutné strategičtěji upevňovat a rozvíjet vícestranné struktury EPS, aby bylo možné efektivně prosazovat zahraničněpolitické priority Unie; trvá na tom, že jádrem vnější činnosti Unie je „účinný multilateralizmus“, a že proto by se ESVČ a Komise měly zabývat tím, zda je multilaterální zaměření EPS schopno posloužit jako rámec pro organizaci politických vztahů v širší Evropě; |
STRATEGICKÉ PRIORITY: SOUSTŘEDNÉ KRUHY MÍRU, BEZPEČNOSTI A SOCIÁLNĚ-EKONOMICKÉHO ROZVOJE
27. |
je přesvědčen, že základem strategických zájmů, cílů a obecných směrů, které má SBZP sledovat, a to především v našem bezprostředním sousedství, ale i dále, musí být zajištění míru, bezpečnosti a prosperity evropských občanů i jinde ve světě, a je nutné se přitom řídit zásadami, které stály u založení EU: demokracií, právním státem, univerzálností a nedělitelností lidských práv a základních svobod, úctou k lidské důstojnosti, rovností a solidaritou a dodržováním mezinárodního práva a zásad Charty Organizace spojených národů, včetně plnění odpovědnosti za ochranu; |
28. |
nadále podporuje možné rozšíření Evropské unie o jakýkoli evropský stát, který uznává hodnoty Unie, je odhodlán je prosazovat a je ochoten a schopen splnit přístupová kritéria; |
29. |
poukazuje na to, že Unie v průběhu času navázala vztahy se zeměmi a regionálními organizacemi, které spočívají na rozdílném smluvním a právním základu, přičemž některé z nich označuje jako „strategické“; podotýká, že výběr strategického partnera Unie neprobíhá na základě jasných kritérií a že při tomto výběru není Evropský parlament informován ani konzultován; konstatuje, že prohloubení ryzích a odpovědných dvoustranných vztahů může být důležitým prostředkem k posílení zahraničněpolitického vlivu EU na regionální úrovni i v rámci vícestranných fór, a že volbu strategických partnerů je proto třeba s ohledem na hodnoty a strategické cíle, kterých chce Unie dosáhnout pečlivě zvážit; |
30. |
je tudíž přesvědčen, že budoucí rozhodnutí o strategických partnerech by měla být uvedena co nejlépe do souladu s prioritami zahraniční politiky Unie vůči dané zemi nebo v daném regionu či na mezinárodním fóru a že by se mělo náležitě zvážit, zda neukončit partnerství, která zastarala nebo se stala kontraproduktivními; žádá proto, aby se v návaznosti na diskuzi o strategických partnerstvích, která proběhla na zasedání Rady v září 2010, toto téma projednalo s Parlamentem a aby byl Parlament o budoucích partnerstvích pravidelně informován dříve, než se o nich rozhodne, zejména v těch případech, kdy jsou tato partnerství finančně podporována z rozpočtu Unie nebo kdy se jedná o užší smluvní vztah s EU; |
31. |
zastává názor, že má-li Unie ve vysoce konkurenčním, proměnlivém a nepředvídatelném mezinárodním politickém uspořádání pro občany účinně zajišťovat mír, bezpečnost a sociálně-ekonomický rozvoj, je důležité, aby své omezené zdroje zaměřila na strategické priority tak, že začne řešit problémy v blízkém okolí, zejména v zemích usilujících o přistoupení a v sousedství, a odtud bude postupovat v soustředných kruzích dále, přičemž tam, kde to má význam, zohlední úlohu a relativní vliv regionálních organizací; |
32. |
je přesvědčen, že dodržíme-li závazky přijaté v rámci rozšíření a dáme-li najevo odpovědnost za své sousedství, posílí to důvěryhodnost Unie v celosvětovém měřítku; opět potvrzuje závazek EU k účinnému multilateralizmu, jehož jádrem je Organizace spojených národů, a zdůrazňuje význam spolupráce s ostatními mezinárodními partnery v reakci na mezinárodní krize, hrozby a naléhavé úkoly; |
Země západníhoBalkánu
33. |
podporuje strategie Unie vůči západnímu Balkánu zaměřené na podporu demokratizace, stabilizace, mírového řešení konfliktů a sociální a hospodářské modernizace jednotlivých zemí i celého regionu, včetně možnosti budoucího rozšíření EU; je znepokojen tím, že politická nestabilita, institucionální nedostatky, rozšířená korupce, organizovaná trestná činnost a neřešené regionální a dvoustranné otázky narušují další pokrok některých zemí při integraci do EU; vyzývá proto EU, aby v souladu s Chartou OSN řešila v procesu integrace tyto problémy rázněji a posílila svou ústřední úlohu v regionu; |
34. |
potvrzuje svoji podporu tomu, aby došlo ke zdokonalení procesu přistoupení západního Balkánu tím, že bude kladen větší důraz na hodnocení podle daných ukazatelů, na transparentnost a vzájemnou odpovědnost a že budou zavedeny jasné ukazatele; vyzývá EU, aby vynaložila nové, přesvědčivé a nefalšované úsilí o oživení procesu rozšíření a aby v jeho rámci i nadále kladla větší důraz na tyto podmínky, jako jsou konstruktivní politický dialog, dobré sousedské vztahy, hospodářsky rozvoj, upevňování právního státu včetně zajištění svobody projevu a dodržování práv osob náležejících k národnostním menšinám, účinný boj proti korupci a organizované trestné činnosti, větší efektivita a nezávislost soudnictví, zlepšení správní kapacity se zaměřením na vymáhání právních předpisů souvisejících s acquis, překonávání napětí mezi etnickými a náboženskými skupinami, řešení situace uprchlíků a vysídlených osob a také urovnání otevřených dvoustranných a regionálních otázek; |
35. |
domnívá se, že je nezbytné, aby zahraniční politika EU vůči regionu, který v nedávné minulosti prodělal ozbrojený konflikt mezi etnickými skupinami, podporovala jako předpoklad evropské stability a jako prostředek napomáhající usmíření atmosféru tolerance, dodržování práv osob náležejících k menšinám, politiku a právní předpisy potírající diskriminaci, dobré sousedské vztahy a regionální spolupráci, a to i na základě integrovanějších vzdělávacích systémů (výměny studentů v rámci regionů); |
36. |
vítá restrukturalizaci mise EULEX a její opakované zaměření na právní stát a na výkonný mandát; očekává, že bude plně akceschopná na celém území Kosova, včetně severu, a že zintenzívní boj proti korupci na všech úrovních i proti organizovanému zločinu; |
Turecko
37. |
vítá pozitivní agendu Komise pro vztahy mezi EU a Tureckem; je znepokojen situací v řadě oblastí, zejména pokud jde o svobodu projevu, právní stát a ženská práva v Turecku, pomalým pokrokem Turecka při vypracovávání nové civilní ústavy a také polarizací turecké společnosti, vybízí Turecko k urychlení reformního procesu; poukazuje na to, že Turecko není pouze kandidátskou zemí, ale rovněž významným strategickým partnerem a spojencem NATO; vyzývá proto k prohloubení stávajícího politického dialogu s Tureckem ohledně rozhodnutí a cílů v oblasti zahraniční politiky, na nichž mají obě strany zájem; zdůrazňuje, že je důležité vybídnout Turecko k tomu, aby uskutečňovalo svoji zahraniční politiku v rámci dobrých sousedských vztahů, intenzivního dialogu a úzké koordinace s Evropskou unií s cílem dosáhnout cenné součinnosti a zvýšit možnost pozitivního vlivu, zejména pokud jde o podporu reformního procesu v arabském světě; doufá, že se zlepší podmínky pro otevření dalších kapitol jednání o členství (například že bude ratifikován a uplatněn Ankarský protokol); |
Země jižního sousedství a Blízký východ
38. |
vyzývá, aby zásady nového přístupu evropské politiky sousedství stanovené ve společném sdělení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky a Komise ze dne 25. května 2011 – zejména zásady „více za více“, diferenciace, vzájemné odpovědnosti a „společenského partnerství“ –, byly v praxi plně uplatňovány a aby pomoc Unie byla plně v souladu s tímto novým přístupem; připomíná, že ve společném sdělení ze dne 15. května 2012 o výsledcích nové evropské politiky sousedství jsou uvedeny následující problematické oblasti, s nimiž se země tohoto regionu potýkají: trvalá demokracie, hospodářský rozvoj a růst podporující začlenění, mobilita, regionální spolupráce a právní stát; |
39. |
připomíná, že jižní sousedství má pro Evropskou unii stěžejní význam; zdůrazňuje, že při pomoci v rámci přechodu k pevné demokracii je nutné posílit partnerství mezi EU a zeměmi a společnostmi v sousedství, a vyzývá k tomu, aby EU ve své reakci na Arabské jaro nalezla větší rovnováhu mezi tržně orientovanými přístupy na jedné straně a lidskými a sociálními přístupy na straně druhé; žádá proto, aby byl kladen větší důraz na lidská práva, právní stát, zaměstnanost (především u nezaměstnané mládeže), vzdělávání, odbornou přípravu a regionální rozvoj s cílem zmírnit současnou sociální a hospodářskou krizi v těchto zemích a poskytnout potřebnou pomoc na podporu řádné správy a demokratických politických reforem i sociálního a hospodářského rozvoje; zdůrazňuje, že je důležité podporovat budování institucionálních kapacit a účinnou veřejnou správu, včetně parlamentů těchto zemí, nezávislého soudnictví, posilování organizací občanské společnosti a nezávislých sdělovacích prostředků, formování pluralitních politických stran v rámci co nejvíce sekulárního systému, kdy by byla dodržována veškerá práva žen a kdy by došlo k výraznému pokroku s ohledem na dodržování nejdůležitějších základních práv, jako je právo na svobodu vyznání ve všech jeho individuálních, kolektivních, veřejných, soukromých i institucionálních aspektech; |
40. |
opakuje, že hospodářské, politické, společenské, kulturní a jakékoli jiné vztahy mezi EU a zeměmi evropské politiky sousedství se musejí opírat o rovné zacházení, solidaritu, dialog a respektování specifických rozdílů a zvláštností každé země; |
41. |
domnívá se, že posouzení celkového pokroku, jehož partnerské země dosáhly, musí být založeno na vzájemné transparentnosti a mělo by se opírat o míru odhodlání dané partnerské země provádět reformy a o jasně definované ukazatele, na nichž se obě strany shodnou, které by stanovily lhůty pro provádění reforem podle akčních plánů; tyto ukazatele by měly být základem pravidelného a pokud možno společného sledování a hodnocení, ve kterých by hrála plnohodnotnou úlohu občanská společnost, s cílem zajistit účinné a transparentní provádění politik; |
42. |
zdůrazňuje význam Unie pro Středomoří coby nástroje pro institucionalizaci vztahů s jižním sousedstvím; zdůrazňuje, že je nutné překonat nynější fázi ochromení, do níž se tato organizace dostala; vítá změny, které byly provedeny ve vztahu ke společnému evropskému předsednictví, a doufá, že nový generální tajemník svou dynamikou uspíší realizaci určených projektů; |
43. |
připomíná, že EU podporuje blízkovýchodní mírový proces a řešení založené na existenci dvou států, tedy izraelského státu a sousedního nezávislého, demokratického a životaschopného palestinského státu, jejichž občané by vedle sebe žili v míru a bezpečí; |
44. |
připomíná, že vyřešení konfliktu na Blízkém východě má pro Evropskou unii, pro samotné dotyčné strany i pro širší region zásadní význam; zdůrazňuje proto, že je ještě naléhavěji nutné pokročit v mírovém procesu je kvůli probíhajícím změnám v arabském světě; |
Írán
45. |
podporuje tzv. dvoukolejný přístup Rady zaměřený na nalezení diplomatického řešení, neboť se jedná o jediný schůdný přístup k íránské jaderné otázce; připomíná, že sankce nejsou samoúčelné; naléhavě vyzývá skupinu EU3+3 a Írán, aby se vrátily k jednacímu stolu, a žádá jednající strany, aby se propracovaly k dohodě; připomíná, že v souladu s ústřední zásadou Smlouvy o nešíření jaderných zbraní má Írán právo obohacovat uran k mírovým účelům a za tímto účelem obdržet technickou pomoc; je znepokojen tím, že může dojít k vojenskému zásahu, a vyzývá všechny strany, aby dosáhly mírového řešení a naléhavě vyzývá Írán, aby dodržoval Smlouvu o nešíření jaderných zbraní a rezoluce OSN a aby plně spolupracoval s MAAE; |
46. |
vyzývá navíc Radu, aby zvážila možnost pozitivních opatření, jestliže se Írán zaváže, že omezí obohacování uranu nejvýše na 5 %, vyveze veškeré zásoby uranu přesahující toto množství za účelem jejich opětného zpracování na palivové tyče pro civilní účely a plně zpřístupní všechny aspekty svého jaderného programu Mezinárodní agentuře pro jadernou energii (MAAE), aby mohla ověřit, že íránský jaderný program je výhradně civilní; žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Radu, aby se znovu vrátily k diplomatickým jednáním i v ostatních otázkách společného zájmu EU a Íránu, jako je bezpečnost v regionu, lidská práva a situace v Sýrii, Afghánistánu, Iráku a Perském zálivu; vyzývá Írán k tomu, aby konstruktivně přispíval k regionální bezpečnosti; |
47. |
vyzývá proto místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Radu, aby dlouhodobě a vytrvale po Íránu požadovaly dodržování lidských práv; zdůrazňuje, že je nutné, aby politika EU ve vztahu k Íránu vyjádřila solidaritu s těmi, kteří čelí represím a bojují za základní svobody a demokracii; trvá na tom, že přítomnost EU v této zemi by mohla zajistit, aby členské státy a EU byly schopny správně hodnotit vývoj v každé oblasti a náležitě komunikovat s íránskými orgány; domnívá se, že vytvoření delegace EU v Teheránu by mohlo vést k rozvoji vztahů mezi EU a Íránem; |
Libye
48. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby v Libyi zajistila rychlé rozmístění dostatečného počtu pracovníků s institucionální i jinou odborností, kteří by této zemi pomohli uspokojit potřeby a vyhovět požadavkům v oblasti budování kapacit, správy, občanské společnosti a rozvoje; naléhavě vyzývá EU, aby podpořila demokratickou transformaci v Libyi ve všech oblastech, a žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby zajistila, že členské státy budou při plnění potřeb a požadavků Libye jednat koordinovaně a v souladu se zásadami a hodnotami EU a se strategickými zájmy Libye; |
Sýrie
49. |
naléhavě vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, Radu a členské státy, aby se věnovaly možnostem vyřešení krize v Sýrii; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby zajistila, že členské státy budou v Radě bezpečnosti OSN, která je vhodným fórem pro diskuzi o možnosti mezinárodní intervence v Sýrii pod záštitou OSN, jednat jednotně a koordinovaně; dále vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby zintenzivnila diplomatický tlak na Rusko a Čínu kvůli řešení patové situace v Radě bezpečnosti ohledně Sýrie; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Komisi, aby prozkoumaly všechny způsoby, jimiž lze zajistit a posílit humanitární pomoc a reagovat na potřeby v sousedních zemích, které jsou krizí v Sýrii, zejména přílivem uprchlíků, postiženy nejvíce; |
Země východního sousedství
50. |
připomíná, že Východní sousedství má strategický význam; vyzývá k intenzivnějšímu úsilí a větší politické angažovanosti při dosahování cílů Východního partnerství stanovených v Pražské deklaraci a závěrech vrcholné schůzky ve Varšavě, které znovu připomíná společné sdělení ze dne 15. května 2012 s názvem „Východní partnerství: plán do podzimního summitu v roce 2013“, zejména urychleného dosažení politického přidružení a hospodářské integrace a zvýšení mobility občanů v bezpečném a dobře řízeném prostředí; je toho názoru, že by Unie měla usilovat především o vyjednání a uzavření dohody o přidružení se zeměmi Východního partnerství, které by podporovaly mobilitu prostřednictvím partnerství v oblasti mobility a rozhovorů o vízech a zajistily trvalý pokrok při přijímání a provádění reforem, a to v úzké spolupráci s parlamentním shromážděním EURONEST; zdůrazňuje, že veškerá rozhodnutí musí doprovázet přidělení dostatečných finančních prostředků, a vyzývá k úspěšnějšímu řešení těchto otázek v rámci partnerství pro modernizaci; |
51. |
vyjadřuje nicméně politování nad tím, že pokud jde o celkový stav demokratických norem a dodržování lidských práv v zemích Východního partnerství, bylo zde dosaženo minimálního pokroku; zdůrazňuje dále, že úplný rozvoj Východního partnerství může nastat pouze po vyřešení všech přetrvávajících konfliktů; vyzývá v tomto ohledu EU, aby se aktivněji zapojila do příslušných mírových procesů s cílem zahájit důvěryhodné iniciativy, které by se zaměřily na překonání nynějších patových situací, usnadnit obnovení dialogu mezi dotyčnými stranami a vytvořit podmínky pro komplexní a trvalé řešení uvedených problémů; |
52. |
žádá, aby EU ve spolupráci s regionálními partnery vyvíjela větší úsilí o vyřešení přetrvávajících konfliktů, které se odehrávají na území zemí Východního partnerství, zejména pokud jde o překonání mrtvého bodu v Jižní Osetii a Abcházii a ve sporu o Náhorní Karabach a maximální podporu jakékoli následné mírové dohody; domnívá se, že zkouškou dobré vůle regionálních partnerů by mohla být otázka Podněstří; |
Moldavsko
53. |
vítá úsilí, které Moldavská republika vynakládá na více úrovních s cílem přiblížit se EU a jež spočívá zejména v dosahování pokroku při provádění reforem na domácí politické scéně a v zásadních pozitivních krocích v rámci jednání „5+2“ o podněsterském konfliktu; |
Ukrajina
54. |
zdůrazňuje, že zatímco byla zahájena jednání o dohodě mezi EU a Ukrajinou, k jejímu podpisu a ratifikaci může dojít pouze tehdy, až Ukrajina splní nezbytné požadavky, tj. až zajistí dodržování práv menšin, bude na základě upevnění stability, nezávislosti a účinnosti institucí, které jsou zárukou právního státu, a dodržováním práv opozice a ukončením jejího pronásledování prosazovat dodržování zákonů, aby tak vybudovala skutečně pluralitní demokracii; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Komisi, aby zajistily dostatečné finanční prostředky na podporu dalších volebních pozorovatelských misí plánovaných pro nadcházející parlamentní volby na Ukrajině; vyzývá ukrajinský parlament, aby změnil trestní zákoník pocházející ještě z dob Sovětského svazu a zrušil trestní postihy za zjevně politické úkony, které představitelé státu provádějí v rámci výkonu své funkce; |
Bělorusko
55. |
vyzývá běloruské orgány, aby propustily všechny politické vězně; žádá, aby rozvoj vztahů s běloruskými orgány byl podmíněn pokrokem při dodržování zásad demokracie, právního státu a lidských práv; připomíná, že v dialogu mezi EU a Běloruskem nemůže dojít k dalšímu pokroku, dokud nebudou propuštěni a rehabilitováni všichni političtí vězni; současně vítá snahu EU a její delegace v Minsku oslovit běloruskou společnost a dosáhnout její větší angažovanosti mimo jiné prostřednictvím „evropského dialogu o modernizaci“, usnadněním postupů udílení víz a větším zapojením běloruských občanů do programů EU; |
Jižní Kavkaz
56. |
bere na vědomí výrazný pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci Východního partnerství s cílem prohloubit vztahy Evropské unie s Arménií, Ázerbájdžánem a Gruzií; vyzývá k dalším krokům, které by prohloubily vztahy mezi EU a třemi zeměmi jižního Kavkazu; |
Strategie pro oblast Černého moře
57. |
zdůrazňuje, že oblast Černého moře je pro Unii strategicky důležitá, a Komisi a službu pro vnější činnost znovu žádá, aby vypracovaly strategii pro oblast Černého moře, v níž by vymezila sjednocený komplexní přístup EU k řešení problémů a využití příležitostí tohoto regionu; |
Rusko
58. |
podporuje přístup Unie k Rusku, který spočívá v kritickém zapojení; považuje Rusko i nadále za významného strategického partnera a souseda, je však i nadále znepokojen, pokud jde o závazek Ruska ctít právní stát, pluralitní demokracii a lidská práva; vyjadřuje politování především nad tím, že stále dochází k zastrašování, pronásledování a zatýkání zástupců opozičních stran a nevládních organizací, že byl nedávno přijat zákon o financování nevládních organizací a že se stupňuje tlak na svobodné a nezávislé sdělovací prostředky; vyzývá v této souvislosti k tomu, aby EU i nadále trvala na svých požadavcích, aby ruské orgány plnily své úkolu člena Rady Evropy a OBSE; zdůrazňuje, že posílení právního státu ve všech oblastech ruského veřejného života, včetně hospodářské oblasti, které je nutné k vybudování skutečně konstruktivního partnerství mezi EU a Ruskem, by mohlo být konstruktivní odpovědí na rostoucí nespokojenost, kterou vyjadřují mnozí ruští občané, poukazuje na to, že EU je ochotna přispět k partnerství pro modernizaci a k jakékoli dohodě, které by bylo nástupkyní současné dohody o partnerství a spolupráci, jež by závisela na pokroku Ruska v oblasti lidských práv, právního státu a pluralitní demokracie; |
59. |
je toho názoru, že nedávné odsouzení tří členek ženské punkové skupiny Pussy Riot ke dvěma letům v trestní kolonii za „výtržnictví motivované náboženskou nenávistí“ tvoří součást ostrého zásahu proti odlišným politickým názorům a opozičním silám, který dále omezuje ruskou demokracii a hluboce podrývá důvěryhodnost ruského soudního systému; rozhodně odsuzuje tento politicky motivovaný rozsudek a očekává, že bude po odvolání zrušen a tři členky Pussy Riot budou propuštěny; |
60. |
domnívá se, že nejlepším základem užšího partnerství by měla být nová ambiciózní a komplexní dohoda o partnerství a spolupráci, která by obsahovala kapitoly týkající se politického dialogu, obchodu a investic, energetické spolupráce a dialogu o lidských právech, spravedlnosti, svobodě a bezpečnosti; zdůrazňuje, že je nutné budovat skutečné partnerství mezi EU a ruskou společností, a v souvislosti s tím vítá pokrok, jehož bylo dosaženo v uplatňování „společných kroků k bezvízovému styku“ dohodnutých mezi EU a Ruskem; |
61. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Radu, aby s Ruskem a Čínou spolupracovaly na překonání rozdílů v hodnocení situace v Sýrii (i v rámci Rady bezpečnosti OSN) a sledovaly společný cíl, kterým je přerušení začarovaného kruhu násilí, zabránění občanské válce a nalezení trvalého mírového řešení v Sýrii; vítá skutečnost, že se Rusko podílí v rámci skupiny E3+3 na jednáních s Íránem, jejichž cílem je předejít tomu, aby Írán získal jaderné zbraně; |
62. |
vyzývá Rusko, aby usilovalo o upevnění stability, politické spolupráce a hospodářského rozvoje a současně respektovalo skutečnost, že každá strana má svrchované právo činit svá bezpečnostní opatření; naléhavě vyzývá Rusko, aby respektovalo územní a ústavní integritu sousedních zemí v regionu a připojilo se k mezinárodnímu konsenzu Organizace spojených národů o vznikajících demokraciích; |
63. |
zdůrazňuje, že teď, když se členské státy chystají propojit a sloučit své vnitrostátní trhy prostřednictvím investic do infrastruktury a přijetím společných nařízení, by se mělo rovněž pokračovat v úsilí o spolupráci s Ruskem s cílem stanovit originální a oboustranně přijatelná opatření, jejichž cílem by bylo omezení rozdílů mezi těmito dvěma energetickými trhy; |
64. |
je znepokojen nedávno proběhlou nadměrnou militarizací Kaliningradské oblast, které v okolí EU vede ke vzrůstající nejistotě; |
Střední Asie
65. |
podporuje úsilí EU podporovat ve střední Asii regionální přístup, jenž je nezbytný k vyřešení regionálního rozměru problémů, mezi něž patří organizovaná trestná činnost, obchod s drogami, radioaktivními materiály a lidmi, terorizmus, přírodní a lidmi způsobené katastrofy v oblasti životního prostředí a hospodaření s vodními zdroji a zdroji energie; vyjadřuje však politování nad nedostatečným pokrokem, který je pouze částečně způsoben omezenými dostupnými finančními prostředky; žádá proto, aby byla tato rozhodná angažovanost (v rámci zásady „více za více“) podmíněna pokrokem v oblasti demokratizace, lidských práv, řádné veřejné správy, udržitelného sociálně-ekonomického rozvoje, právního státu a boje proti korupci; zdůrazňuje, že regionální přístup by neměl podkopávat individuální snahu vyspělejších států; upozorňuje, že strategie spolupráce EU pro střední Asii sice určuje sedm priorit, ale poskytuje příliš omezené zdroje na to, aby přinesly hmatatelné výsledky ve všech politických oblastech; vyzývá EU, aby na základě dostupných zdrojů priority lépe vymezila; připomíná význam regionu z hlediska hospodářské spolupráce, energetiky a bezpečnosti, zdůrazňuje však, že je důležité zajistit, aby rozvojová spolupráce nebyla podřízena těmto zájmům; zdůrazňuje však důležitost dialogu EU se zeměmi střední Asie o otázkách regionální bezpečnosti, zejména v souvislosti se situací v Afghánistánu a s možným vystupňováním sporů ve vztazích mezi Tádžikistánem a Uzbekistánem; navrhuje, aby EU zvážila možnosti spojit zdroje s členskými státy, které v regionu aktivně působí; |
66. |
konstatuje, že celková situace v oblasti lidských práv a pracovních práv, absence podpory občanské společnosti a stav právního státu jsou nadále znepokojující; žádá o intenzivnější dialog o lidských právech, který by měl být účinnější a měl by se více orientovat na dosažení výsledků, přičemž do jeho přípravy, sledování a uskutečňování by se měly zapojit organizace občanské společnosti, které by měly více spolupracovat; vyzývá EU a místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby veřejně hovořily o případech politických vězňů a uvězněných ochránců lidských práv a novinářů a zároveň požadovaly o okamžité propuštění všech těchto vězňů a o spravedlivé a transparentní soudní řízení v případě ostatních vězňů; žádá, aby se iniciativa v oblasti právního státu stala transparentnější pro organizace občanské společnosti a zahrnovala jasné cíle, které umožní transparentně posoudit její provádění a výsledky; |
67. |
konstatuje, že středoasijské země, jež jsou bohaté na energii a suroviny, pro EU představují potenciálně významnou možnost diverzifikace zdrojů a dodavatelských tras; konstatuje, že EU je spolehlivý spotřebitel a že vyrábějící země jakožto dodavatelé musejí zahraničním investorům prokázat svou spolehlivost, mimo jiné tím, že v souladu se zásadami právního státu zajistí rovné podmínky pro národní a mezinárodní společnosti; vyzývá ESVČ a Komisi, aby nadále podporovaly energetické projekty a povzbuzovaly komunikaci o důležitých cílech, jako je jižní koridor a transkaspický plynovod, a nezanedbávaly přitom zásady řádné správy a transparentnosti, které jsou v rámci energetické spolupráce mezi EU a partnerskými zeměmi výhodné pro všechny strany; |
68. |
zdůrazňuje, že využívání přírodních zdrojů v regionu a hospodaření s nimi, zejména co se týče vody, i nadále vyvolává spory a je zdrojem nestability, napětí a potenciálních konfliktů; v tomto ohledu vítá iniciativu pro vodu, kterou EU zahájila ve střední Asii, vyzývá však k navázání efektivnějšího a konstruktivnějšího dialogu mezi horskými a rovinatými zeměmi s cílem nalézt rozumné a trvalé způsoby řešení, pokud jde o zacházení s vodou, a uzavřít komplexní a trvalé dohody o společném využívání vodních zdrojů; |
Afghánistán
69. |
je znepokojen opětovným výskytem násilí po selhání mírových jednání; poukazuje na to, že pro potírání přeshraničního obchodu s lidmi a zbožím a pro boj proti nezákonné výrobě drog a nezákonnému obchodování s nimi, které jsou základním zdrojem financování organizované trestné činnosti a terorizmu, je důležitý středoasijský přístup na nižší než regionální úrovni; vyzývá ke zlepšení spolupráce mezi členskými státy, které se účastní mise ISAF v rámci NATO, aby byla zajištěna účinnost této intervence; žádá, aby se zvýšila podpora budování kapacity vlády Islámské republiky Afghánistán a státních bezpečnostních sil i pomoc širšímu obyvatelstvu při rozvoji zemědělství a sociálně-ekonomickém rozvoji, aby byl Afghánistán po úplném předání oblasti vnitřní bezpečnost afghánským silám na konci roku 2014 schopen převzít plnou odpovědnost za bezpečnost; |
70. |
s vážnými obavami o postižené obyvatelstvo konstatuje, že vojenský zásah v Afghánistánu nepřinesl vybudování životaschopného státu s demokratickými strukturami, zlepšení životních podmínek většiny obyvatel – zejména žen a dívek – ani ahrazení produkce narkotik jinou formou zemědělství a že namísto toho zemi uvrhl do korupce nebývalého rozsahu; s ohledem na urychlené stahování evropských vojenských jednotek žádá EU a členské státy, aby přednostně vypracovaly záchranný plán pro afghánské obyvatele, kteří podporovali evropské úsilí o budování státu a jejichž existence by mohla být po odchodu evropských sil ohrožena, zejména pak pro aktivistky; vyzývá ESVČ, aby spravedlivě zhodnotila politiku EU a členských států v Afghánistánu počínaje rokem 2001 a do konce roku předložila realistický plán budoucích aktivit EU v této oblasti; |
71. |
zdůrazňuje, že při řešení problémů v Afghánistánu je nutné rozšířit spolupráci se zeměmi, jako je Rusko, Pákistán, Indie a Irán, zejména co se týče problémů souvisejících s obchodování s drogami, terorizmem a rizikem jejich rozšíření do sousedních zemí a do regionu; |
Severní a Jižní Amerika
USA
72. |
je pevně přesvědčen, že USA jsou pro EU nejdůležitějším strategickým partnerem; vyzývá proto EU, aby se prohloubení transatlantických vztahů na všech úrovních stalo její jednoznačnou politickou prioritou; |
73. |
zdůrazňuje naprosto zásadní význam transatlantických vztahů; zastává názor, že pravidelné vrcholné schůzky mezi EU a USA by mohly být příležitostí ke stanovení společných cílů a koordinaci strategií zaměřených na řešení hrozeb a naléhavých úkolů globálního významu, mj. správy ekonomických záležitostí, a strategií zaměřených na vytvoření společného přístupu k nově vznikajícím mocnostem; vítá zprávu pracovní skupiny na vysoké úrovni pro zaměstnanost a růst; domnívá se, že Transatlantická hospodářská rada a transatlantický dialog zákonodárců by měly zahrnovat úvahy o strategickém zapojení zemí BRICS a dalších důležitých rychle se rozvíjejících zemí, zemí ASEAN, zemí Africké unie, zemí sdružení MERCOSUR, Andského společenství a Společenství zemí Latinské Ameriky a Karibiku ze strany EU a USA a o způsobu, jak urychlit sbližování předpisů s těmito zeměmi; podtrhuje význam Transatlantické hospodářské rady coby orgánu odpovědného za posílení hospodářské integrace a spolupráce v oblasti regulace a transatlantického dialogu zákonodárců jakožto fóra pro parlamentní dialog a koordinaci činností parlamentů obou stran v otázkách společného zájmu, především co se týče právních předpisů týkajících se transatlantického trhu; připomíná, že je třeba bez odkladu zřídit Transatlantickou politickou radu jako účelově vytvořený orgán pro systematické konzultace na vysoké úrovni a koordinaci zahraniční a bezpečnostní politiky mezi EU a USA, který by fungoval souběžně s NATO; |
74. |
podotýká, že vzhledem k rostoucímu globálnímu a regionálnímu významu Číny, Indie a dalších rychle se rozvíjejících zemí v Asii Spojené státy americké postupně přesouvají hlavní pozornost, politický zájem, hospodářské investice a vojenské zdroje do Tichomoří; dále konstatuje, že by Asie měla zaujímat významnější místo v oblasti zahraničních vztahů Evropské unie a jejích členských států; vyzývá proto, aby USA a EU více koordinovaly svou politiku vůči Číně, Indii a dalším rychle se rozvíjejícím asijským zemím s cílem zabránit rozdělení svého přístupu ke klíčovým politikám; |
75. |
domnívá se, že USA budou i nadále významným způsobem přispívat ke kolektivní bezpečnosti euroatlantické oblasti, a znovu potvrzuje klíčový význam transatlantických bezpečnostních vazeb, který se nemění; poukazuje na to, že vzhledem k měnící se geostrategické a hospodářské situaci je budování vlastního bezpečnostního a obranného potenciálu Evropy důležitým způsobem posílení transatlantických vazeb; |
Latinská Amerika
76. |
vyzývá k tomu, aby byl rozšířen politický dialog mezi EU a Latinskou Amerikou na všech úrovních včetně summitů hlav států nebo Parlamentního shromáždění EUROLAT, který je důležitým nástrojem rozvíjení politické shody; žádá, aby na plnění politických závazků vyplývajících ze summitů EU a Latinské Ameriky byly přiděleny dostatečné finanční zdroje; vyjadřuje hluboké znepokojení nad tím, že Argentina nedávno znárodnila důležitou ropnou společnost YPF, která má španělské vlastníky, a že rovněž podnikla velmi nešťastné kroky vůči britským Falklandským ostrovům; |
77. |
navrhuje zabývat se možností užší spolupráce mezi EU a Severní a Jižní Amerikou, zejména v oblasti hospodářství, jejímž cílem by byla společná dohoda o volném obchodu; |
78. |
vyzývá ke zintenzivnění stávajícího dialogu o lidských právech, od něhož by měl být více zapojen Evropský parlament, a k zahájení dialogu o prohloubení spolupráce v oblasti významných bezpečnostních problémů, v neposlední řadě pokud jde o velmi negativní dopad organizovaného zločinu a trestné činnosti spojené s drogami na státní orgány a bezpečnost obyvatel; upozorňuje, že 7. summit hlav států a předsedů vlád zemí EU a Latinské Ameriky, jenž se bude konat v Chile v lednu 2013, by mohl být vhodnou příležitostí představit nové možnosti spolupráce mezi těmito dvěma regiony, která by zahrnovala celou řadu politických a sociálně-ekonomických oblastí; |
79. |
zdůrazňuje, že sociální soudržnost by měla zůstat jednou z klíčových zásad strategie rozvojové spolupráce s Latinskou Amerikou, a to nejen s ohledem na její sociálně-ekonomické důsledky, ale také s ohledem na její význam z hlediska upevnění demokratických institucí daného regionu a právního státu; domnívá se také, že by měla být definována nová rozvojová spolupráce mezi EU a latinskoamerickými zeměmi se středními příjmy, která by mohla vyřešit značné rozdíly, jež v tomto regionu přetrvávají; požaduje, aby byla se zeměmi Latinské Ameriky prohloubena třístranná spolupráce a také spolupráce Jih – Jih; |
80. |
vyzývá k dalšímu rozvoji trojstranné spolupráce s oběma americkými kontinenty v oblasti společných zájmů s cílem směřovat k vytvoření evropsko-atlantické oblasti sestávající z EU, USA, Kanady a Latinské Ameriky; |
81. |
poukazuje na významný dopad vzestupu Brazílie na regionální i celosvětové úrovni, v němž se kombinují hospodářské a sociální programy s demokracií, právním státem a základními svobodami; žádá o upevnění strategického partnerství a politického dialogu mezi EU a Brazílií s cílem podpořit úsilí této země posílit budování institucí Mercosur a Unasur, |
82. |
vítá, že zanedlouho bude podepsána dohoda o přidružení se Střední Amerikou a že bude v Evropském parlamentu podléhat postupu souhlasu; zdůrazňuje, že jakožto první komplexní smlouva EU uzavřená mezi regiony pozvedá vzájemný vztah na vyšší úroveň, podporuje regionální přístup a prohlubuje regionální integraci v Latinské Americe; oznamuje svůj záměr důkladně sledovat plnění dohody a zejména její dopad na situaci v oblasti lidských práv a právního státu ve Střední Americe; |
83. |
dále vítá, že zanedlouho bude podepsána obchodní dohoda mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru a že bude v Evropském parlamentu podléhat postupu souhlasu; připomíná, že tuto dohodu nelze pokládat za definitivní rámec pro vztahy EU k těmto zemím, že je však dalším krokem ke všeobecné dohodě o přidružení, přičemž ostatním zemím Andského společenství ponechává možnost se k ní připojit; |
84. |
připomíná proto, že cílem EU je podepsání dohod o přidružení se všemi členskými zeměmi Andského společenství; domnívá se, že dohoda o přidružení se sdružením MERCOSUR by představovala zásadní posun ve strategických vztazích s Latinskou Amerikou za předpokladu, že by se opírala o zásady svobodného a spravedlivého obchodu a právní jistoty investic, o dodržování mezinárodních norem v pracovněprávní oblasti a oblasti životního prostředí a o důvěryhodné jednání partnerů; |
85. |
vyjadřuje politování nad tím, že návrhy Komise týkající se nařízení o systému všeobecných celních preferencí a nástroje rozvojové spolupráce opomíjejí strategickou povahu vztahů s Latinskou Amerikou, jelikož neobsahují značný počet ohrožených zemí tohoto regionu; připomíná, že některé země Latinské Ameriky patří k zemím s největšími rozdíly v příjmech na obyvatele na světě a že tato přetrvávající nerovnost vyplývá z nedostatečné sociálně-ekonomické mobility; domnívá se, že poselství EU vůči tomuto regionu je velmi znepokojující, neboť si jej lze v praxi vyložit tak, že mu nepřikládá takový význam, jaký by si zasluhoval, a to i přes značné množství přijatých politických a obchodních závazků a navzdory společným globálním zájmům; |
Afrika
86. |
podotýká, že společná strategie Afriky a EU byla se svými osmi sektory původně zaměřena na Africkou unii a na odbornou pomoc při budování institucionálních kapacit a vypracovávání strategií týkajících se celé řady oblastí, od míru a bezpečnosti, přes oblast lidských práv a podpory demokracie až po právní stát a naplňování rozvojových cílů tisíciletí; připomíná, že přestože tento komplexní přístup má stále své opodstatnění, dochází ke snižování ucelenosti a efektivnosti strategie z důvodu překrývání dohod mezi mnohými partnery a nevyčleněním zvláštních rozpočtových prostředků k jejímu provádění; dále je naléhavě zapotřebí přejít od budování institucionálních kapacit na úrovni kontinentu k rozvíjení politických partnerství zaměřených na mír, bezpečnost a sociálně-ekonomický rozvoj na regionální a nižší úrovni; vyzývá k tomu, aby tato politická partnerství zahrnovala také regionální hospodářská uskupení, a to nejen kvůli upevnění role Africké unie, ale také kvůli prohloubení partnerství mezi EU a Afrikou na regionální a nižší úrovni, a aby tak reagovala na politické, bezpečnostní a hospodářské zájmy afrických a evropských občanů; vyjadřuje politování nad tím, že státní převraty, například v Mali a Guineji-Bissau, znamenaly porážku demokratických zásad a cílů, jež podporuje AU, EU a OSN; požaduje, aby byl neprodleně obnoven ústavní pořádek v těchto zemích; |
87. |
bere na vědomí strategie EU pro oblast Afrického rohu a Sahelu; je přesvědčen, že je nutné se zabývat strukturálními příčinami konfliktu v těchto oblastech, aby bylo možné nalézt cestu ke schůdnému mírovému řešení problémů a nabídnout obyvatelstvu lepší vyhlídky, což předpokládá spravedlivý přístup ke zdrojům, zajištění udržitelného rozvoje regionů a spravedlivé přerozdělení bohatství; žádá, aby byly posouzeny politiky Unie, v jejichž rámci EU poskytuje rozsáhlou rozvojovou pomoc a vynakládá diplomatické prostředky, a vyhodnocen jejich dopad na obyvatelstvo; vyzývá rovněž k tomu, aby mezi Evropským parlamentem, Panafrickým parlamentem a regionálními parlamentními útvary vznikly těsnější vztahy s cílem zajistit větší odpovědnost za politická a rozpočtová rozhodnutí vůči občanům obou kontinentů a vytvořit základ pro zjišťování a hodnocení pokroku dosaženého při plnění politik; vítá zejména rozhodnutí Rady týkající se rozšíření mandátu operace EUNAVFOR Atalanta (aby se v rámci ní mohla řešit otázka hrozícího pobřežního pirátství), neboť se díky tomuto opatření posílí všeobecný záběr operace a bude možné řešit konkrétní hrozbu pirátství a současně podporovat dlouhodobý rozvoj tohoto regionu; |
88. |
je vážně znepokojen napětím mezi Súdánem a Jižním Súdánem; vyzývá obě strany, aby na základě plánu podporovaného rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 2046 (2012) ze dne 2. května 2012 prokázaly politickou vůli k řešení problémů, které zůstaly po odtržení Jižního Súdánu nevyřešeny; zdůrazňuje, že dlouhodobá stabilita v regionu vyžaduje novou jednotnou komplexní mezinárodní strategii, v níž by EU hrála vedle jiných světových a regionálních aktérů svou úlohu a která by se zaměřovala nejen na problémy mezi severem a jihem a na situaci v provinciích Jižní Kordofán a Modrý Nil, ale také na reformní proces v Súdánu, který měl proběhnout již dávno, a na prohloubení demokratických reforem v Jižním Súdánu; |
89. |
připomíná své usnesení ze dne 25. listopadu 2010 o situaci v Západní Sahaře; naléhavě vyzývá Maroko a frontu Polisario, aby pokračovaly v jednání o mírovém a trvalém řešení konfliktu na Západní Sahaře a připomíná právo obyvatel Západní Sahary na sebeurčení a jejich právo rozhodnout prostřednictvím demokratického referenda o statusu Západní Sahary, které by mělo proběhnout v souladu se příslušnými rezolucemi OSN; |
Asie
90. |
vyzývá EU, aby se více angažovala v asijsko-tichomořské oblasti, a to zejména tím, že zdůrazní výsledky demokratické transformace v Indonésii, která je domovem největšího muslimského národa, a že přispěje svými zkušenostmi a odbornými znalostmi k mnohostranným iniciativám spjatým se sdružením ASEAN a k postupnému vzniku většího počtu transpacifických iniciativ; zastává názor, že služba pro vnější činnost by nyní měla v plné míře využít možnost prohloubení spolupráce mezi EU a Asií; považuje akční plán z Bandar Seri Begawanu na prohloubení nadstandardního partnerství zemí ASEAN a EU za významný první krok v tomto směru; vítá rovněž nedávné schválení Smlouvy o přátelství jakožto příležitost k užší spolupráci, jejímž cílem je přesáhnout perspektivu obchodních dohod mezi EU a asijskými zeměmi; zdůrazňuje, že by měl být kladen větší důraz na plodnou hospodářskou a kulturní výměnu, a to především podporou příležitostí pro přímé investice a tím, že se studentům a výzkumným pracovníkům usnadní přístup do EU a zvýší se její přitažlivost; podotýká, že to vyžaduje, aby členské státy místo toho, aby kopírovaly své vnitrostátní politiky a konkurovaly si, společně s EU strategicky koordinovaly své úsilí; konstatuje, že vzhledem k bezpečnostní situaci v asijsko-tichomořské oblasti, včetně územních sporů v oblasti Jihočínského moře a obav ohledně Severní Koreje, by EU jakožto neutrální partner měla aktivně propagovat stabilní mírové řešení založené na mnohostranných institucích; |
91. |
vyzývá k urychlenému zahájení jednání o partnerství mezi EU a Japonskem a o dohodě o spolupráci; |
Čína
92. |
vítá pokrok dosažený při rozvíjení strategického partnerství mezi EU a Čínou, k němuž vedle dialogů o hospodářství a bezpečnosti patří rozvoj třetího pilíře „dialog mezi národy“; poukazuje na rostoucí vzájemnou závislost hospodářství EU a Číny a připomíná význam rychlého růstu čínského hospodářství a jejího vlivu na mezinárodní systém; |
93. |
konstatuje, že výměna vedení v Číně podrobí tuto zemi významné zkoušce s ohledem na to, jak se bude dále vyvíjet; připomíná svůj cíl rozvíjet s Čínou komplexní strategické partnerství; vyzývá EU a členské státy, aby v rámci svého postoje a své politiky vůči Číně postupovali jednotněji a strategičtěji, a co nejvíce tak napomohly tomu, aby se vývoj vydal pozitivním směrem; zdůrazňuje, že to znamená, že členské státy a EU musejí sladit své priority, pokud jde o lidská práva v Číně, dialog o lidských právech a podporu organizací občanské společnosti; |
Japonsko
94. |
zdůrazňuje, že je nutné upevnit vztahy mezi Unií a Japonskem, které je významným mezinárodním hráčem, s Unií sdílí společné demokratické hodnoty a je přirozeným partnerem pro spolupráci na mnohostranných fórech a v otázkách společného zájmu; očekává uzavření komplexní rámcové dohody a dohody o volném obchodu; |
Jižní a východní Asie;
95. |
vyzývá EU, aby v jižní a jihovýchodní Asii aktivněji podporovala demokratický vývoj a reformy v oblasti veřejné správy a právního státu; vítá proto závazek vytvořit demokratický, stabilní a sociálně inkluzívní Pákistán; vítá, že v červnu 2012 se uskutečnil první strategický dialog mezi EU a Pákistánem, a je potěšen úsilím o zahájení konstruktivní diskuze ohledně toho, jak prohloubit dvoustrannou spolupráci a dále sjednotit názory na regionální a mezinárodní otázky společného zájmu, včetně aktivnějšího zapojení do boje proti terorizmu; vyzývá EU a její členské státy, aby usilovaly o vytvoření pevnějších vztahů s Indií, které by byly založeny na podpoře demokracie, sociálního začleňování, právního státu a lidských práv, a vyzívá EU a Indii, aby urychleně dokončily probíhající jednání o komplexní dohodě o volném obchodu mezi EU a Indií, která by povzbudila evropský a indický obchod a hospodářský růst; vyzývá EU a její členské státy, aby podpořily usmíření, poválečnou rekonstrukci na Srí Lance a hospodářský rozvoj této oblasti; v tomto ohledu vyzývá Radu, aby Srí Lanku podpořila při uplatňování zprávy komise pro poučení a usmíření (Lessons Learnt and Reconciliation Commission – LLRC), vítá skutečnost, že EU aktivně podporuje proces demokratizace v Myanmaru; |
96. |
vítá úspěšný závěr prezidentských a parlamentních voleb, které na Tchaj-wanu proběhly 14. ledna 2012; vyjadřuje Tchaj-wanu uznání za trvalé úsilí o zachování míru a stability v asijsko-tichomořské oblasti; uznává, že ve vztazích v rámci Tchajwanské úžiny bylo dosaženo pokroku, zejména pokud jde o posílení hospodářských vazeb, a že užší hospodářská spolupráce s Tchaj-wanem by mohla pomoci zlepšit přístup EU na trhy v Číně; naléhavě žádá Komisi a Radu, aby v souladu s usnesením Parlamentu o SZBP z května 2011 podnikly konkrétní kroky k dalšímu posílení hospodářských vztahů mezi EU a Tchaj-wanem a zprostředkovaly jednání o dohodě o hospodářské spolupráci mezi EU a Tchaj-wanem; znovu zdůrazňuje, že rozhodně podporuje smysluplné zapojení Tchaj-wanu do příslušných mezinárodních organizací a činností, a to i do Světové zdravotnické organizace; uznává, že program bezvízového styku občanů Tchaj-wanu s EU, který vstoupil v platnost v lednu 2011, se ukázal jako oboustranně přínosný; podporuje navázání užší dvoustranné spolupráce mezi EU a Tchaj-wanem v oblastech, jako je obchod, výzkum, kultura, vzdělávání a ochrana životního prostředí; |
97. |
vyzývá EU, aby zvyšovala povědomí o závažném porušování lidských práv, hromadném zabíjení a nelidském zacházení v pracovních a politických vězeňských táborech v Severní Koreji a aby podporovala oběti tohoto zacházení; |
Mnohostranní partneři
G-7, G-8 a G-20
98. |
je přesvědčen, že s ohledem na vzrůstající význam zemí BRICS a dalších rychle se rozvíjejících mocností a na rýsující se multipolární systém globálního řízení by skupina G-20 mohla být užitečným a obzvlášť vhodným fórem pro dosažení inkluzívního konsenzu založeného na partnerství, jenž by dokázal podporovat sbližování, včetně harmonizace právních předpisů; zastává však názor, že G-20 musí ještě prokázat svůj význam při proměně závěrů summitu v udržitelnou politiku, která by řešila kritické problémy, v neposlední řadě ovládnutí daňových rájů a řešení dalších problémů a hrozeb, které vyplynuly z finanční a hospodářské krize; poukazuje v tomto ohledu na to, že G-8 má potenciál hrát důležitou roli při dosahování konsenzu před zasedáními skupiny G-20; má za to, že by měla být v zájmu smíření postojů s Ruskem využita rovněž existence skupiny G-8, aby tak mohly být společné problémy řešeny koordinovaným a účinným způsobem; |
OSN
99. |
vzhledem k tomu, že základním kamenem zahraniční politiky EU je účinný multilateralizmus, vyzývá EU, aby se ujala vedoucí úlohy v oblasti mezinárodní spolupráce a prosazovala globální postup mezinárodního společenství; vybízí EU, aby nadále podporovala součinnost v rámci systému Organizace spojených národů, působila v OSN jako prostředník a v celosvětovém měřítku spolupracovala s regionálními organizacemi a strategickými partnery; vyjadřuje podporu pokračování reformy OSN; vyzývá EU, aby v případě finančních zdrojů OSN přispěla k řádnému finančnímu řízení a k rozpočtové kázni; |
100. |
vyzývá proto EU, aby prosazovala provedení komplexní reformy Rady bezpečnosti OSN v zájmu posílení její legitimity, regionálního zastoupení a účinnosti; zdůrazňuje, že takový reformní proces mohou nevratně zahájit členské státy EU, pokud budou v souladu s cíli Lisabonské smlouvy v oblasti upevňování zahraniční politiky EU a role EU při zajišťování celosvětového míru a bezpečnosti požadovat stálé místo pro EU v rozšířené a reformované Radě bezpečnosti OSN; vyzývá místopředsedkyni, vysokou představitelku, aby se naléhavě chopila iniciativy a přiměla členské státy k zaujetí společného stanoviska za tímto účelem; než bude toto společné stanovisko přijato, naléhavě žádá členské státy, aby neprodleně schválily a přijaly rotační systém v Radě bezpečnosti OSN ve snaze zajistit pro EU stálé křeslo v Radě bezpečnosti OSN; |
101. |
považuje za důležité, aby se plně uplatňovala rezoluce Valného shromáždění OSN o účasti Evropské unie na činnosti Valného shromáždění OSN a aby EU jednala a vyjadřovala se k podstatným otázkám jednotně a ve správný čas; vyzývá EU, aby ještě více zlepšila koordinaci postojů a zájmů členských států EU v Radě bezpečnosti OSN; vítá, že si EU stanovila v OSN střednědobé priority, a žádá, aby byl Výbor pro zahraniční věci Evropského parlamentu pravidelně konzultován při každoročním přehodnocování a při uplatňování těchto priorit; zdůrazňuje, že je zapotřebí důraznější veřejná diplomacie v záležitostech OSN a že je třeba globální úlohu EU prezentovat evropské veřejnosti účinnějším způsobem; |
102. |
je pevně přesvědčen o potřebě budovat partnerství v oblasti předcházení konfliktům, civilního a vojenského řešení krizí a budování míru, a s ohledem na to je tedy třeba zlepšit fungování řídicího výboru EU-OSN; vyzývá EU a její členské státy, aby dosáhly dalšího pokroku při uvádění zásady odpovědnosti za ochranu do praxe a aby se společně s partnery v OSN snažily zajistit, aby se tato koncepce stala součástí prevence a obnovy po skončení konfliktů; vyzývá k vypracování interinstitucionálního „konsenzu o odpovědnosti za ochranu a společné politiky předcházení konfliktům“, který by existoval oučasně se stávajícím „konsenzem o humanitární pomoci“ a „konsenzem o rozvoji“ a jež by mohl zajistit větší jednotnosti EU v těchto otázkách na fórech OSN; |
103. |
připomíná, že komplexní přístup k uplatňování rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1325 a 1820 o ženách, míru a bezpečnosti ze strany EU přijatý Radou Evropské unie dne 1. prosince 2008 uznává úzké propojení otázek míru, bezpečnosti, rozvoje a rovnosti žen a mužů a že by měl být základním kamenem SZBP; zdůrazňuje, že EU soustavně žádá o úplné uplatňování programu pro ženy, mír a bezpečnost, který byl stanoven v rezolucích Rady bezpečnosti OSN č. 1325 (2000) a č. 1820 (2008) a později upevněn přijetím rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1888 a 1889 (2009) a č. 1960 (2010), a to především co se týče nutnosti bojovat proti násilí páchanému na ženách během konfliktů a podporovat účast žen na budování míru; vyzývá členské státy, které dosud nepřijaly národní akční plány pro ženy, mír a bezpečnost, aby tak učinily, a zdůrazňuje, že tyto plány musejí vycházet z jednotných minimálních norem, pokud jde o jejich cíle, provádění a sledování v celé EU; |
104. |
vyzdvihuje potřebu vypracovat účinnější pokyny týkající se zprostředkovávání a vytvořit účinnější mediační kapacity na základě vzájemné spolupráce mezi EU a OSN v oblasti mediačních kapacit, aby mohly být včas a koordinovaně zajištěny dostatečné zdroje pro zprostředkování, a to i na základě zapojení žen do tohoto procesu; domnívá se, že pro provádění politiky EU v oblasti lidských práv je nezbytné rozvíjet schopnost Rady OSN pro lidská práva řešit závažné a naléhavé situace v oblasti lidských práv, prohloubit navazující proces provádění doporučení obsažených ve zvláštních postupech a upevnit proces všeobecného pravidelného přehodnocení; trvá na tom, aby EU nadále podporovala Mezinárodní trestní tribunál, což přispěje k účinné ochraně lidských práv a k boji proti beztrestnosti; |
105. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Radu, aby při jednání ohledně smlouvy OSN o obchodu se zbraněmi (ATT) usilovaly o co nejpřísnější standardy ochrany mezinárodního práva v oblasti lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, a to na základě přísnějších norem, než na jakých se již EU dohodla a které jsou zahrnuty ve společném postoji EU v oblasti vývozu zbraní; zdůrazňuje, že smluvní státy EU se musejí vyhnout přijetí nižších standardů, které by měly bezpochyby neblahý vliv na úspěch a účinnost smlouvy o obchodu se zbraněmi; |
EU-NATO
106. |
vítá skutečnost, že se EU a NATO zavázaly k posilování svého strategického partnerství a tento závazek potvrdily novou strategickou koncepcí NATO a na vrcholné schůzce v Chicagu, a zdůrazňuje pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci praktické spolupráce na operacích; konstatuje, že současná světová a evropská hospodářská krize podnítila snahy hledat nákladově efektivnější a naléhavě potřebné operační schopnosti jak v EU, tak v NATO; vyzývá proto místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby aktivněji prosazovala další konkrétní návrhy na zlepšení spolupráce mezi oběma organizacemi (založené na zásadách inteligentní obrany, slučování a společného využívání kapacit a komplexního přístupu a na vzájemné doplňkovosti iniciativ), a to prostřednictvím Evropské obranné agentury; vyzývá k urychlenému politickému řešení překážek spolupráce v rámci dohod Berlin Plus, které brzdí možnosti účinnější spolupráce obou organizací; |
Rada Evropy
107. |
naléhavě vyzývá členské státy, aby dostály své povinnosti urychleně dokončit jednání o přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod; vyzdvihuje význam postupů zaměřených na sledování norem a závěrů Rady Evropy, jež jsou důležitým příspěvkem k posouzení pokroku sousedních zemí, jehož dosáhly při uskutečňování demokratických reforem; |
108. |
zdůrazňuje, že přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod je historickou příležitostí k potvrzení toho, že lidská práva jsou jednou ze základních hodnot EU a společným základem pro její vztahy s třetími zeměmi, a doufá, že tento proces bude pokračovat bez zbytečných odkladů; znovu potvrzuje, že přistoupení EU k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod představuje významný úspěch při dalším posilování ochrany lidských práv v Evropě; |
OBSE
109. |
podporuje diskuzi o reformě Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE), pokud neproběhne za cenu oslabení stávajících institucí nebo mechanizmů nebo za cenu omezení jejich nezávislosti; zdůrazňuje, že je třeba zachovat rovnováhu mezi stávajícími třemi rozměry OBSE a důsledně a komplexně je rozvíjet a stavět přitom na tom, čeho již bylo dosaženo; dále zdůrazňuje, že bezpečnostní hrozby a výzvy by měly být řešeny ve všech třech rozměrech, mají-li být opatření skutečně účinná; vyzývá OBSE, aby dále posilovala svou kapacitu, aby bylo zajištěno dodržování a plnění zásad a závazků přijatých zúčastněnými státy ve všech třech rozměrech, mimo jiné prostřednictvím posílení kontrolních mechanizmů; |
Rada pro spolupráci v Perském zálivu
110. |
očekává, že EU vybuduje spolu s Radou pro spolupráci v Perském zálivu opravdové strategické partnerství zahrnující otevřený, pravidelný a konstruktivní dialog o procesu přeměny a řešení krizí v zemích jižního sousedství a související strukturovanou spolupráci v oblasti lidských práv a demokracie; opakuje svůj požadavek, aby bylo na podporu tohoto cíle v rámci ESVČ vyčleněno více lidských zdrojů pro zmíněný region a aby byly vyslány delegace do hlavních zemí Rady pro spolupráci v Perském zálivu; zdůrazňuje, že lidská práva, práva žen, dodržování zákonů a demokratické směřování obyvatel zemí Rady pro spolupráci v Perském zálivu, od Bahrajnu po Saúdskou Arábii, již nelze v politice EU pro tuto oblast přehlížet; |
Liga arabských států
111. |
uznává, že regionální organizace, především Liga arabských států, ale i Organizace islámské konference a Organizace pro hospodářskou spolupráci, hrají v regionálních záležitostech stále důležitější úlohu, a vyzývá EU, aby s nimi prohloubila spolupráci zejména v otázkách týkajících se procesu přeměny a řešení krizí v jižním sousedství; vítá snahu EU pomoci Lize arabských států v procesu integrace; |
Tematické priority SZBP
Společná bezpečnostní a obranná politika
112. |
zdůrazňuje, že akce v rámci SBOP by měly být zakotveny v komplexní politice zaměřené na země a regiony procházející krizí, pokud jsou v sázce hodnoty a strategické zájmy EU a pokud by operace SBOP skutečně přispěly k upevnění míru, stability a právního státu; zdůrazňuje dále, že je zapotřebí proces následného hodnocení, které by precizněji posoudilo úspěšnost každé prováděné operace a její dlouhodobý dopad v dané oblasti; |
113. |
opakuje svoji výzvu, aby se místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka, Rada a členské státy zabývaly řadou otázek, které znesnadňují civilní a vojenskou spolupráci, počínaje nedostatkem kvalifikovaných pracovníků a konče nedostatečným či nevyváženým vybavením; vyzývá zejména k navýšení počtu pracovníků v oblasti spravedlnosti, civilní správy, celní správy, dialogu, usmíření a mediace, s cílem zajistit misím SBOP odpovídající a dostatečné odborné zázemí; vyzývá místopředsedkyni, vysokou představitelku, aby předložila konkrétní návrhy, jak tento nedostatek personálu vyřešit, zejména v oblasti civilního řešení krizí, předcházení konfliktům, obnovy po skončení krize a ve výše uvedených odvětvích; |
114. |
vítá výzvy k většímu sdružování a společného využívání klíčového vojenského potenciálu, ke zdokonalení kapacit pro plánování a provádění misí a operací a k lepšímu propojení civilních a vojenských misí a operací; zdůrazňuje, že je třeba neustále zlepšovat výkonnost misí a operací SBOP, mimo jiné vyhodnocováním výsledků, referenčním srovnáváním, hodnocením jejich dopadu, zjišťováním a uplatňováním získaných poznatků a rozvojem osvědčených postupů pro účelnou a účinnou činnost v rámci SBOP; vyslovuje nicméně politování nad politickými omezeními spolupráce, která někdy představují překážku pro využívání osvědčených postupů při vytváření synergií; |
Obchodování se zbraněmi
115. |
připomíná, že členské státy EU nesou odpovědnost za více než jednu třetinu celosvětového vývozu zbraní; naléhavě vyzývá členské státy EU, aby dodržovaly osm kritérií společného postoje 2008/944/SZBP (Kodex chování EU pro vývoz zbraní) a stejně tak zásady rozvojové politiky EU; vyzývá k tomu, aby byla pravomoc v oblasti stanovování pravidel, jimiž by se řídil vývoz zbraní, přenesena na EU; připomíná členským státům, že rozvojové země by měly finanční prostředky věnovat především na dosažení trvale udržitelného sociálního a hospodářského rozvoje, demokracie, lidských práv a právního státu; naléhavě vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a členské státy, aby využily probíhající přehodnocení společného postoje 2008/944/SZBP ke zpřísnění provádění a sledování kritérií EU v oblasti vývozu zbraní; vyjadřuje hluboké politování nad nezdarem vyjednávání OSN o celosvětové smlouvě o obchodu se zbraněmi v červenci 2012; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a členské státy, aby naléhavě vyvíjely nátlak na ty země, které odmítly jednoznačnou celosvětovou dohodu o obchodu se zbraněmi; žádá pevné a jednoznačné zaměření této smlouvy, které by stranám zakázalo vývoz zbraní a munice v případě, že existuje vážné riziko jejich zneužití k páchání nebo usnadnění závažných porušení mezinárodního práva v oblasti lidských práv a mezinárodního humanitárního práva, včetně genocidy, zločinů proti lidskosti a válečných zločinů; |
Předcházení konfliktům a budování míru
116. |
žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby předložila návrhy, jak posílit kapacity ESVČ v oblasti předcházení konfliktům a budování míru, zejména s přihlédnutím k Göteborskému programu, a jak dále rozšířit možnosti EU v oblasti předcházení konfliktům a zajistit mediační kapacity, pokud jde o vedení dialogu a usmíření, a lépe finančně zajištěné kapacity pro řešení krizí; naléhavě vyzývá, aby byla provedena inventura politik EU v oblasti předcházení konfliktům a budování míru, aby místopředsedkyně Komise, vysoká představitelka mohla podat Parlamentu zprávu o návrzích na rozšíření vnější kapacity Unie a zlepšení schopnosti reakce v této oblasti; vítá návrh Komise a ESVČ zavést do rozpočtu ESVČ na rok 2013 rozpočtovou položku ve výši 500 000 EUR na předcházení konfliktům a na podpůrné mediační služby poté, co bude na konci letošního roku úspěšně dokončena přípravná činnost navržená Evropským parlamentem; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby zvýšila zapojení žen do prevence konfliktů, mediace, vedení dialogu a usmíření a do mechanizmů budování míru; |
117. |
domnívá se, že návrh na vytvoření úplně či částečně samostatného Ústavu EU pro otázky míru, který by byl úzce spjat s EU, je velmi slibná myšlenka, která by mohla přispět k rozšíření kapacit EU v oblasti předcházení konfliktům a mediace; žádá, aby tento ústav vycházel z jasně vymezeného mandátu, který by předešel překrývání s existujícími vládními a nevládními organizacemi, a zaměřil se na neformální mediační diplomacii a přenos znalostí v rámci EU a mezi EU a nezávislými mediátory; s netrpělivostí očekává výsledky pilotního projektu Ústavu EU pro otázky míru, který byl tento rok zahájen; očekává, že se plně zapojí do diskuze, která aby mohla vést k vytvoření takového ústavu; |
Sankce a restriktivní opatření
118. |
domnívá se, že ve vztahu k autoritářským režimům by EU měla uplatňovat jednotnější politiku, pokud jde o ukládání a rušení sankcí a restriktivních opatření; |
Nešíření zbraní a odzbrojení
119. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby provedla analýzu efektivity Evropské unie při řešení hrozeb způsobených chemickými, biologickými, radiologickými a jadernými zbraněmi, jelikož uběhlo deset let od přijetí strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení v roce 2003 a uplynula prodloužená lhůta pro provedení nových pokynů pro činnost Evropské unie v oblasti boje proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů z roku 2008, a aby následně Parlamentu předložila zprávu s návrhy na rozšíření kapacity EU v této politické oblasti; |
120. |
vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby provedla analýzu efektivity Evropské unie při řešení hrozeb, které jsou způsobeny šířením ručních palných a lehkých zbraní a jiných konvenčních zbraní, a širšího tématu odzbrojení od doby, kdy byla v roce 2005 přijata strategie pro ruční palné a lehké zbraně a později další příslušné politické rámce, včetně společného postoje EU ke zprostředkovatelské činnosti v obchodu se zbraněmi a ke zbrojním embargům z roku 2003, a aby následně Parlamentu předložila zprávu týkající se návrhů na rozšíření kapacity EU v této politické oblasti; |
Evropská obranná agentura
121. |
opakuje svoji výzvu členským státům, aby prohloubily evropskou spolupráci v oblasti obrany, neboť jedině tak lze zajistit, aby si evropské vojenské síly udržely důvěryhodnost a bojeschopnost v situaci, kdy dochází ke snižování obranných rozpočtů; poukazuje na pokrok, jehož bylo dosaženo v rámci slučování a společného využívání kapacit EU a inteligentní obrany NATO, a domnívá se, že je nezbytné dosáhnout další součinnosti mezi oběma organizacemi; zdůrazňuje, že je třeba dosáhnout dalšího pokroku ve slučování a společného využívání kapacit a v možnostech součinnosti v oblasti výzkumu, vývoje a průmyslové spolupráce v oblasti obrany na úrovni Unie; vítá iniciativy zaměřené na prohlubování spolupráce v této oblasti, například iniciativu Výmar plus; |
122. |
připomíná v této souvislosti zásadní úlohu Evropské obranné agentury (EDA) v rozvoji a provádění evropské politiky schopností a vyzbrojování; žádá proto Radu, aby posílila institucionální charakter této agentury a v souladu s čl. 42 odst. 3 a čl. 45 SEU plně rozvinula její potenciál; |
123. |
naléhavě vyzývá Radu a členské státy, aby zajistily dostatečné financování Evropské obranné agentury, aby mohla plnit své poslání a úkoly v plném rozsahu; zastává názor, že nejvhodnější by bylo financovat personální a provozní náklady této agentury z rozpočtu Unie, a to počínaje nejbližším víceletým finančním rámcem; žádá proto místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby předložila nezbytné návrhy; |
Energetická bezpečnost
124. |
konstatuje, že článek 194 Lisabonské smlouvy stanovuje, že EU má právo přijmout na evropské úrovni opatření k zajištění bezpečnosti dodávek energie; v tomto ohledu zdůrazňuje, že má-li se zvýšit energetická bezpečnost a současně posílit důvěryhodnost a efektivita společné zahraniční a bezpečnostní politiky EU, je nanejvýš důležité snížit energetickou závislost na třetích zemích, zejména na těch, které nesdílí hodnoty EU nebo je podrývají; je přesvědčen, že pro EU, jež je ve velké míře závislá na vnějších zdrojích energie, je naléhavě nutné zajistit diverzifikaci zdrojů dodávek a přepravních tras a rostoucí využívání obnovitelných a čistých zdrojů energie; konstatuje, že tato diverzifikace se orientuje hlavně na Arktidu, Středozemní moře a jižní koridor vedoucí z Iráku do Střední Asie a na Blízký východ, a vyzývá Komisi, aby tyto projekty považovala za prioritní; znepokojuje ho zpoždění, k němuž dochází při dokončování jižního koridoru; zdůrazňuje, že je nutné dosáhnout energetické bezpečnosti na základě různorodosti energetických zdrojů, a poukazuje na potenciál doplňkového koridoru LNG ve východním Středomoří, který by byl flexibilním zdrojem energie a současně motivací k intenzivnější hospodářské soutěži v rámci vnitřního trhu EU; domnívá se, že by se mělo zajistit, aby současný hlavní zdroj dovozů – Rusko – dodržoval pravidla vnitřního trhu, nařízení obsažená v třetím energetickém balíčku a Smlouvu o energetické chartě; konstatuje, že velký potenciál pro rozvoj a vzájemnou provázanost energetických struktur by mohly mít transkontinentální inteligentní sítě obnovitelných zdrojů energie spojující Evropu a Afriku; |
125. |
poukazuje na to, že v roce 2011 Komise navrhla, aby byl zaveden mechanizmus pro výměnu informací o mezivládních dohodách v oblasti energetiky mezi členskými státy a třetími zeměmi; domnívá se, že vyjednávací pozici členských států by mohla posílit rovněž výměna osvědčených postupů a politická podpora ze strany Komise; žádá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a Komisi, aby Parlamentu pravidelně podávaly zprávy o zavedení a uplatňování tohoto mechanizmu; žádá Komisi, aby do obchodních dohod a dohod o přidružení, partnerství a spolupráci s producentskými či tranzitními zeměmi zahrnula „ustanovení o zabezpečení dodávek energie“, tj. kodex jednání v případě, že dojde k narušení dodávek nebo pokud třetí země podmínky dodávek jednostranně změní; |
Společné hrozby a naléhavé úkoly
126. |
zdůrazňuje, že významné místo v SZBP musí mít opatření proti nové generaci hrozeb ohrožující stabilitu a mezinárodní bezpečnost, k nimž patří změna klimatu, mezinárodní trestná činnost a terorizmus, kybernetické útoky, šíření jaderných zbraní a zbraní hromadného ničení, selhání států, pirátství a pandemie; |
Vnější rozměr prostoru svobody, bezpečnosti a práva
127. |
připomíná, že vnější rozměr prostoru svobody, bezpečnosti a práva musí hrát v SZBP důležitou úlohu; zdůrazňuje nutnost organizovaně řídit migrační toky a zajistit přitom spolupráci se zeměmi původu a tranzitu; |
Kulturní a náboženský dialog
128. |
je přesvědčen, že podpora dialogu a porozumění mezi různými náboženstvími a kulturami by měla být nedílnou součástí našich vnějších vztahů se třetími zeměmi a společnostmi a především naší podpory při řešení konfliktů a podpory tolerantních a demokratických společností podporujících začlenění; |
*
* *
129. |
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států EU, generálnímu tajemníkovi OSN, generálnímu tajemníkovi NATO, předsedovi Parlamentního shromáždění NATO, úřadujícímu předsedovi OBSE, předsedovi Parlamentního shromáždění OBSE, předsedovi Výboru ministrů Rady Evropy a předsedovi Parlamentního shromáždění Rady Evropy. |
(1) Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2011)0227.
(3) Úř. věst. C 349 E, 22.12.2010, s. 51.
(4) Úř. věst. C 351 E, 2.12.2011, s. 454.
(5) Úř. věst. C 351 E, 2.12.2011, s. 470.
(6) Úř. věst. C 351 E, 2.12.2011, s. 472.
(7) Přijaté texty, P7_TA(2012)0126.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/99 |
Středa, 12. září 2012
Zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů
P7_TA(2012)0335
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o povinnosti podávat zprávy podle nařízení (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (2011/2291(INI))
2013/C 353 E/12
Evropský parlament,
— |
s ohledem na zprávu Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o povinnosti podávat zprávy podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (COM(2011)0418), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky, |
— |
s ohledem na zelenou knihu Komise ze dne 22. dubna 2009 o reformě společné rybářské politiky (COM(2009)0163), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. července 2011 o společné rybářské politice, který předložila Komise (COM(2011)0425), |
— |
s ohledem na sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu ze dne 5. února 2007 o zdokonalení ukazatelů rybolovné kapacity a intenzity rybolovu v rámci společné rybářské politiky (COM(2007)0039), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 25. května 2011 o konzultaci týkající se rybolovných práv (COM(2011)0298), |
— |
s ohledem na zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 12/2011 nazvanou „Zda opatření EU přispěla k přizpůsobení kapacity rybářského loďstva dostupným rybolovným právům?“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 14. února 2006 o přezkoumání některých omezení přístupu v rámci společné rybářské politiky (oblast Shetland a oblast omezení lovu platýse velkého) (1), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro rybolov (A7-0225/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že tato výše zmíněná zpráva Komise znovu potvrzuje, že nynější společná rybářská politika (SRP) zůstala výrazně pozadu za svými cíli v oblasti zachování a udržitelného využívání rybolovných zdrojů EU a přizpůsobení dostupné rybolovné kapacity dostupným rybolovným zdrojům; |
B. |
vzhledem k tomu, že více než 60 % populace ryb v evropských vodách je loveno nad míru maximálního udržitelného výnosu a že u mnohých druhů ryb chybí vědecké údaje; |
C. |
vzhledem k tomu, že se ukázalo, že systém celkových přípustných odlovů a kvót je sám o sobě pro udržitelné řízení určitých rybolovných zdrojů neúčinný, a vzhledem k tomu, že dlouhodobé plány řízení jsou klíčové pro udržitelné řízení rybolovných zdrojů; |
D. |
vzhledem k tomu, že vědecké údaje jsou někdy nedostatečné a nespolehlivé a míra nepřesnosti modelů, podle nichž jsou tyto údaje určovány, zůstávají vážným problémem při snaze o udržitelné řízení mnoha rybolovných zdrojů; |
E. |
vzhledem k tomu, že rychle rostoucí populace mořských ptáků a tuleňů vytváří v některých oblastech EU další tlak na ubývající rybolovné zdroje; |
F. |
vzhledem k tomu, že na trvalé zachování rybolovných zdrojů má dopad rovněž změna klimatu, včetně globálního oteplování, a antropogenní vlivy, například znečištění; |
G. |
vzhledem k tomu, že v uplynulém desetiletí zaniklo v evropském rybolovném průmyslu velké množství pracovních míst v důsledku špatného stavu rybích populací, zvýšení výrobních nákladů, poklesu cen způsobeném levnějšími dovozy a technologickým pokrokem; vzhledem k tomu, že tento technologický pokrok zároveň v některých případech vedl k výraznému nárůstu kapacity rybářského loďstva; |
H. |
vzhledem k tomu, že dostupné údaje o stávající kapacitě evropského rybářského loďstva nejsou dostatečně spolehlivé, jak by bylo možné očekávat, neboť není zohledněn technologický rozvoj a členské státy nehlásí vždy přesné údaje o kapacitách loďstva; |
I. |
vzhledem k tomu, že plánovaný přezkum rámců technických opatření bude důležitým právním předpisem věnujícím se opatřením na zachování a sdružujícím tato opatření; |
1. |
konstatuje, že Komise nyní splnila své závazky podle nařízení Rady č. (ES) 2371/2002, které zavazuje Komisi, aby do konce roku 2012 předložila Evropskému parlamentu a Radě zprávy o fungování SRP, pokud jde o kapitolu II (Zachování a udržitelnost) a kapitolu III (Úprava rybolovné kapacity) uvedeného nařízení; |
2. |
konstatuje, že Komise také splnila svou povinnost podle téhož nařízení předložit do 31. prosince 2011 zprávu o opatřeních stanovených v čl. 17 odst. 2 o omezeních rybolovu v pásmu do 12 námořních mil; |
Zachování a udržitelnost (kapitola II)
3. |
vyzývá Komisi, aby se zasadila o vypracování dlouhodobých plánů řízení pro veškerý komerční rybolov v EU, a to v rámci vysoce decentralizovaného systému řízení, do něhož budou plně zapojeny všechny zúčastněné strany; zdůrazňuje možnost vytvoření skupin v rámci rybolovu podle územních rybolovných oblastí prostřednictvím rozdělení společné rybářské politiky do správních oblastí, přičemž by byly zohledněny jak specifické rysy různých evropských moří, tak stav drobného pobřežního rybolovu v jednotlivých oblastech, aby se opatření přijímaná v oblasti řízení co nejvíce přizpůsobila současnému stavu jednotlivých loďstev; |
4. |
vyzývá Komisi, aby v zájmu zaručení ochrany biologických zdrojů a zajištění dlouhodobé udržitelnosti životního prostředí posoudila možnost vytvoření sítě uzavřených oblastí, v nichž budou na určitou dobu zakázány všechny rybolovné činnosti, aby se tak zvýšila plodnost ryb a aby byly zachovány biologické vodní zdroje a mořský ekosystém; |
5. |
se domnívá, že v rámci cíle týkajícího se zajištění udržitelnosti by měly být brány v úvahu politiky, které jsou zaměřeny na budoucnost rybářského odvětví a tím i na podporu nových generací rybářů; |
6. |
vyzývá Komisi, členské státy a regionální poradní sbory, aby v budoucnosti uplatňovaly ekosystémový přístup jako základ všech dlouhodobých plánů řízení; domnívá se, že tyto plány řízení, které musí představovat osu budoucí společné rybářské politiky, by měly obsahovat jasně stanovené cíle, které mají vymezit pravidla pro určení roční intenzity rybolovu při zohlednění rozdílu mezi stávající velikostí rybí populace a strukturou rybolovu a cílovým stavem populace na jedné straně a kritérií pro výměty a kontroly odlovu na straně druhé; v tomto ohledu naléhavě žádá Radu, aby se bez výjimky řídila cíli dlouhodobých plánů řízení; |
7. |
vyjadřuje zklamání nad tím, že některé navrhované víceleté plány se ocitly v interinstitucionální slepé uličce, což má širší dopad na všechny ostatní dlouhodobé plány řízení; |
8. |
podtrhuje potřebu vyváženosti mezi ekologickou, ekonomickou a sociální situací v každé oblasti rybolovu, přičemž uznává, že bohaté rybolovné zdroje jsou podmínkou pro existenci ziskového rybářského průmyslu, a zdůrazňuje, že je velmi důležité, aby evropští rybáři přijali pravidla kontroly odlovu, a proto vyzývá k široké účasti zástupců regionálních poradních sborů a dalších významných zúčastněných stran na přípravě plánů řízení; domnívá se, že v budoucnosti by tyto strany měly v tomto procesu hrát větší úlohu; požaduje proto, aby byla provedena skutečná regionalizace; navrhuje, aby měly regionální poradní sbory povinnost podávat Komisi stanovisko ke všem plánům řízení, a to při přípravě návrhu; |
9. |
zdůrazňuje přímou souvislost mezi výměty, nežádoucími vedlejšími úlovky a nadměrným odlovem a nutnost rozvíjet účinnou politiku nulových výmětů na úrovni EU, v níž by měla mít větší pravomoci Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu (CFCA), aby zajistila spravedlivý systém pravidel a postihů, tj. zásadu rovného zacházení; zastává názor, že zákaz výmětů by měl být zaváděn postupně prostřednictvím příslušných plánů řízení, přičemž by se měl vztahovat na rybolov jako takový, nikoli na jednotlivé populace ryb; zdůrazňuje, že by se měla podporovat určitá výběrová lovná zařízení a jiná zařízení, která snižují nebo eliminují vedlejší úlovky necílových druhů nebo nedospělých jedinců cílových druhů, spolu s dalšími udržitelnými způsoby rybolovu; zdůrazňuje, že při zavádění jakéhokoli systému řízení v Evropské unii musí být za všech okolností brán v úvahu význam smíšeného rybolovu ve vodách Společenství, což znamená, že je třeba tyto systémy upravit pro jednotlivé oblasti a pro ty přijmout zvláštní opatření; |
10. |
se domnívá, že v rámci reformované rybářské politiky by měly být členské státy spolupracující na regionálním základě podněcovány k práci s průmyslem a dalšími zúčastněnými stranami, aby nalezly inovační metody k odstranění výmětů způsobem, který nejlépe odpovídá jednotlivým regionům a oblastem rybolovu; |
11. |
naléhavě žádá Komisi, aby se neprodleně zabývala nedostatkem dostatečně spolehlivých údajů nezbytných pro solidní odborné poradenství; vyzývá Komisi, aby zřídila systém zavádějící sankce pro členské státy, které nesplní své povinnosti s ohledem na sběr a přenos údajů v rámci evropského programu pro sběr údajů z oblasti rybolovu; poukazuje na rozpor mezi tím, že si Komise stěžuje na nedostatek údajů, na jejichž získávání přitom sama vymezila nedostatečný rozpočet, a proto trvá na tom, že v členských státech je třeba vyčlenit odpovídající finanční prostředky na sběr údajů a příslušný vědecký výzkum; zároveň naléhavě žádá Komisi, aby stanovila rámec pro rozhodování v situacích, kdy neexistuje dostatek údajů, a to ve vztahu k rozhodování ohledně plánů řízení, jakož i ohledně celkových přípustných odlovů a kvót, založených na preventivním přístupu; |
12. |
zdůrazňuje, že vědecký výzkum v oblasti rybolovu je hlavním nástrojem řízení rybolovu, který je nezbytný pro určení faktorů ovlivňujících vývoj rybolovných zdrojů, pro kvantitativní hodnocení těchto zdrojů a pro vytváření modelů, na jejichž základě lze odhadovat jejich vývoj, ale současně i pro zlepšování rybolovných zařízení, plavidel a pracovních podmínek a bezpečnosti rybářů, pokud je uplatňován ve spojení s jejich znalostmi a zkušenostmi; v této souvislosti se domnívá, že je třeba investovat do vzdělávání lidských zdrojů, poskytovat odpovídající finanční prostředky a podporovat spolupráci mezi různými veřejnými institucemi členských států; |
13. |
naléhavě žádá Komisi, aby přijala opatření na zmírnění negativních dopadů na populace ryb, které jsou způsobeny tuleni a mořskými ptáky, zejména jestliže se jedná o invazivní druhy; |
Úprava rybolovné kapacity (kapitola III)
14. |
poukazuje na to, že neexistuje přesná kvantitativní definice nadměrné kapacity; vyzývá Komisi, aby stanovila definici nadměrné kapacity na úrovni EU, která by vyhovovala regionálním definicím a zohlednila lokální charakteristické rysy; dále vyzývá Komisi, aby nově definovala rybolovnou kapacitu tak, aby základem byla jak rybolovná kapacita plavidla, tak jeho intenzita rybolovu; navíc zdůrazňuje nezbytnost definovat drobný rybolov, protože neexistuje žádná obecně použitelná definice, a přizpůsobit se cílům nové společné rybářské politiky; |
15. |
vyzývá Komisi, aby v souladu s doporučením technické konzultace FAO (1999) prověřila do konce roku 2013 kapacitu evropských loďstev s cílem zjistit případy nadměrné kapacity v poměru k dostupným zdrojům a stanovit nezbytná opatření pro jejich omezení či přeměnu; trvá na tom, že měření kapacity nesmí být omezeno na tonáž a na výkon motorů, ale musí zohlednit rovněž druhy a množství používaných rybolovných zařízení a veškeré další parametry, které mají dopad na rybolovnou kapacitu; |
16. |
vyzývá Komisi, aby sledovala a upravovala stropy kapacity loďstva v členských státech tak, aby byly v souladu se spolehlivými údaji a aby byl zohledněn technický pokrok; |
17. |
naléhavě žádá členské státy, aby provedly, kde je třeba, příslušné úpravy na základě přesného měření stávajících kapacit loďstva, včetně výkonu motorů a kapacity odlovu, a dosáhly tak cílů stanovených pro udržitelnou úroveň kapacity předem stanovenou pro všechny oblasti rybolovu s cílem vyřešit zbývající nadměrnou kapacitu určitého rybářského loďstva, a rovněž aby zavedly postihy za neplnění těchto cílů, tj. zmrazení finančních prostředků z Evropského námořního a rybářského fondu; |
18. |
bere v úvahu návrh Komise na zavedení systému individuálně převoditelných koncesí k rybolovu podléhající přísným zárukám, který se nevztahuje na drobný rybolov, stanoví zavedení zvláštního režimu pro drobný a pobřežní rybolov a přednostní přístup pro rybářská plavidla šetrná k životnímu prostředí, včetně podmíněnosti, a zabývá se problémem koncentrace práv a možnosti zrušení koncesí k rybolovu; se domnívá, že dobrovolný systém převoditelných koncesí k rybolovu je pouze jedním z mnoha modelů, které mohou členské státy uplatnit při omezování nadměrné kapacity; |
19. |
zdůrazňuje, že systém převoditelných koncesí k rybolovu nemůže být považován za jediné opatření k řešení nadměrného rybolovu a nadměrné kapacity, kde se prokáže, ale měl by být dostupný jako jedno z různých doplňkových opatření v oblasti řízení dostupných členskému státu, přičemž Komise by měla společně s oběma zákonodárnými orgány stanovit širší rámec a kontrolovat a sledovat jeho vnitrostátní uplatňování, pokud se daný členský stát pro tuto možnost rozhodne, a pravidelně informovat zákonodárce o výsledcích tohoto systému; zdůrazňuje, že v návaznosti na to by měl být rozvoj náležité škály technických opatření prosazujících určitá rybolovná zařízení, uzavření některých oblastí a omezení přístupu do mořských oblastí označených jako biogeograficky citlivé pouze pro regionální loďstva používající rybolovná zařízení šetrná k životnímu prostředí, nadále podporován jako rozvoj doplňkových opatření; |
20. |
zdůrazňuje, že budoucí Evropský námořní a rybářský fond musí zohledňovat socioekonomické důsledky opatření zaměřených na snižování nadměrné kapacity, kde se prokáže, a na přizpůsobení velikosti a výkonu rybářského loďstva možnostem rybolovu a dlouhodobé udržitelnosti, a že proto musí vyčlenit finanční prostředky nezbytné k řešení těchto důsledků; je toho názoru, že jednotlivá opatření, která jsou přijímána v oblasti řízení rybolovných zdrojů, budou chápána, přijímána a uplatňována tím lépe, čím vyšší bude účast, čím jasněji budou definovány cíle a čím vyšší bude hospodářská a sociální podpora poskytovaná zúčastněným subjektům; |
21. |
zdůrazňuje potřebu stanovit jasné lhůty a přistoupit co nejdříve k přizpůsobení loďstva, kde je třeba; zdůrazňuje, že by se měly upřednostňovat systémy, které umožňují rychlé přizpůsobení loďstev skutečnému stavu rybolovu, a naléhavě žádá Komisi, aby vypracovala systém opatření pro postih členských států, které neplní své povinnosti v daných lhůtách, a aby také poskytla odpovídající finanční prostředky na tento postup a dále rozvinula koncepci ekologické a sociální podmíněnosti v souvislosti s přístupem k rybolovným zdrojům a s odměňováním, kterým se oceňuje udržitelný rybolov; |
22. |
bere na vědomí návrh Komise na zachování oprávnění k určitému omezení rybolovu do 31. prosince 2022; souhlasí s Komisí, že změna ustanovení o režimu přístupu v pásmu dvanácti námořních mil by mohla porušit nynější rovnováhu, která se vytváří od zavedení tohoto zvláštního režimu; připomíná ostatně, že cíle, které sleduje režim přístupu v pásmu dvanácti námořních mil, jsou zcela odlišné od cílů vytčených při zavádění jiných omezení; |
23. |
vyzývá Komisi, aby pro přiznávání přístupových práv zavedla systém řízení založeného na výsledcích, přičemž důkazní břemeno udržitelného rybolovu leží na rybolovném průmyslu; |
24. |
je přesvědčen, že prozatím by měl být zachován režim zvláštního přístupu pro drobný rybolov v pásmu 12 námořních mil a že by měla být zachována zvláštní omezení pro plavidla registrovaná v přístavech na Azorských ostrovech, Madeiře a Kanárských ostrovech a s ohledem na vody kolem těchto souostroví, zejména v biogeograficky citlivých oblastech, na něž se v současnosti vztahuje nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 (2); |
25. |
konstatuje, že ve zprávě STECF (Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství) zabývající se oblastí Shetland bylo uvedeno, že zrušení tohoto omezení by mohlo vést ke zvýšení intenzity rybolovu v tomto regionu, a že STECF z tohoto důvodu doporučuje uvedené omezení nadále zachovat; |
26. |
je přesvědčen, že kvalifikace oblastí omezeného rybolovu, mezi něž patří oblast Shetland, by se v budoucnosti měla do značné míry opírat o vědecká kritéria, na jejichž základě bude takováto oblast striktně definována jako biogeograficky citlivá, zejména pokud bude zapotřebí, aby se tato omezení stala součástí regulačního rámce společné politiky představovaného jejím základním nařízením; |
27. |
domnívá se, že je třeba uznat a posílit roli období biologického klidu jakožto významného nástroje ochrany rybolovných zdrojů, jehož účinnost byla prokázána, a jakožto nástroje, který je zásadní pro udržitelné řízení rybolovu. Díky zavádění období biologického klidu v určitých kritických stadiích životního cyklu druhů ryb lze dosáhnout toho, aby byl vývoj zdrojů uveden do souladu se zachováním rybolovné činnosti mimo tato období klidu; |
*
* *
28. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru, Výboru regionů a vládám členských států. |
(1) Úř. věst. C 290 E, 29.11.2006, s. 113.
(2) Úř. věst. L 289, 7.11.2003, s. 1.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/104 |
Středa, 12. září 2012
Reforma společné rybářské politiky
P7_TA(2012)0336
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o reformě společné rybářské politiky – zastřešujícím sdělení (2011/2290(INI))
2013/C 353 E/13
Evropský parlament,
— |
s ohledem na Dohodu o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995 („Newyorská dohoda“ ze dne 4. srpna 1995), |
— |
s ohledem na kodex chování pro odpovědný rybolov přijatý Organizací pro výživu a zemědělství dne 31. října 1995, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 17. ledna 2002 o zelené knize Komise o budoucnosti společné rybářské politiky (1), |
— |
s ohledem na prohlášení přijaté na světovém summitu o udržitelném rozvoji, který se konal ve dnech 26. srpna až 4. září 2002 v Johannesburgu, |
— |
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (2), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Provádění udržitelnosti v rybolovu EU pomocí maximálního udržitelného výnosu“ (COM(2006)0360) a na své usnesení ze dne 6. září 2007 o provádění udržitelnosti v rybolovu EU pomocí maximálního udržitelného výnosu (3), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. prosince 2007 o společné organizaci trhů s produkty v odvětvích rybolovu a akvakultury (4), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Politika vedoucí ke snížení nežádoucích vedlejších úlovků a eliminaci výmětů v evropském rybolovném odvětví“ (COM(2007)0136) a na své usnesení ze dne 31. ledna 2008 o politice vedoucí ke snížení nežádoucích vedlejších úlovků a eliminaci výmětů v evropském rybolovném odvětví (5), |
— |
s ohledem na zvláštní zprávu Evropského účetního dvora č. 12/2011 s názvem „Přispěla opatření EU k přizpůsobení kapacity rybářského loďstva dostupným rybolovným právům?“, |
— |
s ohledem na směrnici Evropského Parlamentu a Rady 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (6), |
— |
s ohledem na sdělení Komise o úloze SRP (společné rybářské politiky) při uplatňování ekosystémového přístupu ke správě moří (COM(2008)0187) a na své usnesení ze dne 13. ledna 2009 o společné rybářské politice a použití ekosystémového přístupu při řízení rybolovu (7), |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 3. září 2008 nazvané „Evropská strategie mořského a námořního výzkumu – Ucelený rámec evropského výzkumného prostoru na podporu udržitelného využívání oceánů a moří“ (COM(2008)0534) a na své usnesení ze dne 19. února 2009 o aplikovaném výzkumu v oblasti společné rybářské politiky (8), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 24. dubna 2009 o řízení společné rybářské politiky: Evropský parlament, regionální poradní sbory a jiní činitelé (9), |
— |
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU) a na své usnesení ze dne 7. května 2009 o nové úloze a odpovědnostech Parlamentu při provádění Lisabonské smlouvy (10), |
— |
s ohledem na sdělení Komise s názvem „Vytváření udržitelné budoucnosti pro akvakulturu – Nový impuls pro strategii pro udržitelný rozvoj evropské akvakultury“ (COM(2009)0162), |
— |
s ohledem na zelenou knihu Komise ze dne 22. dubna 2009 o reformě společné rybářské politiky (COM(2009)0163), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 25. února 2010 o zelené knize o reformě společné rybářské politiky (11), |
— |
s ohledem na cíl 6 z Aiči, který je součástí Nagojského protokolu zveřejněného po ukončení summitu o biologické rozmanitosti, jenž se uskutečnil ve dnech 18.–29. října 2010, |
— |
s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice, který dne 13. července 2011 předložila Komise (COM(2011)0425), a pracovní dokument útvarů Komise přiložený k tomuto návrhu (SEC(2011)0891), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Reforma společné rybářské politiky“ (COM(2011)0417), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o Evropském námořním a rybářském fondu, který předložila Komise (COM(2011)0804), |
— |
s ohledem na návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury, který předložila Komise (COM(2011)0416), |
— |
s ohledem na sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky (COM(2011)0424), |
— |
s ohledem na zprávu Komise týkající se povinnosti podávat zprávy podle nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (COM(2011)0418), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 16. února 2012 o přínosu společné rybářské politiky k vytváření veřejných statků (12), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 12. května 2011 o krizi evropského odvětví rybolovu v důsledku zvýšení cen ropy (13), |
— |
s ohledem na sdělení Komise nazvané „Evropa 2020“ (COM(2010)2020), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro rybolov a stanoviska Výboru pro rozvoj a Výboru pro regionální rozvoj (A7-0253/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že Parlament se vůbec poprvé v historii společné rybářské politiky (SRP) jakožto spolutvůrce právních předpisů podílí na vytváření reformované SRP; |
B. |
vzhledem ke strategickému významu odvětví rybolovu pro zásobování obyvatel rybami a pro potravinovou rovnováhu jednotlivých členských států i samotné Evropské unie a vzhledem k jeho významnému přínosu k dobrým sociálním a hospodářským podmínkám pobřežních komunit, místnímu rozvoji, zaměstnanosti, zachování a vytváření hospodářských činností a zachování místních kulturních tradic; |
C. |
vzhledem k tomu, že i přes jistý pokrok, k němuž došlo po revizi SRP v roce 2002, toto sdělení připomíná, že v předchozí SRP se nepodařilo dosáhnout některých hlavních cílů této politiky: některé rybí populace jsou loveny nadměrně; hospodářská situace některých složek loďstva EU je i přes vysoké dotace nestabilní; pracovní místa v odvětví rybolovu se vytrácejí a nejsou atraktivní, zejména pro mladé lidi vstupující do tohoto odvětví, a situace mnoha pobřežních komunit závislých na rybolovu a akvakultuře je svízelná; |
D. |
vzhledem k tomu, že předchozí SRP nicméně měla určitý pozitivní dopad, neboť umožnila obnovu některých rybích populací a vytvoření regionálních poradních sborů (RPS); |
E. |
vzhledem k tomu, že je důležité, aby SRP uplatňovala v odvětví rybolovu přístup zohledňující ekologický, hospodářský a sociální rozměr (tři pilíře reformy SRP), aby byl vždy zajištěn kompromis mezi současným stavem zdrojů v různých mořských oblastech a ochranou sociálního a hospodářského systému pobřežních komunit závislých na pobřežním rybolovu s cílem zaručit zachování pracovních míst a prosperitu; |
F. |
vzhledem k tomu, že Evropská unie v rámci celého světa vytváří okolo 4,6 % produktů rybolovu a akvakultury, je tedy čtvrtým největším producentem na světě; vzhledem k tomu, že i přes tuto skutečnost dováží EU přes 60 % ryb, které se zde spotřebují; |
G. |
vzhledem k tomu, že bez ohledu na zřejmý nedostatek vědeckých údajů Komise odhaduje, že 75 % populací ryb v EU je nadměrně využíváno a že rybolov u více než 60 % populací ryb v evropských vodách přesahuje hranici maximálního udržitelného výnosu a EU kvůli své neschopnosti řídit rybolov udržitelným způsobem každoročně přichází o přibližně 1,8 miliardy EUR potenciálních příjmů; |
H. |
vzhledem k tomu, že některé rybolovné oblasti v EU si vysloužily uznání za svůj udržitelný přístup, což dokládá, že spolupráce mezi správními orgány, rybolovným průmyslem a dalšími zúčastněnými stranami může přinášet uspokojivé výsledky; |
I. |
vzhledem k tomu, že podle Komise Rada ve svých rozhodnutích od roku 2003 překročila vědecká doporučení průměrně o 47 % a v současnosti je nadměrně loveno 63 % odhadovaných populací ryb v Atlantickém oceánu, 82 % ve Středozemním moři a 4 ze 6 v Baltském moři; |
J. |
vzhledem k tomu, že ačkoli rybolovný průmysl v EU v letech 2002 až 2007 přišel v důsledku nízkého stavu rybích populací, poklesu cen způsobeného dovozem levnějšího zboží a technologického pokroku o 30 % pracovních míst, odvětví rybolovu (včetně akvakultury) podle odhadů stále vytváří roční příjmy ve výši 34,2 miliardy EUR a je zdrojem více než 350 000 pracovních míst, včetně odvětví, která rybolovu předcházejí nebo na něj navazují, zpracování ryb a uvádění na trh, a to zejména v pobřežních, vzdálených a ostrovních regionech, v nichž vytváří „veřejné statky“, které nebyly náležitě zohledněny; vzhledem k tomu, že se díky technologickému vývoji významně zvýšila rybolovná kapacita loďstva, a to i přesto, že byla rušena pracovní místa; |
K. |
vzhledem k tomu, že dostupné údaje o stávající kapacitě evropského rybářského loďstva nejsou spolehlivé, neboť není zohledněn technologický rozvoj a členské státy nehlásí přesné údaje o kapacitách loďstva; |
L. |
vzhledem k nejistým příjmům a platům pracovníků v odvětví rybolovu, které vyplývají z odbytu v tomto odvětví, vývoje cen při prvním prodeji a nepravidelnosti rybolovných činností, což znamená, že je třeba zachovat odpovídající veřejnou podporu v odvětví rybolovu jak na vnitrostátní úrovni, tak na úrovni EU; |
M. |
vzhledem k tomu, že řemeslné a drobné loďstvo na jedné straně, včetně loďstva podílejícího se na sběru měkkýšů a korýšů a na ostatních činnostech tradiční a extenzivní akvakultury, a loďstva pro rybolov ve velkém obchodním a průmyslovém rozsahu na straně druhé mají velmi odlišné rysy, což ovšem platí i pro loďstva v různých částech EU bez ohledu na velikost plavidel; vzhledem k tomu, že v důsledku toho není možné v jednotném modelu sloučit vhodné nástroje řízení a jednotně řešit dané problémy, a k různým loďstvům je proto nutné přistupovat odlišným způsobem; |
N. |
vzhledem k tomu, že reforma SRP musí do budoucna zajistit zachování a prosperitu loďstev pro řemeslný a drobný rybolov a pobřežních oblastí, včetně oblastí nejvzdálenějších, které jsou na rybolovu vysoce závislé a které by mohly přechodně potřebovat sociální a hospodářskou podporu v rámci nové SRP, aniž by tím ovšem docházelo ke zvyšování celkové rybolovné kapacity těchto loďstev; |
O. |
vzhledem k tomu, že do definování a rozvoje nové SRP je třeba zapojit zástupce průmyslového loďstva a drobného loďstva a akvakultury; |
P. |
vzhledem k tomu, že ženy zastávají v odvětví rybolovu a akvakultury zásadní úlohu při výkonu pomocného řízení a plnění administrativních úkolů a rovněž při sběru korýšů a měkkýšů; vzhledem k tomu, že v menší míře se podílejí také na výlovech; vzhledem k tomu, že tento jejich významný přínos se však velmi často nesetkává s náležitým uznáním a oceněním; |
Q. |
vzhledem k povinnosti zajistit soudržnost politik Unie stanovené v Lisabonské smlouvě, a to i v rámci reformy SRP; |
R. |
vzhledem k tomu, že produkty rybolovu a akvakultury mají významné místo v lidské stravě, a to jak v Evropě, tak ve světě, neboť jsou zdrojem zdravých potravin bohatých na bílkoviny; |
S. |
vzhledem k tomu, že školní mládež by se již od raného věku měla při výuce seznamovat s rozmanitostí existujících druhů ryb a jejich sezónami; |
T. |
vzhledem k tomu, že spotřebitelé musí být průběžně informováni o široké nabídce druhů ryb, aby se snížil tlak vytvářený na určité populace; |
U. |
vzhledem k tomu, že SRP musí odpovídat za financování svých výdajů, zejména výdajů vyplývajících z rozhodnutí a opatření přijatých v jejím rámci; |
CÍLE REFORMY
I – Udržitelnost životního prostředí
Opatření k zachování biologických mořských zdrojů
1. |
domnívá se, že hlavními cíli jakékoli rybářské politiky je zajistit zásobování obyvatel rybami a rozvoj pobřežních komunit, podporu zaměstnanosti a lepší pracovní podmínky pro pracovníky v odvětví rybolovu, přičemž je třeba usilovat o udržitelné využívání zdrojů, a zajistit tak jejich zachování; |
2. |
domnívá se, že SRP (odvětví rybolovu a akvakultury) potřebuje důkladnou a náročnou reformu, má-li EU zajistit dlouhodobou environmentální udržitelnost, která je nezbytným předpokladem pro zabezpečení hospodářské a sociální životaschopnosti odvětví rybolovu a akvakultury v EU; domnívá se, že je třeba reformovanou politiku lépe koordinovat s dalšími politikami EU, jako je např. politika soudržnosti, zemědělská či vnější politika, a že je třeba, aby s ní byly v souladu budoucí mezinárodní dohody v oblasti udržitelného rybolovu; v této souvislosti připomíná přínos nástrojů, jako je integrovaná námořní politika a makroregionální přístup, jež mohou zajistit užší integraci; |
3. |
zdůrazňuje, že každá rybářská politika by měla brát v úvahu celou řadu hledisek (konkrétně hledisko sociální, environmentální a ekonomické), která vyžadují integrovaný a vyvážený přístup, což je neslučitelné s představou, že by tato hlediska měla být hierarchicky řazena podle předem stanovených priorit; |
4. |
zdůrazňuje, že odvětví rybolovu a akvakultury v EU by při správném řízení na základě globální udržitelnosti mohlo přinést potřebám evropské společnosti větší prospěch, pokud jde o zabezpečení a kvalitu potravin, zaměstnanost, ochranu životního prostředí a zachování dynamických a rozmanitých rybářských a pobřežních komunit; |
5. |
uznává, že rybolov poskytuje již po generace zaměstnání početným a z hospodářského hlediska často křehkým komunitám na pobřežích Evropy; domnívá se, že všechny tyto komunity si bez ohledu na svou velikost zaslouží ochranu v rámci evropské rybářské politiky a že musí zůstat zachováno historické sepětí těchto komunit s mořem, ve kterém lovily ryby i v minulosti; |
6. |
je přesvědčen, že ti, kdo loví ryby nebo sbírají měkkýše a korýše udržitelným způsobem a používají metody šetrné vůči životnímu prostředí a selektivní lovná zařízení nebo zařízení s malým dopadem, by měli na základě podmíněnosti dostat pobídky, které by zajistily praktické využívání těchto rybolovných metod a udržitelný rozvoj pobřežních komunit; domnívá se, že klíčovou roli ve vývoji metod udržitelného rybolovu musí hrát samo rybářské odvětví a že vytváření veškerých takových pobídek by mělo probíhat na úrovni, která bude blízká zúčastněným stranám, a ve spolupráci s rybáři a dalšími zainteresovanými subjekty; konstatuje, že tento přístup zahrnuje i ustanovení na podporu používání evropské ekologické značky, jejímž udělováním by mohly být pověřeny existující certifikační orgány a jejímž účelem by bylo zajistit rovné podmínky pro rybáře a výrobce jak z EU, tak mimo ni; |
7. |
je přesvědčen, že reforma SRP musí přinést vhodné a účinné nástroje na podporu ekosystémového přístupu k řízení rybolovu; je proto přesvědčen, že víceleté plány řízení musí tento přístup zohlednit; je přesvědčen, že je nutné učinit přítrž situaci, kdy jsou tyto víceleté plány řízení blokovány institucemi, a že je třeba použít řádný legislativní postup; kromě toho se domnívá, že skutečné pravomoci v oblasti mikrořízení je nutno vrátit zpět členským státům, jež spolupracují na regionální úrovni; |
8. |
připomíná, že veškerý rozvoj v mořských a pobřežních oblastech musí být v souladu s právními předpisy o životním prostředí, jako je rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí a směrnice o ochraně biologické rozmanitosti, neboť veškeré činnosti v mořských a pobřežních regionech by měly být prováděny pouze pod podmínkou, že životní prostředí zůstane zachováno v dobrém stavu; |
9. |
zdůrazňuje, že SRP musí uplatňovat přístup předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a zajistit, aby využívání živých biologických mořských zdrojů obnovilo a zachovalo stavy všech populací lovených druhů na úrovních, jež se blíží těm , které mohou vytvářet maximální udržitelný výnos; zdůrazňuje, že v základním nařízení musí být stanoven jasný časový harmonogram a konečná lhůta; zdůrazňuje, že pro provádění SRP je nezbytné poskytovat odpovídající finanční podporu, aby se postupně omezil nadměrný rybolov tam, kde k němu dochází, a bylo dosaženo udržitelné míry zachování rybích populací, což vyžaduje spolehlivé vědecké údaje; |
10. |
je přesvědčen, že by měl být okamžitě proveden cíl dosáhnout maximálního udržitelného výnosu na základě míry úmrtnosti způsobené rybolovem, neboť to významně přispěje k optimálnímu dosažení udržitelnosti rybích populací; vyzývá Komisi a členské státy, aby tento cíl provedly funkčním způsobem, na základě spolehlivých vědeckých údajů a s ohledem na sociální a hospodářské následky; |
11. |
zdůrazňuje nicméně obtíže při uplatňování zásady maximálního udržitelného výnosu, zejména v případě smíšeného rybolovu nebo tam, kde jsou vědecké údaje o rybích populacích nedostupné nebo nespolehlivé; vyzývá tudíž k navýšení zdrojů přidělených na vědecký výzkum a shromažďování údajů, a to za účelem zavedení udržitelné rybářské politiky; |
12. |
vyzývá Komisi, aby pro všechny oblasti rybolovu v EU stanovila dlouhodobé plány řízení a jako základ všech těchto dlouhodobých plánů řízení zavedla uplatňování ekosystémového přístupu s tím, že tyto plány musí mít jasně stanovené cíle a pravidla kontroly odlovu, jež plní v každém plánu zásadní úlohu, přičemž pravidla odlovu stanoví pravidla určující roční intenzitu rybolovu při zohlednění rozdílu mezi stávající velikostí rybí populace a strukturou rybolovu a cílovým stavem populace; v tomto ohledu naléhavě žádá Radu, aby se bez výjimky řídila cíli dlouhodobých plánů řízení; |
13. |
zdůrazňuje přímou spojitost mezi výměty, nežádoucími vedlejšími úlovky a nadměrným rybolovem a chápe motivace Komise i nezbytnost vytvoření účinné politiky na úrovni EU zakazující výměty s tím, že Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu by měla mít rozsáhlejší pravomoci, které by jí umožňovaly zajistit fungování spravedlivého systému pravidel a sankcí v souladu se zásadou rovného zacházení; |
14. |
navrhuje tudíž, aby byla zavedena povinnost ucelené dokumentace množství druhů, jejichž lov přesáhne určitý objem a které nebyly vyloženy, s cílem reagovat na potřeby vědeckého výzkumu a na základě nezbytných znalostí umožnit vývoj selektivních rybolovných zařízení pro plavidla; |
15. |
je přesvědčen o tom, že postupné odstranění výmětů by se mělo vztahovat na jednotlivé rybolovné oblasti a záviset na vlastnostech a možnostech jednotlivých způsobů rybolovu, přičemž je třeba zohlednit to, že v rybolovu zaměřeném na jeden druh tohoto cíle lze dosáhnout daleko snáze, avšak ve smíšeném rybolovu představuje problém, který je nutné překonat; zdůrazňuje, že pozornost by se měla věnovat organizacím výrobců a rybářů, které by měly být aktivně zapojeny; zdůrazňuje, že odstranění výmětů by měla doprovázet technická opatření za účelem snížení či vyloučení nežádoucích vedlejších úlovků a pobídky na podporu selektivních rybolovných metod; je přesvědčen, že přednostně je třeba usilovat spíše o omezení nežádoucích úlovků, než hledat způsoby, jak s nimi naložit; v této souvislosti je znepokojen vznikem paralelního trhu s výměty, který představuje nebezpečí pro ekosystém i pro evropské odvětví rybolovu; zdůrazňuje, že by měla být poskytnuta dostatečné záruka; rovněž zdůrazňuje nutnost zapojení účastníků a potřebu promyšlené koncepce povinnosti vykládky a následného zpracování úlovků, aby nedošlo k pouhému přesunu nežádoucích úlovků z moře na pevninu; |
16. |
zdůrazňuje potřebu zintenzívnit vědecký výzkum a přidělovat na jeho činnosti dostatečné finanční prostředky, jakož i vyvinout taková lovná zařízená a rybolovné postupy, jež umožní vyhnout se nežádoucím úlovkům; žádá Komisi, aby navrhla dostatečná a přiměřená opatření a aby členským státům poskytla pro tento účel finanční podporu; zdůrazňuje, že za tímto účelem je důležité zabývat se řízením smíšeného rybolovu; konstatuje, že stávající technologie pro omezení nebo odstranění výmětů nejsou pro všechny druhy rybolovu stejně účinné; v tomto ohledu vyzývá Komisi, aby podporovala partnerství mezi vědci a rybáři, zohledňovala při vypracovávání politik jejich názory a pomáhala členským státům s vývojem nových rybolovných technik; |
17. |
vyzývá Komisi a členské státy, aby okamžitě začaly provádět „pilotní projekty“ zacílené na zlepšení selektivity lovných zařízení; |
18. |
poukazuje na to, že je obtížné uplatnit opatření na odstranění výmětů u smíšeného rybolovu, který zahrnuje – avšak neomezuje se na – Středozemní moře, a to kvůli specifickým rybolovným technikám a specifickým klimatickým a geologickým podmínkám; je přesvědčen, že jsou zapotřebí další konzultace, které umožní vypořádat se s problémy souvisejícími s vytvářením potřebné infrastruktury pro shromažďování a zpracování vedlejších úlovků, jak ji navrhuje Komise; požaduje další opatření, jejichž cílem bude omezit lov nedospělých jedinců a zabránit obchodování s nimi; |
19. |
vyzývá Komisi, aby s ohledem na zachování biologických zdrojů a zajištění dlouhodobé udržitelnosti životního prostředí posoudila možnost vytvoření sítě uzavřených oblastí, v nichž budou na určitou dobu zakázány všechny rybolovné činnosti s cílem zvýšit plodnost ryb a zachovat biologické vodní zdroje a mořský ekosystém; |
20. |
zdůrazňuje zvláštní rysy nejvzdálenějších regionů, které jsou obklopeny hlubokým mořem a které jsou ve vysoké míře závislé na rybolovu (převážně drobném) z ekonomického, sociálního a demografického hlediska; věří, že je nezbytné vyhradit přístup k biogeograficky citlivým mořským oblastem místním loďstvům, která používají rybolovná zařízení šetrná k životnímu prostředí; |
21. |
vyjadřuje své pochybnosti ohledně návrhů souvisejících s trhem s vedlejšími úlovky a zdůrazňuje, že v případě jejich provedení by měly být poskytnuty dostatečné záruky, které by zabránily vytvoření paralelního trhu, což by rybáře vedlo k tomu, aby své úlovky zvyšovali; |
22. |
je přesvědčen, že zákaz výmětů by měl být založen na postupném zavádění do rybolovu, což by odvětví umožnilo snáze se přizpůsobit; zdůrazňuje, že organizace producentů by se měly na postupném uplatňování tohoto zákazu aktivně podílet; |
23. |
žádá Komisi, aby členským státům poskytovala pomoc při vyrovnávání se s různorodými hospodářskými a sociálními důsledky přijetí zákazu výmětů; |
24. |
zdůrazňuje, že zavedení opatření pro postupné omezení výmětů by nutně zahrnovalo hloubkovou reformu systému kontroly a prosazování; žádá Komisi, aby členským státům v této souvislosti poskytovala pomoc, aby bylo zajištěno, že opatření bude prosazováno všude stejným způsobem; je přesvědčen, že je třeba vhodným způsobem podporovat Agenturu Společenství pro kontrolu rybolovu a vybavit ji dostatečnými pravomocemi a odpovídajícími finančními zdroji k plnění jejích povinností, čímž se poskytne pomoc členským státům při uplatňování jejich systémů pravidel a sankcí; |
25. |
žádá Komisi, aby se zabývala otázkou, jaký vliv mají na pokles stavu rybích populací dravci, jako jsou lachtani, tuleni a kormoráni, a aby co nejdříve ve spolupráci s příslušnými členskými státy vypracovala a uplatňovala plány řízení pro regulaci těchto populací; |
26. |
vyzývá Komisi, aby zavedla vzdělávací programy s cílem seznamovat jak školní mládež, tak spotřebitele s rozmanitostí dostupných druhů a s důvody, proč je důležité konzumovat ryby produkované udržitelným způsobem; |
27. |
připomíná povinnost zajistit soudržnost politik Unie stanovenou v Lisabonské smlouvě, a to i v rámci reformy SRP; |
Sledování a shromažďování kvalitativních údajů
28. |
je přesvědčen, že spolehlivost a dostupnost vědeckých údajů a studií o hodnoceních socioekonomického dopadu zaměřených na různé druhy ryb v různých mořských oblastech a jejich ekosystémech, jakož i zdokonalení a sjednocení používaných modelů musí být jednou z nejdůležitějších priorit této reformy; je znepokojen nedostatkem spolehlivých a dostupných vědeckých údajů potřebných pro spolehlivé odborné poradenství; |
29. |
zdůrazňuje, že vědecký výzkum v oblasti rybolovu je základním nástrojem k jeho řízení, neboť je nezbytný k určení faktorů podmiňujících vývoj rybolovných zdrojů, k zahájení jejich kvantitativního posuzování a vypracování modelů, které by umožnily předvídat jejich vývoj, ale také ke zdokonalování lovných zařízení, plavidel a zlepšování pracovních podmínek a bezpečnosti rybářů, přičemž se vychází právě z jejich poznatků a zkušeností; |
30. |
vyzývá Komisi, aby podala návrhy ohledně účinného a na úrovni Evropské unie harmonizovaného shromažďování údajů pro vědecké účely; zároveň ji naléhavě žádá, aby vytvořila rámec pro rozhodování v situacích, kdy je údajů nedostatek, a aby předložila vědecké modely, na nichž by bylo možné založit řízení rybolovu různých druhů; zdůrazňuje potřebu zapojit rybáře i všechny zúčastněné strany společně s vědci do shromažďování a analýzy informací a aktivního rozvoje partnerství v oblasti výzkumu; |
31. |
konstatuje, že jednou z hlavních příčin nedostatku základních vědeckých údajů o většině rybích populací je nedostatečné podávání zpráv členskými státy, jakož i nedostatek přiměřených finančních prostředků a omezené lidské a technické zdroje v členských státech; vyzývá Komisi, aby v této souvislosti zřídila systém zavádějící sankce pro členské státy, které nesplní své povinnosti v oblasti sběru a předávání údajů; je přesvědčen, že nový Evropský námořní a rybářský fond by měl členským státům při shromažďování a analýze relevantních údajů poskytovat v případě potřeby technickou a finanční podporu a že je v členských státech třeba vyčlenit odpovídající finanční prostředky na příslušný vědecký výzkum; |
32. |
konstatuje, že příspěvek Unie určený na financování shromažďování, zpracovávání a zpřístupňování vědeckých údajů s cílem podpořit řízení založené na znalostech v současné době nepřesahuje 50 %; vyzývá proto ke zintenzivnění úsilí Unie v této oblasti, |
33. |
vyzývá Komisi, aby stanovila definici nadměrné kapacity na úrovni EU, která by odpovídala regionálním definicím, v nichž jsou zohledněny místní charakteristické rysy; dále vyzývá Komisi, aby nově definovala rybolovnou kapacitu tak, aby základem byla jak rybolovná kapacita plavidla, tak jeho intenzita rybolovu; navíc zdůrazňuje nezbytnost definovat drobný rybolov tak, aby se odlišil od průmyslového rybolovu; |
II – Sociální a hospodářská udržitelnost
34. |
považuje živé mořské zdroje za společný veřejný statek, který nelze privatizovat; odmítá zavedení soukromých vlastnických práv zajišťujících přístup k jeho využívání; |
35. |
konstatuje, že návrh na zavedení převoditelných koncesí k rybolovu obsažený v základním nařízení jako jediný způsob řešení nadměrného rybolovu by mohl vést k chování odporujícímu hospodářské soutěži, ke spekulacím a koncentraci, a je přesvědčen, že toto opatření by proto mělo být dobrovolné a mělo by podléhat rozhodnutí členských států, jak je tomu v současné době; upozorňuje na to, že přímá zkušenost některých členských států, které již systém převoditelných koncesí zavedly bez účinných omezení a záruk, ukazuje přímou souvislost mezi jejich zavedením a zvýšením soustředění rybolovných práv do rukou několika málo subjektů a následný nárůst cen produktů rybolovu; konstatuje, že ačkoliv v některých zemích po zavedení takového systému následovalo snížení kapacity loďstva, bylo to především na úkor drobného a řemeslného pobřežního rybolovu, který nepředstavuje ty složky loďstva, jež mají nejničivější vliv na životní prostředí, nýbrž je z hospodářského hlediska nejohroženější oblastí celého průmyslu a největším zdrojem pracovních míst a hospodářské činnosti v pobřežních oblastech; připomíná, že omezení rybolovné kapacity neznamená nutně snížení intenzity rybolovu, ale pouze koncentraci využívání rybolovných zdrojů hospodářsky konkurenceschopnějšími subjekty; zdůrazňuje, že pokud by byl zaveden systém převoditelných koncesí k rybolovu, bylo by nutné stanovit odpovídající záruky, které umožní chránit drobný a pobřežní rybolov; |
36. |
je přesvědčen, že přednostní přístup k lovištím ryb by měl být nabídnut těm, kdo ryby loví společensky a environmentálně odpovědným způsobem; poukazuje na to, že omezení kapacity některých rybolovných činností lze dosáhnout i bez použití převoditelných koncesí k rybolovu; vyzývá členské státy, aby přijaly opatření, která budou nejlépe odpovídat jejich podmínkám a která v případě potřeby zajistí omezení kapacity; |
37. |
domnívá se, že na hospodářskou životaschopnost odvětví rybolovu má kromě jiných faktorů dopad volatilita cen ropy; vyzývá Komisi, aby navrhla vhodná opatření s cílem zlepšit palivovou účinnost v odvětví rybolovu a akvakultury, aniž by tato opatření vedla ke zvýšení kapacity rybolovu, zmírnit obtížnou hospodářskou situaci, v níž se evropští rybáři a producenti v odvětví akvakultury nacházejí, a navrhnout v této souvislosti akční plán pro pobřežní regiony a ostrovy, zejména pro nejvzdálenější regiony; |
38. |
připomíná, že světové oceány nejenže prostřednictvím rybolovu poskytují výživu, zajišťují potraviny a živobytí pro 500 milionů osob na celém světě a minimálně 50 % živočišných bílkovin pro 400 milionů osob v nejchudších zemích, ale jsou rovněž stěžejní pro zmírňování změny klimatu, neboť úložiště modrého uhlíku představují z dlouhodobého hlediska největší úložiště uhlíku, zajišťují dopravu a nalézá se zde asi 90 % stanovišť živočichů a rostlin na Zemi; |
39. |
znovu připomíná, že je zapotřebí zavést přísnou kontrolu a označování produktů rybolovu vstupujících na trh Unie, včetně dovozů, aby se zajistilo, že tyto produkty pocházejí z udržitelného rybolovu a že v případě dovážených produktů splňují stejné požadavky, jaké musí splňovat producenti z Unie, například pokud jde o označování, sledovatelnost, fytosanitární opatření a minimální velikost; |
Budoucnost zaměstnanosti v odvětví rybolovu a akvakultury
40. |
je pevně přesvědčen, že reformovanou SRP nelze vyjmout ze sociálních a hospodářských a environmentálních souvislostí, v nichž existuje; domnívá se, že odvětví rybolovu a extenzivní akvakultury je nutné chápat jako důležitý přímý i nepřímý zdroj pracovních míst, který oživuje hospodářství v našich přímořských regionech, v nichž tato odvětví představují oporu pro celé hospodářství, přičemž zároveň přispívají k potravinové bezpečnosti EU; je přesvědčen, že SRP by s ohledem na to měla přispívat ke zvyšování životní úrovně komunit závislých na rybolovu tím, že rybářům přinese lepší pracovní podmínky, a to zejména díky dodržování zdravotních a bezpečnostních předpisů a pravidel stanovených v rámci kolektivních pracovních smluv; |
41. |
je znepokojen tím, že během posledního desetiletí zmizelo v odvětví rybolovu přes 30 % pracovních míst; domnívá se, že snížení rybích populací, absence zaručené minimální mzdy, nízká cena při prvním prodeji a náročné pracovní podmínky jsou překážkami, které tomuto odvětví brání v nezbytné obnově lidských zdrojů; |
42. |
s uspokojením konstatuje, pokud by se umožnilo zvýšení stavů rybích populací nad úroveň, kdy jsou schopny vytvářet maximální udržitelný výnos, mělo by to podle některých studií značný sociální a hospodářský přínos, včetně vyšší zaměstnanosti, většího objemu úlovků a lepší ziskovosti; |
43. |
domnívá se, že odvětví rybolovu může zůstat udržitelné tehdy, bude-li nalezena rovnováha mezi socioekonomickými a environmentálními hledisky a bude-li mít dostatek odborně vyškolených a kvalifikovaných pracovníků; je přesvědčen, že aby toho bylo možné dosáhnout, zaměstnání v odvětví rybolovu se musí stát atraktivní a normy pro kvalifikaci a odbornou přípravu musí splňovat mezinárodní a evropské požadavky; vyzývá Komisi, aby podporovala řádnou odbornou přípravu a vzdělávací plány týkající se osvědčených postupů a mořské biologie v různých částech odvětví, neboť to přiláká mladé lidi a přispěje k vytvoření konkurenceschopného a udržitelného odvětví rybolovu a akvakultury; domnívá se, že by měla existovat možnost přijímat soubory opatření pro začínající rybáře s cílem zajistit, aby do odvětví drobného rybolovu nastoupila nová generace rybářů; |
44. |
vítá návrh Komise ohledně iniciativy „modrého růstu“ pro udržitelný růst v oblasti oceánů, moří a pobřeží; domnívá se, že pro růst v námořním odvětví a odvětví rybolovu a akvakultury je důležitá větší profesní mobilita v tomto odvětví, diverzifikace pracovních míst a stanovení nástrojů, které by umožnily přizpůsobit dovednosti, kvalifikaci a vzdělávací programy potřebám odvětví; |
45. |
domnívá se, že úloha žen v odvětví rybolovu by měla dostát většího právního a společenského uznání a ocenění; považuje za nezbytné, aby ženy v odvětví rybolovu měly v každém ohledu stejná práva jako muži, například co se týče členství v rybářských organizacích a způsobilosti zastávat v těchto organizacích řídící funkce; domnívá se, že manželky a životní partnerky rybářů, které podporují rodinný podnik, by měly de facto získat právní postavení a sociální výhody, jež mají osoby samostatně výdělečně činné, jak je stanoveno ve směrnici 2010/41/EU; dále se domnívá, že z Evropského rybářského fondu a budoucího Evropského námořního a rybářského fondu by měly být k dispozici prostředky na financování odborné přípravy odpovídající konkrétním potřebám žen, které pracují v odvětví rybolovu; |
46. |
obává se, že reforma SRP by při neexistenci odpovídajících doprovodných opatření mohla v krátkodobém horizontu vést ke ztrátě pracovních míst, zejména v odvětvích rybolovu a zpracování na pevnině, což by mělo fatální dopad na křehký růst pobřežních komunit a ostrovů, především v nejvzdálenějších regionech; zdůrazňuje, že v tomto ohledu jsou zapotřebí doprovodná sociální a hospodářská opatření včetně odborné spolupráce a plánů zaměstnanosti, která zmírní přechodné dopady dosažení maximálního udržitelného výnosu a která učiní toto odvětví atraktivnější pro mladé lidi a poskytnou pobídky k tomu, aby do něj vstupovali; vyzývá Komisi, aby prověřila možnost spolupráce s Evropskou investiční bankou a podporovala ji, a to s cílem podpořit investice do odvětví rybolovu; |
47. |
považuje za nezbytné podporovat rozvoj inovací a činností souvisejících s odvětvím rybolovu, které by mohly vyvážit ztrátu pracovních míst způsobenou změnami vyplývajícími ze SRP; vyzývá Komisi, aby rozvíjela konkrétní programy zaměřené na rozvoj rybářského turismu a dalších odvětví ekonomického rozvoje souvisejících s mořem a rybářstvím; |
III – Regionalizace
48. |
sdílí názor vyjádřený v návrhu Komise ohledně potřeby úprav a specifických opatření vycházejících z různorodých podmínek evropského rybolovu a akvakultury, zejména v případě pobřežních oblastí Unie a jejích nejvzdálenějších regionů; podporuje myšlenku ustanovení regionalizace jako jednoho z hlavních nástrojů nové správy, což umožní odpovídajícím způsobem reagovat na potřeby každé z přímořských oblastí a pobídnout k dodržování pravidel přijatých na evropské úrovni; |
49. |
domnívá se, že v zájmu uskutečnění procesu regionalizace by se reforma měla stát příležitostí k výraznému posunu směrem k nové formě spolupráce mezi vědeckou obcí, průmyslem a sociálními partnery; |
50. |
zdůrazňuje význam odvětví rybolovu pro sociální a hospodářskou situaci, zaměstnanost a podporu hospodářské a sociální soudržnosti v nejvzdálenějších regionech, což jsou oblasti, pro něž jsou typická trvalá strukturální omezení a nedostatek příležitostí pro hospodářskou diverzifikaci; |
51. |
je přesvědčen, že pokud jde o otázku regionalizace musí být na odpovídající úrovni stanovena jasná a jednoduchá pravidla, což přispěje k lepšímu dodržování předpisů; rovněž je pevně přesvědčen, že regionální poradní sbory s širším zastoupením a větším rozsahem odpovědnosti by měly ještě větší měrou podporovat dialog a spolupráci zúčastněných stran a měly by aktivně přispívat k vytváření víceletých plánů řízení; připomíná úlohu spolutvůrců právních předpisů při schvalování těchto plánů; |
52. |
obecně je přesvědčen, že roli regionálních poradních sborů je třeba posílit z hlediska zastoupení a pravomocí; v této souvislosti naléhavě žádá Komisi, aby předložila nový návrh zaměřený na větší zapojení účastníků a tradičního a malého rybolovu, což by vedlo ke skutečné regionalizaci SRP; vítá v tomto ohledu návrh Komise ohledně vytvoření Poradního sboru pro Černé moře; zároveň zdůrazňuje, že Generální komise pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM) nepředstavuje odpovídající rámec pro řízení v oblasti Černého moře a že je zde třeba za účelem řízení rybolovu zřídit novou regionální organizaci; vyzývá Komisi, aby zintenzívnila dialog se státy na pobřeží Černého moře, zejména co se týče využívání a zachování rybolovných zdrojů; požaduje vytvoření Poradního sboru pro nejvzdálenější regiony; je přesvědčen, že by bylo vhodné zvážit vytvoření regionálního Poradního sboru pro nejvzdálenější regiony poté, co Komise vydá pokyny ohledně zásad regionalizace a subsidiarity, přičemž je třeba vzít v úvahu citlivou povahu zvláštních rysů těchto regionů; zdůrazňuje, že regionální RPS musí poskytnout Parlamentu a Radě poradenství při přijímání víceletých plánů, přičemž musí zapojit vědce do přijímání svých rozhodnutí; |
53. |
je přesvědčen, že regionalizace SRP musí v souvislosti s řízením rybolovu odrážet zeměpisnou rozmanitost jeho oblastí, přičemž cíle a zásady by měly přijímat spolutvůrci právních předpisů EU, zatímco o konkrétní podobě opatření v oblasti řízení by se mělo rozhodovat na co nejnižší regionální úrovni, což znamená, že v případě některých oblastí rybolovu by rozhodování probíhalo na úrovni několika členských států, kdežto v jiných případech by se rozhodovalo na úrovni určité oblasti jednoho členského státu; uznává, že k tomu, aby tento systém mohl fungovat, může být nutné vytvořit nové struktury; |
54. |
domnívá se, že je důležité, aby určité složky evropského odvětví rybolovu byly oceňovány lépe než doposud, například drobný pobřežní rybolov, který v některých zeměpisných oblastech, jako je Středozemní moře, pomáhá zajišťovat bohatství a pracovní místa; |
55. |
je rovněž přesvědčen o tom, že k mořskému životnímu prostředí je třeba zaujímat celistvější a integrovanější přístup a že územní plánování námořních prostor na místní a regionální úrovni, na němž se budou podílet všechny zúčastněné strany, je nezbytným nástrojem pro uplatňování skutečného ekosystémového přístupu k řízení; |
56. |
konstatuje, že účinné plánování na regionální či místní úrovni usnadní co nejvhodnější využívání mořských zdrojů, protože bude zohledňovat místní podmínky, poptávku na trhu, konkurenční možnosti využití, potřebu chráněných oblastí, vytvoření zvláštních oblastí, ve kterých bude povolen pouze rybolov prováděný za pomocí určitých zařízení používaných v rámci osvědčených postupů atd.; |
57. |
zdůrazňuje, že náročná a skutečná reforma SRP může být usnadněna, bude-li mít během příštích deseti let přístup k dostatečným finančním prostředkům, aby bylo možné podpořit veškerá reformní opatření a vypořádat se s potenciálními sociálními, hospodářskými a environmentálními problémy; odmítá jakékoli požadavky členských států usilujících o snižování objemu prostředků EU určených na rybolov a akvakulturu; |
58. |
trvá na tom, že zásadní je zejména součinnost mezi Evropským fondem pro regionální rozvoj (EFRR), Evropským nástrojem sousedství a partnerství (ENPI) a Evropským rybářským fondem (ERF) v oblasti územního plánování pobřežních zón; domnívá se, že makroregionální strategie, programy Evropské územní spolupráce a přímořské programy jsou vhodnými nástroji pro uplatňování integrovaných strategií rozvoje v pobřežních územích EU; |
59. |
zdůrazňuje, že je nezbytné, aby Evropský rybářský fond v budoucnosti poskytoval granty na modernizaci rybářského loďstva, a to z důvodu bezpečnosti, ochrany životního prostředí a úspory paliv; |
60. |
zdůrazňuje, že je nutné přidělit nové finanční prostředky na nové politiky, cíle nebo priority s dopadem na mořské prostředí; odmítá financování těchto nových priorit, cílů nebo politik (jako je integrovaná námořní politika) na úkor fondů potřebných pro rybářskou politiku; |
61. |
připomíná požadavek uvedený v článku 208 SFEU, který stanoví, že EU je povinna přihlížet k cílům rozvojové spolupráce při provádění politik, včetně SRP, které by mohly mít vliv na rozvojové země; |
62. |
zdůrazňuje, že na dovážené produkty rybolovu a akvakultury by se měly vztahovat stejné normy v oblasti životního prostředí a hygienické a sociální normy jako na evropskou domácí produkci, včetně lepší vysledovatelnosti „z moře až ke stolu“, a zastává názor, že rozvojové země budou potřebovat finanční a technickou pomoc, aby dosáhly stejných norem, ale také aby mohly účinně bojovat proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu; |
63. |
zdůrazňuje, že jakýkoli přístup k rybolovným zdrojům v rozvojových zemích musí dodržovat nejen podmínky stanovené v článku 62 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu (UNCLOS) ohledně nadbytečných zdrojů, ale také články 69 a 70 o právech vnitrozemských a zeměpisně znevýhodněných států v regionu, zejména s ohledem na nutriční a sociálně-ekonomické potřeby místních obyvatel; |
64. |
opakuje, že zásadní podmínkou přístupu k rybím populacím ve vodách třetích zemí je podle Úmluvy OSN o mořském právu jejich přebytek; zdůrazňuje význam řádného a vědecky podloženého definování takového přebytku; zdůrazňuje, že SRP musí zajistit transparentnost a výměnu všech příslušných informací mezi EU a partnerskými třetími zeměmi, pokud jde o celkovou intenzitu rybolovu u populací, které loví vnitrostátní a případně i zahraniční plavidla; |
65. |
připomíná, že budoucí SRP se musí řídit zásadami řádné správy věcí veřejných, k nimž patří transparentnost, přístup k informacím v souladu s Aarhuskou úmluvou a posuzování dohod o udržitelném rybolovu; |
66. |
klade důraz na to, aby EU podporovala udržitelné řízení zdrojů ve třetích zemích, a vyzývá tudíž, aby zintenzívnila opatření pro boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu; zdůrazňuje, že by se dohody o udržitelném rybolovu měly více zaměřit na vědecký výzkum a shromažďování údajů, sledování, kontrolu a dohled; je přesvědčen, že za tímto účelem by EU měla pro třetí země vyčlenit náležitou finanční a technickou podporu i lidské zdroje; |
67. |
připomíná, že SRP musí být v souladu s rozvojovými a environmentálními politikami, včetně ochrany mořských ekosystémů; požaduje proto opatření pro zlepšování a rozšiřování vědeckých poznatků, jakož i posílení mezinárodní spolupráce s cílem zajistit lepší výsledky; |
68. |
připomíná, že všichni státní příslušníci zemí EU musí respektovat právní a správní předpisy SRP, a to bez ohledu na místo, kde působí, včetně právních předpisů v sociální a environmentální oblasti; |
*
* *
69. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. C 271 E, 7.11.2002, s. 401.
(2) Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.
(3) Úř. věst. C 187 E, 24.7.2008, s. 228.
(4) Úř. věst. C 323 E, 18.12.2008, s. 271.
(5) Úř. věst. C 68 E, 21.3.2009, s. 26.
(6) Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19.
(7) Úř. věst. C 46 E, 24.2.2010, s. 31.
(8) Úř. věst. C 76 E, 25.3.2010, s. 38.
(9) Úř. věst. C 184 E, 8.7.2010, s. 75.
(10) Úř. věst. C 212 E, 5.8.2010, s. 37.
(11) Úř. věst. C 348 E, 21.12.2010, s. 15.
(12) Přijaté texty, P7_TA(2012)0052.
(13) Přijaté texty, P7_TA(2011)0234.
Čtvrtek, 13. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/117 |
Čtvrtek, 13. září 2012
18. zpráva o zlepšení právních předpisů - používání zásad subsidiarity a proporcionality (2010)
P7_TA(2012)0340
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o 18. zprávě o zlepšení právních předpisů – používání zásad subsidiarity a proporcionality (2010) (2011/2276(INI))
2013/C 353 E/14
Evropský parlament,
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu o zdokonalení tvorby právních předpisů (1), |
— |
s ohledem na Společné politické prohlášení členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (2), |
— |
s ohledem na Společné politické prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise ze dne 27. října 2011 o informativních dokumentech (3), |
— |
s ohledem na praktická opatření pro provádění ustanovení čl. 294 odst. 4 SFEU v případě dohod v prvním čtení schválená dne 22. července 2011 příslušnými útvary Evropského parlamentu a Rady, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 14. září 2011 o zlepšování právní úpravy, subsidiaritě a proporcionalitě a inteligentní regulaci (4), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 14. září 2011 o dvacáté sedmé výroční zprávě o kontrole uplatňování práva Evropské unie (5), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 8. června 2011 o zajištění nezávislých posouzení dopadu (6), |
— |
s ohledem na zprávu Komise o subsidiaritě a proporcionalitě (18. zpráva o zlepšení právních předpisů za rok 2010) (COM(2011)0344), |
— |
s ohledem na zprávu Komise s názvem „Snížení regulační zátěže malých a středních podniků na minimum – Přizpůsobení právních předpisů EU potřebám mikropodniků“ (COM(2011)0803), |
— |
s ohledem na sdělení Komise o dvacáté osmé výroční zprávě o kontrole uplatňování práva EU (2010) (COM(2011)0588), |
— |
s ohledem na sdělení Komise o inteligentní regulaci v Evropské unii (COM(2010)0543), |
— |
s ohledem na závěry Rady pro konkurenceschopnost ze dne 5. prosince 2011 o posouzení dopadu právních předpisů, |
— |
s ohledem na závěry Rady pro konkurenceschopnost ze dne 30. května 2011 o inteligentní regulaci, |
— |
s ohledem na zprávu ze dne 15. listopadu 2011, kterou vypracovala skupina nezávislých zúčastněných stran na vysoké úrovni pro oblast administrativní zátěže, s názvem „Evropa může být úspěšnější: Zpráva o osvědčených postupech členských států umožňujících dosáhnout při provádění právních předpisů EU minimální administrativní zátěže“, |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a stanovisko Výboru pro ústavní záležitosti (A7-0251/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že Evropský parlament v roce 2010 obdržel ze strany parlamentů členských států sedmkrát více příspěvků než odůvodněných stanovisek; |
B. |
vzhledem k tomu, že agenda inteligentní regulace představuje pokus upevnit úsilí, pokud jde o zlepšení tvorby právních předpisů, zjednodušení práva EU a snížení administrativní a regulační zátěže, a vydat se na cestu směrem k dobré veřejné správě vycházející z tvorby politiky založené na důkazech, v níž hrají zásadní roli posouzení dopadů a kontroly ex post; |
C. |
vzhledem k tomu, že interinstitucionální dohoda o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2003 již nevyhovuje stávajícímu legislativnímu prostředí vytvořenému Lisabonskou smlouvou, a to nejen vzhledem k nesystematickému přístupu orgánů EU při přijímání společných politických prohlášení o informativních dokumentech a praktických opatření pro provádění ustanovení článku 294 SFEU na úrovni sekretariátů; |
D. |
vzhledem k tomu, že nesprávná volba mezi akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 SFEU a prováděcími akty v souladu s článkem 291 SFEU může pro legislativní akt znamenat riziko, že bude Soudním dvorem zrušen; |
Obecné poznámky
1. |
poukazuje na to, že je obecně nutné, aby právní předpisy byly jasné, jednoduché, snadno srozumitelné a všem přístupné; |
2. |
zdůrazňuje, že evropské orgány musejí při tvorbě právních předpisů dodržovat zásady subsidiarity a proporcionality; |
3. |
vyjadřuje hluboké znepokojení nad tím, že podle názoru Výboru pro posuzování dopadu právních předpisů Komise při posuzování jejich dopadu tyto zásady často dostatečně nezohledňuje; považuje za nanejvýš důležité, aby se Komise zabývala veškerými nedostatky v této oblasti s cílem zajistit dodržování uvedených zásad; |
4. |
opakuje svůj požadavek na opětovné projednání interinstitucionální dohody o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2003 s cílem zohlednit nové legislativní prostředí vytvořené Lisabonskou smlouvou, upevnit stávající osvědčené postupy a aktualizovat tuto dohodu v souladu s programem inteligentní regulace; navrhuje, aby byla v tomto kontextu schválena ustanovení, která by vymezila hranici mezi akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty; vyzývá předsedu, aby přijal nezbytné kroky k zahájení jednání s ostatními institucemi; |
Kontrola subsidiarity ze strany parlamentů členských států
5. |
vítá, že došlo k většímu zapojení parlamentů členských států do evropského legislativního procesu, především co se týče kontroly legislativních návrhů z hlediska zásad subsidiarity a proporcionality; |
6. |
podotýká, že v roce 2010 bylo přijato 211 stanovisek parlamentů členských států, ale že pouze u malého počtu z nich, celkem u 34, se objevily obavy týkající se zásady subsidiarity; poukazuje na to, že v květnu 2012 byly v případě návrhu nařízení Rady o výkonu práva na kolektivní akci v rámci svobody usazování a volného pohybu služeb (COM(2012)0130) poprvé splněny podmínky článku 2 prvního pododstavce Protokolu o používání zásad subsidiarity a proporcionality; vyzývá v této souvislosti Komisi, aby plánované přehodnocení návrhu provedla s maximálním respektem vůči vůli vyjádřené parlamenty členských států, protože nový kontrolní proces by měl zaručovat, že rozhodnutí budou přijímána co nejblíže občanům; |
7. |
požaduje, aby Evropská komise zadala provedení nezávislé analýzy, v jejímž rámci by byla prostudována úloha, již v oblasti kontroly subsidiarity plní regionální či místní parlamenty; připomíná v této souvislosti internetovou platformu pro meziparlamentní výměnu informací v rámci EU (IPEX) financovanou Evropským parlamentem a parlamenty členských států, která je z hlediska výměny informací v rámci tohoto kontrolního procesu obzvláště užitečná; |
8. |
vybízí, aby byla orgánům podílejícím se na zákonodárné činnosti vhodným způsobem připomínána potřeba zaručit, že zásady subsidiarity a proporcionality musejí být náležitým způsobem uplatňovány, a to v souladu s Protokolem č. 2 připojeným ke Smlouvě o fungování Evropské unie; |
9. |
konstatuje, že o zohledňování zásady subsidiarity se kriticky vyjádřil jak Výbor pro posuzování dopadů právních předpisů, tak řada parlamentů členských států ve svých stanoviscích předložených v rámci mechanizmu pro kontrolu subsidiarity zavedeného Lisabonskou smlouvou; poukazuje však na to, že v roce 2010 nebylo v žádném případě dosaženo prahových hodnot pro zahájení formálního postupu podle protokolu č. 2, který je připojen ke Smlouvám; |
10. |
konstatuje nicméně, že tím, že parlamenty členských států přijaly dne 22. května 2012 odůvodněné stanovisko proti návrhu nařízení Rady o výkonu práva na kolektivní akci v rámci svobody usazování a volného pohybu služeb (COM(2012)0130), který předložila Komise, uplatnily postup udělení „žluté karty“ poprvé od doby, kdy vstoupila v platnost Lisabonská smlouva; |
11. |
se znepokojením konstatuje, že v některých stanoviscích parlamenty členských států poukázaly na nedostatečné nebo chybějící zdůvodnění vztahující se k zásadě subsidiarity v řadě návrhů Komise; |
12. |
zdůrazňuje, že je nezbytné, aby evropské orgány vytvořily parlamentům členských států podmínky k tomu, aby mohly vykonávat kontrolu legislativních návrhů, a aby Komise v souladu s článkem 5 Protokolu č. 2 připojeného ke Smlouvě o fungování Evropské unie (SFEU) zajistila poskytování podrobného a obsáhlého zdůvodnění, pokud jde o zásady subsidiarity a proporcionality; |
13. |
navrhuje zvážit, zda by bylo vhodné stanovit na úrovni EU vhodná kritéria, podle nichž by se posuzovalo dodržování zásad subsidiarity a proporcionality; |
14. |
domnívá se, že stávající časové lhůty pro kontrolu subsidiarity, které Smlouvy ukládají parlamentům členských států, by měly být přehodnoceny, aby se zjistilo, zda jsou dostatečné; navrhuje, aby Evropský parlament, Komise a zástupci parlamentů členských států společně prošetřili, jak by bylo možné odstranit překážky, které brání účasti parlamentů členských států v mechanizmu pro kontrolu subsidiarity; |
15. |
připomíná, že EU jedná v souladu se zásadou subsidiarity mimo oblasti své výlučné pravomoci jedině v případě, že cíle plánovaného opatření lze lépe splnit na úrovni Unie než na vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni; subsidiarita může proto vést buď k rozšíření činnosti Unie v rámci jejích pravomocí, pokud by to vyžadovaly okolnosti, nebo naopak k omezení nebo ukončení příslušné činnosti, pokud by pro ni již neexistoval důvod; v této souvislosti zdůrazňuje, že zásada subsidiarity neplatí pouze pro vztah EU k členským státům, ale zahrnuje rovněž regionální či místní úroveň; |
16. |
naléhavě vyzývá Komisi, aby lépe zformulovala a právně zakotvila své výroky, jimiž zdůvodňuje své legislativní iniciativy na základě subsidiarity; zdůrazňuje, že úpravy a zjednodušení správních předpisů EU se provádějí za účelem snížení správních a regulačních nákladů; domnívá se, že v tomto ohledu by se měly zásady subsidiarity a proporcionality používat příslušným způsobem; |
17. |
vyjadřuje politování nad tím, že Komise dosud nepředložila řádnou zprávu o uplatňování zásady proporcionality, zvláště pak s ohledem na používání článků 290 a 291 SFEU o aktech v přenesené pravomoci a prováděcích aktech; upozorňuje Radu na to, že jasný rozdíl mezi akty v přenesené pravomoci a prováděcími akty nelze stírat; naléhavě vyzývá Komisi, aby zajistila řádné uplatňování těchto dvou článků; |
18. |
konstatuje, že v časovém úseku, na nějž se vztahuje zpráva, byl vydán pouze jeden rozsudek Evropského soudního dvora ve věci proporcionality a subsidiarity („roaming“ u mobilních telefonů), a poukazuje na to, že Soud v daném případě neshledal porušení žádné z těchto zásad, protože z důvodu ochrany zájmů spotřebitelů bylo nutné omezit ceny pro koncové spotřebitele a tento cíl bylo možné nejlépe uskutečnit na úrovni Unie; |
19. |
vítá v tomto ohledu vytvoření uvedených internetových stránek IPEX, které mohou sloužit jako katalyzátor účasti na fungování mechanizmu pro kontrolu subsidiarity a jeho dalšího zlepšování, a poukazuje na to, že je nutné tyto stránky dále propagovat; |
20. |
zdůrazňuje, že je nutné, aby se kontrola zásady subsidiarity rozšířila v členských státech na regionální a místní úroveň; vítá v této souvislosti výroční zprávu o subsidiaritě, kterou zveřejnil Výbor regionů, a internetové stránky REGPEX, které tento výbor vytvořil a které, stejně jako výroční zpráva, napomáhají výměně informací a přispějí k ještě lepšímu sledování toho, jak je dodržována zásada subsidiarity; |
21. |
vyzývá parlamenty členských států, aby v souladu s Protokolem o používání zásady subsidiarity vedly konzultace s regionálními parlamenty, které mají legislativní pravomoce; vyzývá Komisi, aby při kontrole dodržování subsidiarity a zejména ve svých výročních zprávách o subsidiaritě a proporcionalitě věnovala pozornost úloze regionálních parlamentů s legislativními pravomocemi; |
Tvorba politik založená na důkazech
22. |
zdůrazňuje význam agendy inteligentní regulace a rozvíjení nových regulačních přístupů, jejichž cílem je zajistit, aby právní předpisy EU odpovídaly svému účelu a dokázaly účinně přispívat k řešení budoucích výzev v oblasti konkurenceschopnosti a růstu; |
23. |
poukazuje na rozhodující význam posuzování dopadů právních předpisů jakožto nástroje na podporu procesu rozhodování v rámci legislativního procesu, a zdůrazňuje, že je nezbytné v tomto rámci náležitě zvažovat problémy týkající se zásad subsidiarity a proporcionality; |
24. |
zdůrazňuje, že Parlament je odhodlán plnit své povinnosti v rámci agendy inteligentní regulace, a vybízí výbory podílející se na tvorbě právních předpisů, aby systematicky využívaly ředitelství Parlamentu pro posuzování dopadu právních předpisů; připomíná závazek provádět před přijetím věcných změn posouzení jejich dopadu, který Parlament a Rada přijaly v rámci interinstitucionálního společného přístupu k posuzování dopadu právních předpisů z roku 2005, a vyzývá výbory, aby při plnění tohoto závazku využívaly nového ředitelství pro posuzování dopadu právních předpisů; |
25. |
jakožto součást systematičtějšího přístupu k posuzování dopadu právních předpisů v rámci Parlamentu navrhuje, aby výbory žádaly od ředitelství pro posuzování dopadu právních předpisů krátké shrnutí každého posouzení, které by mohly zohlednit při počáteční výměně názorů; navrhuje, že toto shrnutí by mohlo obsahovat krátký závěr vyjadřující kvalitu daného posouzení dopadu spolu se stručným konstatováním klíčových zjištění a oblastí k analýze, které Komise opomenula; je toho názoru, že by to významně napomohlo kontrole návrhů právních předpisů ze strany Parlamentu; |
26. |
považuje za zásadní, aby metody uplatňované ředitelstvím pro posuzování dopadu právních předpisů byly slučitelné a srovnatelné s přístupem Komise, a vyzývá Parlament a Komisi, aby v tomto ohledu plně spolupracovaly; |
27. |
připomíná interinstitucionální dohodu o zdokonalení tvorby právních předpisů z roku 2003 a vybízí Radu, aby bez zbytečného odkladu dokončila práci na vytvoření vlastního mechanizmu pro posuzování dopadu právních předpisů, a to v souladu se svými povinnostmi v rámci dohody z roku 2003; |
28. |
vybízí Komisi, aby i nadále zlepšovala svůj vlastní přístup k posuzování dopadu právních předpisů, a vyzývá ji, aby posílila úlohu Výboru pro posuzování dopadu právních předpisů a především aby legislativní návrhy dokončovala a předkládala teprve poté, co je tento výbor na základě svého kladného stanoviska schválí; |
Snížení regulační zátěže na minimum
29. |
vítá sdělení Komise o snížení regulační zátěže malých a středních podniků na minimum; považuje za klíčové, že Komise při přípravě právních předpisů dodržuje zásadu „zelenou malým a středním podnikům“, a je potěšen odhodláním projeveným Komisí i jejím přáním postupovat nad rámec stávající praxe a zavést pro menší podniky zjednodušené režimy a výjimky; |
30. |
připomíná stanovisko Parlamentu k otázce výjimek z regulace a naléhavě vyzývá Komisi, aby výjimky rozšířila i na malé a střední podniky, a to v případech, kdy by na ně regulační opatření měla nepřiměřený dopad a kdy pro to, aby byly do oblasti působnosti právního předpisu zahrnuty, neexistuje žádný rozumný důvod; vítá nový důraz kladený na rozsáhlé používání testu důsledků návrhů právních předpisů pro MSP, a považuje mikrodimenzi za nedílnou součást tohoto testu, při němž se systematicky hodnotí všechny dostupné možnosti; vítá v této souvislosti postoj Komise, pokud jde o plné zahrnutí mikropodniků do působnosti návrhů právních předpisů, které by se do nich měly zahrnout pouze v případě, že projdou zpřísněným testem určeným pro malé a střední podniky; |
31. |
přesto však Komisi připomíná, že přenesení důkazního břemene by nemělo automaticky vést ke komplikovanějším právním předpisům vyvíjeným bez ohledu na malé a střední podniky; vyzývá Komisi, aby všemožně usilovala o zjednodušení právních předpisů a nadále připravovala a předkládala takové návrhy právních předpisů, které by se řídily zásadou přístupnosti pro malé a střední podniky a jednoduchého provádění, a to i v případech, kdy lze uplatnit výjimku; |
32. |
zdůrazňuje, že je potřeba, aby Komise zajistila důsledné uplatňování rozšířeného testu dopadu právních předpisů na MSP ve všech svých ředitelstvích, a vyzývá členské státy, aby podobné úvahy začlenily do svých vnitrostátních rozhodovacích procesů; |
33. |
vítá přístup k právním předpisům uzpůsobený „na míru“, jak navrhuje Komise; žádá, aby bylo při přehodnocení stávajících právních předpisů bráno v úvahu možné budoucí uplatnění přístupů uzpůsobených „na míru“; |
Návazná opatření, kontroly ex post a zpětná vazba v průběhu tvorby politik
34. |
vítá, že Komise přijala doporučení Parlamentu ohledně zveřejňování informací týkajících se provádění, a řeší tak problém ukládání nadměrných požadavků na úrovni členských států (tzv. gold-plating); připomíná Komisi a Radě, že k tomu, aby byla zajištěna úspěšnost stávajících i budoucích programů na snížení zátěže, je nezbytná aktivní spolupráce mezi Komisí a členskými státy, aby se tak předešlo nesrovnalostem ve výkladu a provádění právních předpisů; naléhavě vyzývá členské státy, aby svou administrativní zátěž snížily do roku 2015 o dalších 25 %; |
35. |
soudí, že návrhy na to, aby byly evropské orgány, které brzdí zjednodušování právních předpisů, veřejně vyhlášeny, a tak „postaveny na pranýř“, jsou vedeny dobrými úmysly; je však přesvědčen, že při konstruktivnějším zapojení příslušných zúčastněných stran a orgánů do předlegislativního procesu spolu s důslednějším dodržováním obecných závazků v oblasti zjednodušování právních předpisů a agendy inteligentní regulace by takové zveřejňování nebylo zapotřebí; navrhuje nicméně, aby byly veřejně vyhlášeny ty členské státy, u nichž dochází k ukládání dalších požadavků nad rámec směrnic (tzv. gold-plating) v nejvyšší míře, spolu s těmi členskými státy, které vzhledem k tomu, že právo EU provádějí pozdě, nepřesně nebo neúplně, dodržují závazky naprosto nedostatečně; |
36. |
připomíná svá dřívější prohlášení ohledně potřeby komplexního přehodnocení procesu konzultací, který by provedla Komise, a očekává, že Komise přijme doporučení Parlamentu v této oblasti do konce roku 2012; |
Zajištění kontinuity a dohledu
37. |
zdůrazňuje, že tato opatření jsou významná coby jeden z klíčových prvků nového hospodářského růstu v EU; připomíná v této souvislosti své usnesení o inteligentní regulaci a vybízí Komisi, aby předložila návrhy na zavedení regulačních kompenzací, které by vyžadovaly, aby byly před přijetím nových právních předpisů představujících další náklady nalezeny cesty, jak jinde náklady na odpovídající úrovni snížit; připomíná dále, že souhlasí s rozšířením a zvětšením oblasti působnosti programu na snížení administrativní zátěže, a naléhavě vyzývá Komisi, aby ve svém pracovním programu na rok 2013 představila program, který by se zabýval potřebou snížení celkové regulační zátěže; |
*
* *
38. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi a parlamentům členských států. |
(1) Úř. věst. C 321, 31.12.2003, s. 1.
(2) Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 14.
(3) Úř. věst. C 369, 17.12.2011, s. 15.
(4) Přijaté texty, P7_TA(2011)0381.
(5) Přijaté texty, P7_TA(2011)0377.
(6) Přijaté texty, P7_TA(2011)0259.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/122 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Strategie politiky soudržnosti EU pro oblast Atlantského oceánu
P7_TA(2012)0341
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o strategii politiky soudržnosti EU pro oblast Atlantského oceánu (2011/2310(INI))
2013/C 353 E/15
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 225 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů nazvané „Rozvoj námořní strategie pro oblast Atlantského oceánu“ (COM(2011)0782), |
— |
s ohledem na závěry Rady o strategii Evropské unie pro oblast Atlantiku přijaté dne 14. června 2010, |
— |
s ohledem na strategii EU pro region Baltského moře a na strategii EU pro Podunají, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 9. března 2011 o evropské strategii pro oblast Atlantského oceánu (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ke sdělení Komise nazvanému „Rozvoj námořní strategie pro oblast Atlantského oceánu“ (ECO/306), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ke sdělení Komise nazvanému „Rozvoj námořní strategie pro oblast Atlantského oceánu“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 23. června 2011 o cíli 3: budoucí program přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce (2), |
— |
s ohledem na článek 48 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro regionální rozvoj a na stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A7-0222/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že oblast Atlantského oceánu se vyznačuje některými typickými rysy, které vyžadují politická řešení na evropské úrovni, tj.:
|
B. |
vzhledem k tomu, že evropská krize situaci zhoršila a že rozvoj v mnoha regionech v oblasti Atlantského oceánu poklesl; |
C. |
vzhledem k tomu, že oblast Atlantského oceánu je tvořena poměrně různorodými regiony a že v mnohých z nich dosud nebylo dosaženo výše průměrného příjmu v EU, a tato oblast tedy zůstává i nadále cílem evropské politiky soudržnosti; |
D. |
vzhledem k tomu, že makroregionální strategie je pro podporu oblasti Atlantského oceánu zásadní tím, že nabízí společnou perspektivu s cílem:
|
E. |
vzhledem k tomu, že tato strategie by se měla vztahovat na všechny regiony EU na pobřeží Atlantiku, včetně regionů na pobřeží Lamanšského průlivu a Irského moře, nejvzdálenějších regionů a zámořských zemí a území, a měla by brát v úvahu vzájemné vazby mezi regiony v oblasti Atlantiku a regiony v oblasti Severního moře; |
F. |
vzhledem k tomu, že musíme v uvedených oblastech zajistit udržitelný rozvoj, pokud jde o životní prostředí, společnost a hospodářství; |
Politika územního plánování pro oblast Atlantského oceánu
1. |
přeje si, aby se přístup strategie rozšířil, a to vytvořením sjednané strategické vize pro budoucí rozvoj v oblasti Atlantiku, začleněním územního rozvoje, rozvojem vazeb mezi pevninou a mořem a vytvořením rámce, jenž by umožňoval lépe řídit politiku zaměřenou na územní plánování námořního a pevninského prostoru v regionech na pobřeží Atlantského oceánu; |
2. |
požaduje, aby cenné poznatky získané při vývoji stávajících makroregionálních strategií a dalších nadnárodních strategií byly plně začleněny do procesu provádění strategie pro oblast Atlantského oceánu, zejména co se týče otázek, jako je správa věcí veřejných, rozvoj politik, komunikace a odpovědnost, cíle a hodnocení; |
3. |
domnívá se, že politika soudržnosti je klíčovým nástrojem pro řešení otázek územní politiky Unie a podnětem k endogennímu rozvoji regionů v rámci tohoto makroregionu; |
4. |
vybízí k tomu, aby strategie a její akční plán rozhodným způsobem zdůrazňovaly zaměstnanost, růst a investice v regionech jak na pobřeží, tak i ve vnitrozemí; |
5. |
požaduje, aby byla na úrovni atlantické oblasti vytvořena stálá struktura pro námořní územní plánování, která by byla tvořena regiony, dotčenými členskými státy a Evropskou komisí a jejímž cílem by bylo koordinovat danou strategii a provádět akční plán na základě meziodvětvového a nadnárodního přístupu; |
6. |
domnívá se, že pro využití námořních příležitostí je klíčový integrovaný systém správy mořských a námořních údajů v celé EU; žádá Komisi, aby pokračovala ve svém úsilí o zlepšení správy a dostupnosti údajů; |
7. |
domnívá se, že zachování ekologické rovnováhy a biologické rozmanitosti a snížení uhlíkové stopy lze v oblasti Atlantského oceánu dosáhnout pouze usilovnou činností; |
8. |
domnívá se, že námořní rybolov, zejména drobný a pobřežní rybolov, a akvakultura musí hrát v politikách námořního územního plánování zásadní úlohu, a výrazně tak přispívat k hospodářskému růstu a vytváření bohatství a pracovních míst; přeje si, aby regionalizace společné rybářské politiky umožnila ekosystémové řízení uzpůsobené oblasti Atlantského oceánu, a žádá v tomto ohledu Komisi, aby předem konzultovala regionální poradní sbory ohledně provádění společné rybářské politiky a plánů řízení; |
9. |
vyzývá k zapojení místních, regionálních a nadnárodních partnerů za účelem zlepšování kapacit prevence a řešení rizik v Atlantiku, zejména v případě nehod na moři a na pevnině, přírodních katastrof a trestné činnosti (pirátství, nezákonné obchodování, nelegální rybolov atd.), jakož i k zavádění uspokojivých a flexibilních mechanismů nápravy způsobených škod a jejich náhrady; požaduje vytvoření evropské pobřežní stráže; |
10. |
vyzývá ke zlepšení současných systémů sledování plavidel, k okamžitému uplatnění rozšířených pravomocí Evropské agentury pro námořní bezpečnost a k uzavření dohod o sdílení údajů mezi příslušnými orgány, aby bylo možné identifikovat a sledovat lodě a čelit hrozbám, jako je např. přeshraniční trestná činnost, pašování, nelegální rybolov a nezákonné obchodování; zdůrazňuje, že je třeba podporovat rozvoj a provádění evropských programů družicové navigace (EGNOS a Galileo), aby bylo možné pokrýt i systémy vyhledávání a záchranné systémy v oblasti Atlantiku; připomíná, že je zapotřebí zajistit, aby mohla Evropská unie dlouhodobě financovat program Globální monitoring životního prostředí a bezpečnosti (GMES), který přispívá zejména k prevenci a řízení námořních rizik; |
11. |
domnívá se, že zásadní význam má územní rozměr strategie, který musí zahrnovat otázku zlepšení přístupnosti k regionům na pobřeží Atlantského oceánu a propojení oblasti Atlantského oceánu s evropskou pevninou, vzájemné propojení dopravních, energetických a informačních sítí, rozvoj venkovských a městských oblastí ve vnitrozemí i posílení vazeb mezi pevninou a mořem, včetně nejvzdálenějších regionů a ostrovních oblastí; |
12. |
je toho názoru, že mořské dálnice umožní lepší přístup do regionů na pobřeží Atlantského oceánu, prohloubení obchodních styků, povzbuzení hospodářské činnosti přístavů, rozvoj cestovního ruchu a snížení emisí CO2; považuje za důležité, aby v opatřeních na snižování emisí CO2 byl zohledňován námořní obchod v oblasti Atlantského oceánu i zvláštnosti nejvzdálenějších regionů, ve kterých je námořní přeprava zboží a osob klíčová pro zajištění skutečné územní, sociální a hospodářské soudržnosti; požaduje, aby byly mořské dálnice považovány za způsobilé pro podporu v rámci nástroje pro propojení Evropy; |
13. |
v zájmu udržitelnosti mořských dálnic a v souladu se strategií Evropa 2020 podporuje vypracování zvláštních doporučení týkajících se plavidel s cílem prosazovat pohonné systémy s nízkými emisemi uhlíku a přísná konstrukční kritéria z hlediska účinnosti, pohodlí, výkonnosti, bezpečnosti, umístění a telekomunikací; zdůrazňuje, že by se tato doporučení měla zaměřit na zefektivnění tohoto způsobu dopravy, na zajištění ochrany životního prostředí a usnadnění jeho propojení s ostatními dopravními sítěmi a prostředky; |
14. |
považuje za nezbytné, aby bylo zlepšeno spojení regionů na pobřeží Atlantského oceánu s ostatními částmi Evropy, a to investicemi do dopravních infrastruktur řízených v rámci multimodální sítě; |
15. |
zdůrazňuje potřebu účinné přeshraniční koordinace a spolupráce při výstavbě a využívání silniční a železniční infrastruktury, včetně vysokorychlostních železničních tratí, letišť, námořních a vnitrozemských přístavů, vnitrozemských terminálů a logistických center, aby bylo možné vytvořit udržitelnější multimodální dopravní systém; |
16. |
zdůrazňuje hospodářský a územní význam přístavů a zastává názor, že zásadní podmínkou jejich konkurenceschopnosti je existence železničních a pevninských vodních spojení s vnitrozemím; |
17. |
vyjadřuje politování nad tím, že v návrzích Komise týkajících se základní sítě transevropských dopravních sítí není uveden koridor, jenž by pokrýval celou oblast Atlantského oceánu, a lituje také, že do této základní sítě bylo navrženo jen velmi málo atlantických přístavů; domnívá se, že je třeba mezi hlavní přístavy zahrnout i další atlantické přístavy, a hodlá v tomto ohledu vypracovat návrhy; |
18. |
připomíná výhody, které může přinést vytvoření prostoru jednotného evropského nebe pro posílení územní soudržnosti díky zvýšení provozu mezi regionálními letišti v rámci Unie, a vybízí proto Komisi, aby zajistila vytvoření funkčních bloků vzdušného prostoru, a to ve lhůtách, které byly stanoveny pro dosažení tohoto cíle; |
Průmyslová politika pro oblast Atlantského oceánu
19. |
přeje si, aby strategie zavedením vhodné průmyslové politiky podpořila konkurenceschopnost dynamických hospodářských odvětví v regionech na pobřeží Atlantského oceánu; v tomto ohledu se domnívá, že orgány veřejné správy by měly podpořit investice pocházející ze soukromého sektoru, a to v oblasti výzkumu a vývoje, inovací, rozvoje seskupení a podpory malých a středních podniků; |
20. |
požaduje, aby byla věnována zvláštní pozornost těm regionům, v nichž probíhá restrukturalizace podniků a odvětví, a rovněž uzavírání či přemisťování podniků, s cílem podpořit opětovné vybudování průmyslu v těchto regionech, a to vytvořením nové součinnosti mezi přístavní činností, logistikou a rozvojem vedlejších průmyslových odvětví s větší přidanou hodnotou; dále požaduje, aby byl vytvořen mechanismus výměny nejlepších osvědčených postupů v odvětví průmyslu mezi regiony z oblasti atlantického oblouku; |
21. |
domnívá se, že strategie by měla povzbudit mořský a námořní výzkum a usnadnit přístup podniků k získaným údajům, a zlepšit tak vědecké poznatky o mořském prostředí, podnítit inovace námořního průmyslu a umožnit udržitelné využívání mořských zdrojů; |
22. |
domnívá se, že součástí strategie musí být rovněž ambiciózní sociální složka, jejímž cílem bude podpořit vzdělávání mladých lidí a jejich přístup k námořním povoláním upevněním struktur zaměstnanosti, jež mají v současné době spojitost s mořem, a jejich schopnost udržet obyvatele v pobřežních oblastech, ale i vytvořit nové obory, jež by se mohly podílet na udržitelném rozvoji rybolovných oblastí a na zlepšení kvality života v těchto oblastech; |
23. |
zdůrazňuje, že energie z obnovitelných mořských zdrojů představují průmyslové odvětví budoucnosti, které umožní zmírnit následky změny klimatu a energetickou závislost EU, posílit energetickou udržitelnost v oblastech Atlantského oceánu a dosáhnout cílů strategie Evropa 2020; připomíná, že oblast Atlantského oceánu je pro podporu těchto energií zvláště příznivá, a domnívá se, že orgány veřejné správy by měly podporovat soukromé investice do takových technologií, zejména do větrné energie u pobřeží, energie z vln či slapové energie; |
24. |
zdůrazňuje strategický význam námořní dopravy v oblasti Atlantského oceánu a vazeb mezi nejvzdálenějšími regiony a pevninou; žádá Komisi, aby navrhla opatření zaměřená na zjednodušení administrativních formalit v přístavech, aniž by se však snížila její schopnost kontrolovat a prověřovat řízení činností a nákladů; |
25. |
připomíná, že námořní průmysl, zejména stavba lodí, jenž v některých regionech na pobřeží Atlantského oceánu čelí nadměrně obtížným podmínkám, přičemž Komise by se měla podílet na nalezení řešení pro zlepšení těchto podmínek, má v regionech na pobřeží Atlantského oceánu hospodářský význam; žádá Komisi, aby znovu zahájila iniciativu LeaderSHIP 2015 s cílem posílit konkurenceschopnost tohoto odvětví v podmínkách mezinárodní hospodářské soutěže; |
26. |
zdůrazňuje význam činností spojených s mořem, rybolovem a akvakulturou v regionech na pobřeží Atlantského oceánu a vítá veřejnou podporu ve prospěch obnovy a modernizace rybářských plavidel, jakož i diferenciace podle jednotlivých zvláštností a možností drobného pobřežního rybolovu a sběru mořských plodů; |
27. |
zdůrazňuje, že je důležité v oblasti Atlantského oceánu podporovat cestovní ruch udržitelný ze sociálního i hospodářského hlediska a z hlediska životního prostředí, jenž by regionům na pobřeží Atlantského oceánu přinesl významnou přidanou hodnotu a současně chránil jejich ekosystém a biologickou rozmanitost; poukazuje na to, že podpora cestovního ruchu v oblasti vodních sportů představuje způsob, jenž by měl umožnit rozvoj sportovní činnosti a větší využívání rekreačních plaveb; |
28. |
podtrhuje bohatství mořských zdrojů Atlantského oceánu a domnívá se, že strategie by měla usnadnit jejich udržitelný průzkum a udržitelné využívání; |
Akční plán 2014–2020
29. |
požaduje, aby strategie obsahovala vnější rozměr, jenž by umožnil pokročit v uskutečňování některých cílů a přilákat zahraniční investice, a využít tak stávajících možností, a podotýká, že propagace oblasti Atlantského oceánu jakožto místa vhodného pro investice, cestovní ruch a obchodní aktivity musí být hlavním prvkem akčního plánu; |
30. |
žádá Komisi, aby vytvořila Atlantský makroregion a navrhla akční plán zaměřený na provádění strategie v období 2014–2020; |
31. |
vyzývá k tomu, aby se v průběhu vytváření, provádění, hodnocení a přezkumu akčního plánu přistoupilo k víceúrovňovému řízení, čímž by se zajistila účast regionálních a místních orgánů veřejné správy, členských států na pobřeží Atlantského oceánu, zúčastněných stran soukromého sektoru a organizací občanské společnosti; |
32. |
zdůrazňuje, že akční plán musí využívat stávajících evropských finančních zdrojů a neměl by vytvářet nové rozpočtové nástroje; |
33. |
vybízí k propojení akčního plánu s regionální politikou EU, s integrovanou námořní politikou, s politikou v oblasti výzkumu a inovací (Horizont 2020) a nástrojem pro propojení Evropy; je toho názoru, že je zásadní vytvořit součinnost rovněž s dalšími evropskými politikami, a sice v oblasti výzkumu a inovací, dopravy, životního prostředí, energetiky, technologií, cestovního ruchu, rybolovu a akvakultury a mezinárodní spolupráce; |
34. |
zdůrazňuje důležité možnosti, které pro poskytování prostředků na investice v rámci této strategie skýtají Evropská investiční banka, projektové dluhopisy a partnerství veřejného a soukromého sektoru; |
35. |
zdůrazňuje, že budoucí strategie pro oblast Atlantského oceánu se musí zakládat na tematických pilířích strategie Evropa 2020, protože umožní integrovaným způsobem propojit tematický obsah s odvětvovými politikami; v tomto ohledu se domnívá, že základem akčního plánu by se měly stát cíle a tematické zaměření navržené pro pět fondů spadajících pod společný strategický rámec evropské politiky soudržnosti pro příští programové období; zdůrazňuje cíle „posílení výzkumu, technologického rozvoje a inovací“, „zvýšení konkurenceschopnosti malých a středních podniků“, „podporování přechodu na nízkouhlíkové hospodářství“ a „podpora udržitelné dopravy a odstraňování překážek v klíčových síťových infrastrukturách“; |
36. |
požaduje, aby se smlouvy o partnerství a operační programy závazně soustředily na priority příslušných makroregionálních strategií, na nichž se podílejí, což zaručí větší propojení opatření v rámci operačních programů a priorit makroregionálních strategií a povede k účinnějšímu využívání strukturálních fondů a k vytvoření přidané hodnoty na regionální úrovni; upřesňuje, že toto povinné zaměření se musí týkat nejen operačních programů zaměřených na cíl územní spolupráce politiky soudržnosti (INTERREG), ale i operačních programů vztahujících se na jednotlivé regiony v oblasti Atlantského oceánu; |
37. |
podporuje uznání a začlenění stávajících strategií, projektů a zkušeností v oblasti územní spolupráce, jež by mohly akčnímu plánu poskytnout hlavní směry a politické a operační priority; vyzývá, aby při vypracovávání a provádění budoucích programů územní spolupráce v souvislosti se strategií byl řádně zohledňován akční plán; dále se domnívá, že v rámci nadnárodního rozměru cíle evropské územní spolupráce by měla být vytvořena technická podpora při provádění akčního programu, mj. co se týče snazšího sdílení osvědčených postupů a propojenosti; |
38. |
je toho názoru, že multiregionální a vícefondové operační programy a integrované územní investice jsou pro podporu provádění akčního programu zvláště vhodnými nástroji; |
39. |
navrhuje, aby výroční zprávy o provádění, jež jsou vypracovávány pro příslušné programy, obsahovaly hodnocení toho, jakým způsobem tyto programy přispívají k naplňování cílů strategie pro oblast Atlantského oceánu a k provádění akčního plánu; |
40. |
klade důraz na možnosti, které nejvzdálenější regiony jakožto přírodní laboratoř skýtají pro provádění výzkumné a rozvojové činnosti v oblasti energií z obnovitelných zdrojů a mořského hospodářství; vyzdvihuje důležitost odvětví cestovního ruchu pro tyto oblasti a stávající možnosti vytvořit logistické platformy, jež by usnadnily přepravu zboží mezi Evropou a dalšími světovými ekonomikami; |
41. |
vybízí vnitrostátní, regionální a místní orgány, aby se snažily vytvořit součinnost mezi svými politikami a prioritami akčního plánu; |
42. |
připomíná, že zapojení evropských fondů do strategie, ať již je forma jejich správy přímá nebo sdílená, zvyšuje potřebu vytvořit přizpůsobený systém řízení a kontroly, a požaduje proto, aby byla zřízena platforma pro řízení akčního plánu, která by příjemcům poskytla informační a komunikační modul a umožnila koordinaci mezi jednotlivými orgány pověřenými řízením fondů; |
43. |
doporučuje, aby v rámci strategie pro oblast Atlantského oceánu bylo nejdříve dosaženo shody ohledně strategické vize pro oblast Atlantského oceánu, o niž se bude opírat akční plán na období 2014–2020; dále navrhuje, že by tento akční plán měl:
|
44. |
připomíná, že v roce 2012 a 2013 se koná Atlantické fórum v rámci přípravné akce navržené Parlamentem, jehož cílem je zajistit, aby se na vypracovávání akčního plánu podílely všechny zúčastněné strany; podtrhuje, že Parlament jakožto iniciátor tohoto fóra zde hraje klíčovou roli; |
45. |
navrhuje, aby byl akční plán přijat Atlantickým fórem, a vyzývá nadcházející irské předsednictví, aby zařadilo přijetí akčního plánu Evropskou radou mezi své priority, s důrazem na plnění, důvěryhodný postup monitorování a průběžného hodnocení a na plánovaný přezkum v polovině období; |
46. |
vyzývá Komisi, aby prozkoumala možnost zavést podobné makroregionální strategie i v dalších regionech, kde by mohly napomoci k trvalému a udržitelnému hospodářskému růstu; |
*
* *
47. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě, Výboru regionů a Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru. |
(1) Úř. věst. C 199 E, 7.7.2012, s. 95.
(2) Přijaté texty P7_TA(2011)0285.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/129 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Situace v Sýrii
P7_TA(2012)0351
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o Sýrii (2012/2788(RSP))
2013/C 353 E/16
Evropský parlament,
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o Sýrii, |
— |
s ohledem na závěry Rady pro zahraniční věci o Sýrii ze dne 23. července, 25. června, 14. května, 23. dubna a 23. března 2012, s ohledem na závěry Evropské rady o Sýrii ze dne 29. června 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení místopředsedkyně Komise, vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku k Sýrii ze dne 15. března, 14. a 27. dubna.27. května, 3. a 18. června, 6., 8. a 20. července, 3., 4., 8. a 18. srpna 2012 a 5. září 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení komisařky pro mezinárodní spolupráci, humanitární pomoc a řešení krizí k Sýrii ze dne 17. a 31. července a 29. srpna 2012, |
— |
s ohledem na třídenní návštěvu prezidenta Mezinárodního výboru Červeného kříže v Sýrii, která se uskutečnila ve dnech 4.–6. září 2012, |
— |
s ohledem na rozhodnutí generálního tajemníka OSN Ban Ki-muna a generálního tajemníka Ligy arabských států Nabila El Araby ze dne 17. srpna 2012 jmenovat Lachdara Brahímího novým společným zvláštním zmocněncem pro Sýrii; |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 509/2012 ze dne 15. června 2012, kterým se mění nařízení (EU) č. 36/2012 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii, a na navazující rozhodnutí Rady o výkonu těchto opatření, |
— |
s ohledem na rezoluci Valného shromáždění OSN č. 66/253 ze dne 3. srpna 2012 o situaci v Syrské arabské republice, |
— |
s ohledem na rezoluce Rady OSN pro lidská práva 19/1 ze dne 1. března 2012, S-19/1 ze dne 1. června 2012 a 20/L.22 ze dne 6. července 2012 o situaci v oblasti lidských práv v Sýrii, |
— |
s ohledem na zprávu nezávislé mezinárodní vyšetřovací komise OSN pro Sýrii ze dne 15. srpna 2012, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Organizace pro islámskou spolupráci ze dne 13. srpna 2012 o pozastavení členství Sýrie v této organizaci, |
— |
s ohledem na národní pakt a společnou politickou vizi transformace v Sýrii vydané po konferenci syrské opozice, která se konala pod záštitou Ligy arabských států ve dnech 2.–3. července 2012 v Káhiře, |
— |
s ohledem na výsledky schůzky akční skupiny, které se konala dne 30. června 2012 v Ženevě, |
— |
s ohledem na Annanův plán a na rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 2042, 2043 a 2059, |
— |
s ohledem na závěry a doporučení projektu nazvaného „Den poté: podpora přechodu Sýrie k demokracii“ zveřejněného v srpnu 2012; |
— |
s ohledem na Všeobecnou deklaraci lidských práv z roku 1948, |
— |
s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech, Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, Úmluvu proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání, Úmluvu o právech dítěte a její opční protokol o zapojování dětí do ozbrojených konfliktů a na Úmluvu o zabránění a trestání zločinu genocidy, jichž je Sýrie smluvní stranou, |
— |
s ohledem na čl. 110 odst. 2 a 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že podle odhadů OSN bylo v Sýrii od března 2011, kdy začaly násilné zásahy proti pokojně protestujícím demonstrantům, zabito na 20 000 lidí, většinou civilistů; vzhledem k tomu, že soustavně narůstalo hrubé násilí, např. nasazení těžkého dělostřelectva a bombardování v obydlených oblastech a strašlivé vraždění, a to ze strany syrské armády, bezpečnostních sil a milicí „Shabiha“ i různých opozičních sil; vzhledem k tomu, že došlo k několika masakrům a cílenému hromadnému zabíjení mužů, žen a dětí z bezprostřední blízkosti; vzhledem k tomu, že v posledních měsících se dramaticky vystupňovalo používání mučení, hromadné zatýkání a masové ničení obydlených oblastí; vzhledem k tomu, že vládní síly i nadále obléhají a bombardují města a obce po celé Sýrii, a to mj. s použitím vrtulníků a bojových letounů; vzhledem k tomu, že s narůstající vojenskou povahou konfliktu situace postupně přerůstá v občanskou válku; |
B. |
vzhledem k tomu, že jakákoli další militarizace situace v Sýrii může mít vážný dopad na civilní obyvatelstvo, které se již potýká s prudce se zhoršující humanitární situací, a měla by rovněž vliv na širší region, zejména na Jordánsko a Libanon, pokud jde o bezpečnosti a stabilitu, a to s nepředvídatelnými následky a dosahem; |
C. |
vzhledem k tomu, v důsledku neustálých bojů bylo podle odhadů OSN v srpnu zabito přibližně 5 000 lidí, což znamená, že od začátku konfliktu zemřelo více než 20 000 lidí; vzhledem k tomu, že v důsledku zintenzivnění násilí a nejistých bezpečnostních a humanitárních podmínek v Sýrii jsou sousední země – především v posledních týdnech – svědkem výrazného nárůstu počtu syrských občanů, kteří hledají útočiště, a to zejména v Turecku, Jordánsku a Libanonu; vzhledem k tomu, že 235 000 syrských uprchlíků již bylo zaregistrováno u Úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky nebo na tuto registraci čeká; vzhledem k tomu, že více než 75 % těchto uprchlíků tvoří ženy a děti; vzhledem k tomu, že desetitisíce uprchlíků se neregistrují; vzhledem k tomu, že podle různých odhadů během srpna uprchlo ze Sýrie přes hranice s Jordánskem, Libanonem, Irákem a Tureckem přes 100 000 uprchlíků v průměrném počtu 500 až 2 000 osob denně; vzhledem k tomu, že podle odhadů OSN bylo více než 1,2 milionu lidí v Sýrii vnitřně vysídleno a zhruba 3 miliony potřebují bezodkladnou humanitární pomoc; vzhledem k tomu, že syrský režim záměrně brání celým komunitám v přístupu k potravinám, k vodě, k elektřině a ke zdravotnickému materiálu, například komunitám v Homsu a nověji i v Halabu; vzhledem k tomu, že Turecko požádalo Radu bezpečnosti OSN, aby zvážila vytvoření bezpečnostního pásma pro civilisty, které by střežily sousední země; |
D. |
vzhledem k tomu, že dne 2. srpna 2012 oznámil Kofi Annan, že odstupuje z funkce společného zvláštního vyslance OSN a Ligy arabských států pro Sýrii z důvodu neústupnosti syrského režimu, rostoucího ozbrojeného násilí a neschopnosti rozdělené Rady bezpečnosti sjednotit se a důrazně prosadit své snahy s cílem prosadit šestibodový mírový plán; vzhledem k tomu, že do funkce společného zvláštního zástupce OSN a Ligy arabských států pro Sýrii byl nedávno jmenován bývalý alžírský ministr zahraničních věcí Lachdar Brahímí; |
E. |
vzhledem k tomu, že syrský režim ztratil veškerou důvěryhodnost a legitimitu jako zástupce syrského lidu; |
F. |
vzhledem k tomu, že veto Ruska a Číny zabránilo Radě bezpečnosti OSN, aby přijala rezoluci schvalující výsledky úsilí akční skupiny pro Sýrii, a rovněž zamezilo provedení navrhovaných opatření s cílem prosadit dodržování šestibodového plánu Kofiho Annana podle článku 41 Charty OSN; vzhledem k tomu, že mezinárodní společenství se dosud nebylo schopno sjednotit a na krizi v Sýrii adekvátně zareagovat; |
G. |
vzhledem k tomu, že prezident Bašár Asad a jeho autoritářský režim nemá v budoucnosti Sýrie žádné místo; vzhledem k tomu, že prezident musí odstoupit, aby nedošlo k dalšímu vyostření krize a bylo umožněno mírové a demokratické předání moci v zemi; vzhledem k tomu, že několik politických a vojenských vůdců režimu i velvyslanců uprchlo do sousedních zemí i dále; |
H. |
vzhledem k tomu, že je třeba důvěryhodná alternativa ke stávajícímu režimu; vzhledem k tomu,že tato alternativa by měla být přístupná pro všechny a představovat různorodost syrské společnosti a plně dodržovat univerzální hodnoty demokracie, právního státu, lidských práv a základních svobod, se zvláštním ohledem na práva etnických, kulturních a náboženských menšin a žen; vzhledem k tomu, že zavedení otevřené a reprezentativní prozatímní vlády opozičními silami by mohlo k této alternativě přispět; |
I. |
vzhledem k tomu, že EU uvalila na Sýrii v několika etapách cílené sankce a dále zpřísnila zbrojní embargo uvalené na Sýrii; vzhledem k tomu, že navzdory platnému embargu, které EU uvalila na zbraně, munici a další vojenské vybavení, a zákazu vývozu monitorovacích zařízení byly zaznamenány případy dodávek zbraní po vodách EU a úniku podrobností o obchodních transakcích mezi podniky EU a různými syrskými subjekty, skupinami a osobami, na než se vztahují sankce EU, což dokazuje vnitřní neschopnost EU uplatňovat svá vlastní rozhodnutí a nařízení; |
J. |
vzhledem k tomu, že mnoho vnějších subjektů a států, přímo či nepřímo regionálními cestami a skrze sousední země, nadále aktivně podporují všechny strany konfliktu, a to prostřednictvím finanční, operační, logistické a taktické pomoci a podpory, včetně dodávek zbraní, munice a všech typů vojenského vybavení, poskytováním logistické pomoci, komunikačních nástrojů a veškerých forem pomoci, kterou lze využít k vojenským účelům, což jen podtrhuje celoregionální povahu konfliktu; vzhledem k tomu, že další militarizace konfliktu může přinést pouze větší utrpení syrskému lidu a regionu jako celku; |
K. |
vzhledem k tomu, že Komise dne 7. září 2012 oznámila, že v rámci humanitární pomoci bude uvolněno dalších 50 milionů EUR na podporu lidí, kteří takovou pomoc potřebují jak v Sýrii, tak za hranicemi, které překračují; vzhledem k tomu, že podle útvaru ECHO již EU poskytla 142 milionů EUR a celková pomoc EU včetně pomoci od členských států činí přibližně 224 milionů EUR; |
L. |
vzhledem k tomu, že zástupci syrské opozice v posledních několika měsících uspořádali několik schůzek s cílem překonat vnitřní neshody a vytvořit jednotnou frontu a vydali národní pakt a společnou politickou vizi transformace v Sýrii, jakož i závěry a doporučení projektu nazvaného „Den poté: podpora přechodu Sýrie k demokracii“; vzhledem k tomu, že přes veškeré úsilí přetrvává interní rozdělení a napětí v rámci opozice; |
M. |
vzhledem k tomu, že akční skupina pro Sýrii se dne 1. července 2012 na schůzce v Ženevě dohodla na zásadách a pokynech pro transformaci, kterou, uskuteční sama Sýrie, což zahrnuje ustanovení přechodné vlády, která bude mít plnou výkonnou pravomoc; |
1. |
znovu co nejostřeji odsuzuje svévolné násilí, které ve stále se zvyšující míře páchá režim prezidenta Asada na syrském civilním obyvatelstvu, zejména cílené zabíjení mužů, žen a dětí a hromadné popravy ve vesnicích; vyjadřuje nejhlubší politování nad závažným porušováním lidských práv a eventuálními zločiny proti lidskosti, které schvalují nebo jichž se dopouštějí syrské orgány, syrská armáda, bezpečnostní síly a přidružené milice; odsuzuje mimosoudní hromadné popravy a jakékoli další porušování lidských práv, jehož se dopouštějí skupiny a ozbrojené síly bojující proti Asadovu režimu; |
2. |
chválí úsilí sousedních zemí, které hostí uprchlíky ze Sýrie a poskytují jim humanitární pomoc a vyzývá v tomto ohledu k poskytnutí větší mezinárodní podpory a pomoci těmto zemím; zdůrazňuje, že je naprosto nezbytné najít dlouhodobě udržitelné řešení humanitární krize jak v Sýrii, tak mezi syrskými uprchlíky v sousedních zemích; naléhavě žádá sousední země, aby i nadále poskytovaly uprchlíkům ze Sýrie a vysídleným osobám ochranu a zdržely se, v souladu se svými mezinárodními závazky, vyhošťování a navracení takovýchto osob do Sýrie; vyzývá EU, aby přijala vhodná zodpovědná opatření vzhledem k možnému přílivu uprchlíků do svých členských států; zdůrazňuje nutnost spolupracovat s Červeným křížem; vítá připravenost EU nabídnout další podporu, včetně podpory finanční, s cílem pomoci sousedním zemím, mj. Turecku, Libanonu a Jordánsku, přijmout rostoucí počet uprchlíků ze Sýrie a naléhavě vyzývá EU a její členské státy, aby zintenzívnily své úsilí a nalezly alternativní způsoby, jak poskytnout humanitární pomoc syrskému lidu, a to přes všechny překážky a obtíže; |
3. |
vyzývá syrský režim, aby umožnil rychlý přísun humanitární pomoci a plný přístup humanitárních pracovníků a sdělovacích prostředků do Sýrie a aby usnadnily provádění humanitárních přestávek umožňujících bezpečné poskytnutí humanitární pomoci; znovu klade důraz na to, že všichni, kdo jsou v této krizi zapojeni, musí plně dodržovat mezinárodní humanitární právo; zdůrazňuje, že nesmí být odpíráno lékařské ošetření zraněným osobám či osobám potřebujícím pomoc, a vyzývá všechny zúčastněné strany konfliktu, aby chránily civilní obyvatelstvo, aby umožnily plný a ničím nekomplikovaný přístup k potravinám, vodě a elektřině a aby se zdržely použití všech forem zastrašování a násilí vůči pacientům, lékařům, zdravotníkům a humanitárním pracovníkům; |
4. |
vyjadřuje soustrast rodinám obětí; znovu vyslovuje svou solidaritu syrskému lidu bojujícímu za svobodu, důstojnost a demokracii a oceňuje jeho odvahu a odhodlání, obzvláště odvahu a odhodlání žen; |
5. |
vyzývá veškeré ozbrojené zúčastněné strany, aby násilí v Sýrii okamžitě ukončily; vyzývá syrskou vládu, aby neprodleně stáhla syrskou armádu z obléhaných měst a okamžitě propustila všechny zadržené demonstranty, politické vězně, obhájce lidských práv, blogery a novináře; |
6. |
vyjadřuje politování nad tím, že Rada bezpečnosti OSN nepodnikla žádné kroky a nedosáhla dohody ohledně usnesení, aby bylo možné vyvinout ještě větší a účinnější tlak na ukončení násilí v Sýrii; opakuje svou výzvu členům Rady bezpečnosti OSN, především Rusku a Číně, aby dostáli své odpovědnosti ukončit násilí a represe vůči syrskému lidu, a to i tím, že podpoří vynucení plnění rezolucí Rady bezpečnosti OSN 2042 a 2043; nadále podporuje úsilí EU a jejích členských států v tomto směru; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby vyvinula veškeré úsilí potřebné k zajištění přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN a aby v tomto směru vyvinula účinný diplomatický tlak na Rusko i Čínu; |
7. |
zdůrazňuje, že EU by měla být připravena přijmout další opatření a i nadále společně s Radou bezpečnosti OSN a v úzké spolupráci s USA, Tureckem a Ligou arabských států zjišťovat všechny možnosti, jež se nabízí v rámci koncepce „odpovědnost chránit“, aby pomohla syrskému lidu a zastavila krveprolití; |
8. |
podporuje výzvy několika opozičních skupin a turecké vlády, aby mezinárodní společenství vytvořilo podél syrsko-tureckých hranic a případně i na syrském území útočiště a humanitární koridory; vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby zintenzívnila diskuse s Tureckem, Ligou arabských států a syrskou opozicí ohledně těchto útočišť, kde by se shromažďovali syrští uprchlíci a kde by osoby pronásledované syrským režimem nalezly útočiště a ochranu; |
9. |
znovu vyzývá prezidenta Bašára Asada a jeho režim k okamžitému odstoupení, aby bylo možné provést co nejrychleji mírovou, bezpodmínečnou a demokratickou transformaci, kterou uskuteční sama Sýrie; |
10. |
vyzývá všechny strany konfliktu, aby se co nejdříve dohodly na (místním) zastavení palby s cílem umožnit vyjednání rozsáhlejšího a smysluplného klidu zbraní; |
11. |
vyjadřuje znepokojení nad sílící militarizací konfliktu a nábožensky motivovaným násilím; bere na vědomí úlohu různých regionálních aktérů, včetně dodávek zbraní, a vyjadřuje znepokojení nad přeshraničním dosahem syrského konfliktu v sousedních zemích; vyzývá Radu, aby zvážila, zda nepřijmout další omezující opatření vůči vnějším subjektům a skupinám, které jsou zapojeny do operací v terénu a aktivně podporují režim Bašára Asada; |
12. |
odsuzuje záměr použít chemické zbraně proti „vnějším teroristickým hrozbám“, který vyjádřil syrský režim, připomíná prezidentu Asadovi závazky jeho vlády vyplývající ze Ženevského protokolu o nepoužívání chemických zbraní a vyzývá syrské orgány, aby striktně dodržovaly své mezinárodní závazky; |
13. |
podporuje pokračující úsilí EU zesilovat tlak na režim prezidenta Asada prostřednictvím omezujících opatření, vyzývá EU, aby zvážila rozšíření těchto omezujících opatření na vnější subjekty či skupiny, které nepochybně poskytují nebo usnadňují klíčovou finanční a operační podporu syrským orgánům; |
14. |
vítá rozhodnutí vrcholné schůzky Organizace islámské konference z 14.–15. srpna 2012 pozastavit členství Syrské arabské republiky v Organizaci pro islámskou spolupráci a ve všech jejích pomocných orgánech, specializovaných a přidružených institucích; |
15. |
vítá úsilí zástupců syrské opozice s cílem vytvořit jednotnou frontu opozičních sil, jakož i nedávno vydaný národní pakt a společnou politickou vizi transformace v Sýrii, jakož i závěry a doporučení projektu nazvaného „Den poté: podpora přechodu Sýrie k demokracii“; vybízí syrskou opozici, aby pokračovala zahájeným směrem s cílem vytvořit důvěryhodnou alternativu k režimu, a naléhavě vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku a členské státy EU, aby vyvinuly veškeré úsilí o sjednocení syrské opozice; vítá silnou podporu syrského lidu ze strany Turecka, Libanonu a Jordánska; naléhavě vyzývá místopředsedkyni Komise, vysokou představitelku, aby vynaložila veškeré úsilí na zahájení rozhovorů s tureckými, libanonskými a jordánskými orgány, Arabskou ligou a syrskou opozicí o přípravě mírového přechodu pro Sýrii po konci Asadova režimu; |
16. |
znovu důrazně podporuje požadavek vysoké komisařky pro lidská práva OSN, aby Rada bezpečnosti OSN předložila otázku situace v Sýrii Mezinárodnímu trestnímu soudu k formálnímu vyšetřování; pevně se zavazuje, že všichni, kdo jsou odpovědní za porušování lidských práv a porušování mezinárodního práva budou identifikováni a za své činy ponesou odpovědnost; rozhodně podporuje činnost nezávislé mezinárodní vyšetřovací komise pro Sýrii, která usiluje o vyšetření všech případů porušení mezinárodních předpisů v oblasti lidských práv a humanitárního práva, k nimž v této zemi došlo, aby tak zajistila, aby ti, kdo spáchali tyto činy, byli pohnáni k odpovědnosti, a vyzývá členské státy EU, aby na 21. zasedání Rady OSN pro lidská práva zajistily, aby tato komise mohla pokračovat ve své práci, a to v případě potřeby s odpovídajícím posílením; |
17. |
vyzývá k pokojnému a skutečnému politickému přechodu k demokracii, který uskuteční sama Sýrie a který bude splňovat legitimní požadavky syrského lidu a bude založen na otevřeném dialogu za účasti všech demokratických sil a složek syrské společnosti, a jenž povede k zahájení důkladné demokratické reformy, která zohlední potřebu dojít národního usmíření, a tudíž i závazek zajistit dodržování práv a svobod menšin, včetně národnostních, náboženských, kulturních a jiných menšin; |
18. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise, vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, vládám a parlamentům členských států, vládě a parlamentu Ruské federace, vládě a parlamentu Čínské lidové republiky, vládě a parlamentu Turecké republiky, vládě a poradnímu shromáždění Republiky Katar, vládě a Sněmovně reprezentantů Spojených států amerických, vládě Království Saúdské Arábie, vládě a parlamentu Jordánského hášimovského království, vládě a parlamentu Republiky Libanon, generálnímu tajemníkovi OSN, generálnímu tajemníkovi Ligy arabských států a vládě a parlamentu Syrské arabské republiky. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/134 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Politické využívání spravedlnosti v Rusku
P7_TA(2012)0352
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o využívání soudnictví k politickým účelům v Rusku (2012/2789(RSP))
2013/C 353 E/17
Evropský parlament,
— |
s ohledem na své předchozí zprávy a usnesení o Rusku, zejména na svá usnesení ze dne 15. března 2012 o výsledku prezidentských voleb v Rusku (1), ze dne 16. února 2012 o nadcházejících prezidentských volbách v Rusku (2), ze dne 14. prosince 2011 o volbách do Státní dumy (3), a ze dne 7. července 2011 o přípravách na volby do ruské Státní dumy v prosinci 2011 (4), |
— |
s ohledem na probíhající jednání o nové dohodě, která by zajistila nový souhrnný rámec pro vztahy EU s Ruskem, i na „Partnerství pro modernizaci“ zahájené v roce 2010, |
— |
s ohledem na Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a na Úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod, v níž je stanoveno, že každý má právo, aby byl spravedlivě a veřejně vyslechnut kompetentním, nezávislým a nestranným soudem zřízeným zákonem, |
— |
s ohledem na ruskou ústavu, zejména na její článek 118, který stanoví, že spravedlnost vykonávají v Ruské federaci pouze soudy, a na článek 120, který stanoví, že soudci jsou nezávislí a řídí se pouze ruskou ústavou a federálním právem, |
— |
s ohledem na prohlášení vysoké představitelky EU Catherine Ashtonové ze dne 17. srpna 2012 k odsouzení členek punkové skupiny „Pussy Riot“ v Rusku, |
— |
s ohledem na žádost ruského generálního prokurátora ze dne 12. září 2012, aby se hlasovalo o předčasném vyloučení člena strany Spravedlivé Rusko Gennadije Gudkova z Dumy, |
— |
s ohledem na čl. 110 odst. 2 a 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Ruská federace je řádným členem Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě a že se tudíž zavázala k respektování zásad demokracie, právního státu a dodržování lidských práv; vzhledem k tomu, že v posledních měsících dochází v Rusku k závažnému porušování zásad právního státu a k přijímání restriktivních právních předpisů, a panují proto vzrůstající obavy ohledně dodržování mezinárodních a vnitrostátních povinností ze strany Ruska; |
B. |
vzhledem k tomu, že Evropská unie je i nadále připravena dále prohlubovat a rozvíjet vztahy s Ruskem, což dokládá její závazek vyvinout maximální úsilí při vyjednání nové rámcové dohody pro další rozvoj vztahů mezi EU a Ruskem, a vzhledem k tomu, že Evropská unie a Rusko spolu navázaly pevné a rozsáhlé vztahy zejména v oblasti energetiky, hospodářství a obchodu a že se styky mezi Evropskou unií a Ruskem provázaly a oba partneři jsou na sobě vzájemně závislí v rámci globální ekonomiky; |
C. |
vzhledem k tomu, že se v Rusku v posledních několika měsících zásadně zhoršila situace v oblasti lidských práv a že ruské orgány nedávno přijaly soubor právních přepisů, které zahrnují některá nejednoznačná ustanovení a mohly by být použity k dalšímu omezování zástupců opozice a občanské společnosti a mohly by ohrožovat svobodu projevu a shromažďování; vzhledem k tomu, že tyto záležitosti by měly být co nejdříve přednostně řešeny, zejména během dvoustranných schůzek a jednáních mezi EU a Ruskem; |
D. |
vzhledem k tomu, že stále nebyla objasněna smrt Anny Politkovské, Natálie Estěmirovové, Anastázie Barburové, Stanislava Markelova a Sergeje Magnitského; |
E. |
vzhledem k tomu, že moskevský chamovničeský okresní soud uznal dne 30. prosince 2010 Michaila Chodorkovského a jeho obchodního společníka Platona Lebeděva vinnými ze zpronevěry; vzhledem k tomu, že trestní stíhání, řízení a rozsudek byly mezinárodně vykresleny jako politicky motivované; |
F. |
vzhledem k tomu, že případ Sergeje Magnitského je jen jedním z několika případů zneužití moci ruskými orgány činnými v trestním řízení, při němž došlo k závažnému porušení právního státu, přičemž osoby odpovědné za jeho smrt dosud nebyly potrestány; vzhledem k tomu, že existuje mnoho dalších soudních případů, kdy byly politicky vykonstruované důvody využity k odstranění politické konkurence a k zastrašování občanské společnosti; |
G. |
vzhledem k tomu, že odsouzení členek ruské punkové skupiny Pussy Riot na dva roky odnětí svobody za protestní vystoupení proti prezidentu Vladimíru Putinovi v moskevské pravoslavné katedrále je nepřiměřené; |
H. |
vzhledem k tomu, že má Duma dne 12. září 2012 hlasovat o odebrání mandátu Gennadiji Gudkovi kvůli obchodním aktivitám během výkonu mandátu, aniž by byly vykonány nezbytné demokratické postupy; vzhledem k tomu, že v rámci právního státu by parlamentní pravidla měla platit rovnocenně a nestranně pro všechny členy Dumy; vzhledem k tomu, že další členové frakce Spravedlivé Rusko, např. Dmitrij Gudkov a Ilja Ponomarjev, čelí podobným obviněním; |
I. |
vzhledem k tomu, že právní předpisy týkající se nevládních organizací a právní předpisy upravující právo na svobodu shromažďování by mohly být používány k utlačování občanské společnosti, potlačování opozičních politických názorů a k pronásledování nevládních organizací, demokratické opozice a sdělovacích prostředků; vzhledem k tomu, že Ruský parlament přijal v červenci 2012 zákon přisuzující postavení „zahraničního agenta“ ruským nekomerčním organizacím vyvíjejícím politickou činnost a financovaným ze zahraniční; |
J. |
vzhledem k tomu, že i navzdory prohlášením a závazkům prezidenta Putina a premiéra Medveděva vzrůstá tlak vyvíjený na politické svobody ruských občanů; vzhledem k tomu, že prezident Putin prohlásil, že je nezbytné vypořádat se s rozsáhlou korupcí v Rusku, veřejně se zavázal k posílení právního státu v Rusku a vyjádřil znepokojení ohledně nezávislosti ruského soudního a právního systému; |
1. |
konstatuje, že smysluplné a konstruktivní vztahy mezi EU a Ruskem závisejí na snaze Ruska posílit demokracii, právní stát a dodržování základních práv; zdůrazňuje, že střednědobá a dlouhodobá politická a hospodářská stabilita a rozvoj Ruska závisí na míře uplatňování zásad právního státu a na tom, zda si země zvolí skutečně demokratickou cestu; |
2. |
domnívá se, že by Rusko jakožto člen Rady Evropy a Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě mělo dodržovat povinnosti, k nimž se zavázalo; poukazuje na to, že nedávný vývoj pokračuje opačným směrem, než který by vyžadovaly reformy nezbytné pro zlepšení demokratických norem a dosažení právního státu a nezávislosti soudnictví v Rusku; |
3. |
vítá rozhodnutí nejvyššího soudu ze dne 25. července 2012, že v souladu s doporučením prezidentské rady pro lidská práva z prosince 2011 přezkoumá případ Chodorkovského i případ Lebeděva; bere na vědomí zkrácení Lebeděvova trestu o tři roky; vyzývá k pokračování v komplexním přezkumu těchto případů na základě ruských závazků na mezinárodní úrovni v oblasti spravedlivých a transparentních soudních řízení a žádá, aby byla v případu M. Chodorkovského plně dodržována a prováděna zjištění a doporučení prezidentské komise pro lidská práva; |
4. |
vyzývá ruské orgány, aby postavily před soud pachatele vražd Anny Politkovské a Natalie Jestěrmirové, a nabádá je, aby vedly důvěryhodné a nezávislé vyšetřování případu Magnitského a podobných případů a ukončily všudypřítomnou beztrestnost a korupci v zemi; |
5. |
je vážně znepokojen dalšími politicky motivovanými soudy, zejména trestním stíháním vědců obviněných ze špionáže za spolupráci se zahraničními vědeckými institucemi, odsouzením opoziční aktivistky Taisii Osipové k osmiletém trestu v pracovním táboře v procesu, jenž byl označen za politicky motivovaný, při němž byly použity pochybné a pravděpodobně vykonstruovaný důkazy a který neodpovídal standardům spravedlivého procesu, dále zadržováním a politicky motivovanými obviněními proti více než desítce účastníků protestní demonstrace v Moskvě dne 6. května 2012, kteří byli neprávem obviněni z údajně „hromadných nepokojů“, a trestním vyšetřováním opozičních aktivistů, jako je Alexej Navalnyj, Boris Němcov, Sergej Udalcov; |
6. |
vyjadřuje hluboké zklamání nad výrokem a nepřiměřeným rozsudkem Chamovničeského okresního soudu v Rusku ve věci členek punkové kapely „Pussy Riot“ Naděždy Tolokonnikovové, Marie Aljochinové a Jekatěriny Samucevičové; konstatuje s obavami, že tento případ se připojuje k nedávnému politicky motivovanému zastrašování a pronásledování opozičních aktivistů v Ruské federaci, což je trend, který Evropská unie sleduje s rostoucím znepokojením; znovu vyjadřuje své přesvědčení, že tento rozsudek bude přezkoumán a přehodnocen v souladu s ruskými mezinárodními závazky; |
7. |
bere na vědomí žádost generálního prokurátora, aby se hlasovalo o předčasném ukončení mandátu Gennadije Gudkova jako poslance v Dumě kvůli obchodní činnosti během výkonu mandátu, což je v rozporu s článkem 289 ruského trestního zákona; zdůrazňuje, že zahájení parlamentního politického postupu, který by měl vést ke zbavení člena opoziční strany Spravedlivé Rusko Gennadije Gudkova jeho poslaneckého mandátu, je široce vnímán jako zastrašování zaměřené proti legitimní politické činnosti opoziční strany, které podpořila požadavky protestního hnutí; vyzývá ruské představitele, aby přestali svévolně využívat právní předpisy ke zásahům proti členům opozice; |
8. |
vyjadřuje však své znepokojení nad zhoršováním prostředí pro rozvoj občanské společnosti v Rusku, zejména po přijetí souboru právních předpisů o demonstracích, nevládních organizacích, pomluvě a internetu, jež obsahují nejednoznačná ustanovení a mohla by být uplatňována svévolně; připomíná ruským orgánům, že moderní a prosperující společnost musí uznávat a chránit individuální i kolektivní práva všech svých občanů; vyzývá proto příslušné ruské orgány ke změně zákonů o nevládních organizacích, aby byla občanská sdružení, která získala finanční podporu z renomovaných zahraničních nadací, chráněna před politickým pronásledováním; |
9. |
vyjadřuje znepokojení také nad právními předpisy v oblasti extremismu, jejichž základní pojmy „extremistické činy“ a „extremistické organizace“ ponechávají široký prostor pro interpretaci, což by podle Benátské komise Rady Evropy mohlo vést ke svévoli a omezování svobody sdružování, projevu a vyznání; vyzývá ruské orgány, aby se těmito námitkami zabývaly a zákony změnily; |
10. |
připomíná, že bývalý prezident Medvěděv vytvořil pracovní skupinu zabývající se reformou volebního systému, zlepšováním dodržování zásad právního státu a základních práv v Rusku; připomíná, že Evropský parlament ruské orgány naléhavě vyzval k tomu, aby v těchto reformách pokračovaly, a soustavně nabízel podporu EU, mimo jiné prostřednictvím rámce partnerství pro modernizaci; |
11. |
odsuzuje právní předpisy, které kriminalizují veřejné poskytování informace o sexuální orientaci a genderové identitě, které byly nedávno přijaty v různých ruských regionech, a podobné plány na federální úrovni; připomíná ruským orgánům jejich závazky dodržovat svobodu projevu a práva lesbických žen, gayů, bisexuálů a transgenderových osob; |
12. |
žádá vysokou představitelku/místopředsedkyni Komise a Komisi, aby soustavně a důrazně podporovaly aktivisty občanské společnosti a představitele nového sociálního hnutí na místní úrovni; vyzývá EU, aby na ruské orgány neustále vyvíjela tlak, aby dodržovaly normy OBSE v oblasti lidských práv, demokracie, právního státu a nezávislosti justice; |
13. |
zdůrazňuje význam soustavného dialogu o lidských právech s Ruskem v rámci konzultací o lidských právech EU–Rusko jakožto formy upevnění vzájemné součinnosti ve všech oblastech spolupráce a požaduje, aby se zlepšila forma těchto schůzek s cílem zvýšit jejich účinnost, a to se zvláštním zřetelem na společné akce zaměřené proti rasismu a xenofobii, a žádá, aby byla Evropskému parlamentu, Státní dumě a nevládním organizacím na ochranu lidských práv poskytnuta možnost k tomuto procesu účinně přispívat, a očekává, že dialog bude probíhat střídavě v Rusku a v některém z členských států EU; |
14. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, vládám a parlamentům členských států, vládě a parlamentu Ruské federace, Radě Evropy a Organizaci pro bezpečnost a spolupráci v Evropě. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2012)0088.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2012)0054.
(3) Přijaté texty, P7_TA(2011)0575.
(4) Přijaté texty, P7_TA(2011)0335.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/138 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Návrhy na vytvoření Evropské bankovní unie (EBU)
P7_TA(2012)0353
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o zprávě nazvané „Směrem k bankovní unii“ (2012/2729(RSP))
2013/C 353 E/18
Evropský parlament,
— |
s ohledem na zprávu předsedy Evropské rady nazvanou „Směrem ke skutečné hospodářské a měnové unii“, kterou vydal dne 26. června 2012, |
— |
s ohledem na závěry ze zasedání Evropské rady, které se konalo ve dnech 28. a 29. června 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení ze summitu eurozóny ze dne 29. června 2012, |
— |
s ohledem na sdělení Komise ze dne 20. října 2009 nazvané „Rámec EU pro řízení přeshraničních krizí v bankovním sektoru“ (COM(2009)0561), |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 7. července 2010 obsahující doporučení Komisi o řízení přeshraničních krizí v bankovním sektoru (1), |
— |
s ohledem na prohlášení vedoucích představitelů skupiny G20 o řešení přeshraničních problémů a problematiky systémově významných finančních institucích, jež vydali na summitu v Pitsburgu, který se konal ve dnech 24. a 25. září 2009, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 6. července 2011 o finanční, hospodářské a sociální krizi: doporučení k opatřením a vhodným iniciativám (2), |
— |
s ohledem na návrh Komise ze dne 6. června 2012 týkající se směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se stanoví rámec pro ozdravné postupy a řešení problémů úvěrových institucí a investičních podniků a kterou se mění směrnice Rady 77/91/EHS, 82/891/EHS, směrnice 2001/24/ES, 2002/47/ES, 2004/25/ES, 2005/56/ES, 2007/36/ES a 2011/35/EU a nařízení (EU) č. 1093/2010 (COM(2012)0280), |
— |
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí (3), |
— |
s ohledem na doporučení č. 13 ze zprávy, kterou předsedovi Komise Barrosovi dne 25. února 2009 předložila skupina na vysoké úrovni pro finanční dohled vedená Jacquesem de Larosièrem, v níž se uvádí, že „skupina vyzývá k tomu, aby byl v EU zaveden konzistentní a funkční regulační rámec pro řízení krizí“, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 20. října 2010 obsahující doporučení Komisi o zlepšení rámce správy ekonomických záležitostí a stability v Unii, zejména v eurozóně (4), a především pak na jeho doporučení č. 6, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika (5), |
— |
s ohledem na nařízení Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (6), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES (7), |
— |
s ohledem na zprávu svého Hospodářského a měnového výboru, která se týká návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropský orgán pro bankovnictví (A7-0166/2010), |
— |
s ohledem na dopisy týkající se nezávislosti evropských orgánů dohledu, které Komisi a evropským orgánům dohledu zaslal Hospodářský a měnový výbor, |
— |
s ohledem na memorandum o porozumění ze dne 1. června 2008 o spolupráci mezi orgány finančního dohledu, centrálními bankami a ministerstvy financí Evropské unie v oblasti přeshraniční finanční stability (8), |
— |
s ohledem na návrh Komise ze dne 20. července 2011 týkající se nařízení Evropského parlamentu a Rady o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky (COM(2011)0452), |
— |
s ohledem na návrh Komise ze dne 20. července 2011 týkající se směrnice Evropského parlamentu a Rady o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o obezřetnostním dohledu nad úvěrovými institucemi a investičními podniky a o změně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu (COM(2011)0453), |
— |
s ohledem na druhou směrnici Rady 77/91/EHS ze dne 13. prosince 1976 o koordinaci ochranných opatření, která jsou na ochranu zájmů společníků a třetích osob vyžadována v členských státech od společností při zakládání akciových společností a při udržování a změně jejich základního kapitálu, za účelem dosažení rovnocennosti těchto opatření (9), na třetí směrnici Rady 78/855/EHS ze dne 9. října 1978 o fúzích akciových společností (10) a šestou směrnici Rady 82/891/EHS ze dne 17. prosince 1982 o rozdělení akciových společností (11), |
— |
s ohledem na svůj postoj ze dne 16. února 2012, které se týká návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o systémech pojištění vkladů (přepracované znění) (12), |
— |
s ohledem na svůj postoj ze dne 5. července 2011 týkající se návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES o systémech pro odškodnění investorů (13), |
— |
s ohledem na stanovisko svého Hospodářského a měnového výboru pro Rozpočtový výbor ze dne 31. srpna 2011 o postoji Parlamentu k návrhu rozpočtu na rok 2012 pozměněnému Radou – všechny oddíly (2011/2020(BUD)), |
— |
s ohledem na ústní otázku Komisi týkající se návrhu na vytvoření evropské bankovní unie (O-000151/2012 – B7-0360/2012), |
— |
s ohledem na čl. 115 odst. 5 a čl. 110 odst. 2 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že vedoucí představitelé skupiny G20 ve svém prohlášení ze summitu v Pitsburgu, který se konal ve dnech 24.–25. září 2009, vyzvali k tomu, aby bylo do konce roku 2010 dosaženo dohody v souvislosti s otázkou řešení přeshraničních problémů a problematikou systémově významných finančních institucí; |
B. |
vzhledem k tomu, že je nesmírně důležité vynaložit veškeré úsilí k tomu, aby se podařilo stabilizovat evropský finanční trh a prolomit propojení mezi bankami a státy, aby pak bylo možné začít směřovat ke skutečné hospodářské a měnové unii; |
C. |
vzhledem k tomu, že Parlament nalezl řešení problematiky řízení přeshraničních krizí již v červenci 2010 prostřednictvím svého usnesení o řízení přeshraničních krizí v bankovním sektoru a své zprávy o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje Evropský orgán pro bankovnictví, a že toto řešení spočívá konkrétně v jednotném mechanismu dohledu, reformě mechanismu systému pojištění vkladů a vytvoření evropského fondu stability; |
D. |
vzhledem k tomu, že ESM by mohl mít v návaznosti na řádné rozhodnutí možnost rekapitalizovat banky v eurozóně přímo, |
E. |
vzhledem k tomu, že Evropská rada spolu s Radou konečně dospěly v otázce potřeby integrovanějšího systému dohledu ke stejným závěrům jako Evropský parlament, a vyzývají k vytvoření bankovní unie, a to zavedením jednotného mechanismu dohledu ve spolupráci se systémem pojištění vkladů a systémem pro řešení problémů; |
F. |
vzhledem k tomu, že plné zapojení Parlamentu je pro demokratickou legitimitu tohoto postupu vedoucího k vytvoření bankovní unie zásadní, jak je jasně uvedeno ve čtvrtém „stavebním kameni“ určeném ve výše uvedené zprávě Hermana Van Rompuye, jímž je konkrétně posílení demokratické legitimity a odpovědnosti; |
G. |
vzhledem k tomu, že Parlament se na vytvoření Evropského systému finančního dohledu (ESFS) i na vytvoření Evropského orgánu pro bankovnictví plně podílel prostřednictvím postupu spolurozhodování; |
H. |
vzhledem k tomu, že Evropská rada jednala zcela v rozporu s těmito zásadami i v rozporu s právem Komise na iniciativu, když ji požádala, aby předložila návrh na jednotný mechanismus dohledu, který by vycházel z čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie jakožto jeho jediného právního základu, čímž by Evropský parlament připravila o jeho legislativní pravomoc v záležitostech týkajících se jednotného trhu, o nichž se jinak jedná postupem spolurozhodování; |
I. |
vzhledem k tomu, že, pokud by do tohoto postupu byly zapojeny jenom členské státy, aniž by se tento postup ani zdaleka neurychlil a ani se nezvýšila jeho účinnost, vyslalo by to veřejnosti negativní signál v době, kdy je obecně známo, že je nezbytné uplatňovat větší transparentnost a demokratickou podporu; |
1. |
připomíná, že v době krize musí vždy převládat metoda Společenství, neboť jde o jediný způsob, jak zajistit, aby Unie vzešla z této krize silnější; |
2. |
naléhavě žádá vedoucí politické představitele, aby ve všech záležitostech Evropské unie podporovali demokratickou legitimitu; |
3. |
zdůrazňuje, že v souvislosti s navrhovanou bankovní unií a jednotným mechanismem dohledu je nezbytné posílit demokratickou legitimitu, a to tak, že Parlament bude plně zapojen do tvorby právních předpisů; |
4. |
zdůrazňuje, že je nezbytné náležitě zvážit případný vzájemný efekt přelévání bankovní unie v eurozóně na členské státy, které nejsou členy eurozóny; |
5. |
zdůrazňuje, že návrhy na bankovní unii zváží jako celek v případě, že pozměňují právní předpisy, jež byly přijaty postupem spolurozhodování; |
6. |
zdůrazňuje, že jakákoli změna dohledu, včetně jeho přesouvání na jiné instituce, musí být doprovázena odpovídajícím zvýšením transparentnosti a odpovědnosti těchto institucí vůči Parlamentu, který musí mít plné právo na dotazování a plnou pravomoc ve věcech týkajících se postupu jmenování a rozpočtového procesu; |
7. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Komisi, Radě, Evropské radě, a parlamentům a vládám členských států. |
(1) Úř. věst. C 351, 2.12.2011, s. 61.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2011)0331
(3) Úř. věst. L 125, 5.5.2001, s. 15.
(4) Úř. věst. C 70 E, 8.3.2012, s. 41.
(5) Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1.
(6) Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 162.
(7) Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12.
(8) ECFIN/CEFCPE(2008)REP/53106 REV REV.
(9) Úř. věst. L 26, 31.1.1977, s. 1.
(10) Úř. věst. L 295, 20.10.1978, s. 36.
(11) Úř. věst. L 378, 31.12.1982, s. 47.
(12) Přijaté texty, P7_TA(2012)0049.
(13) Přijaté texty, P7_TA(2011)0313.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/141 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Jižní Afrika: masakr stávkujících horníků
P7_TA(2012)0354
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o Jihoafrické republice: hromadné zabíjení stávkujících horníků (2012/2783(RSP))
2013/C 353 E/19
Evropský parlament,
— |
s ohledem na společný akční plán strategického partnerství mezi Jihoafrickou republikou a EU, což je jediné partnerství tohoto druhu, které bylo dosud uzavřeno mezi EU a africkým státem, |
— |
s ohledem na dohodu o partnerství mezi AKT a ES (tzv. „dohodu z Cotonou“), |
— |
s ohledem na deklaraci Mezinárodní organizace práce (MOP) o základních zásadách a právech při práci a na následná opatření, |
— |
s ohledem na celosvětovou úmluvu OSN (tzv. Global Compact) a na pokyny OECD pro nadnárodní společnosti, |
— |
s ohledem na rámec pro udržitelný rozvoj Mezinárodní rady pro těžební průmysl a metalurgii; |
— |
s ohledem na dohodu o obchodu, rozvoji a spolupráci uzavřenou mezi Evropskou unií a Jihoafrickou republikou v roce 1999, která byla roku 2009 doplněna a ustanovení týkající se politické a hospodářské spolupráce, |
— |
s ohledem na tiskové prohlášení prezidenta Jacoba Zumy ze dne 17. srpna 2012, |
— |
s ohledem na vyjádření vysoké představitelky Catherine Ashtonové ze dne 23. a 24. srpna 2012, které učinila po 11. politickém dialogu na ministerské úrovni mezi Jihoafrickou republikou a EU vedeném s ministryní zahraničních věcí Nkoana-Mashabaneovou, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 30. května 2012 o sociálních a environmentálních důsledcích těžební činnosti v zemích AKT, |
— |
s ohledem na čl. 122 odst. 5 a čl. 110 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že dne 16. srpna 2012 bylo při střetech mezi policií a stávkujícími horníky v platinovém dole Marikana Lonmin v Severozápadní provincii Jihoafrické republiky 34 lidí zastřeleno a nejméně 78 zraněno; vzhledem k tomu, že těmto střetům předcházela několikadenní násilná stávka, při níž bylo zabito 10 osob, včetně dvou členů bezpečností stráže a dvou policistů; |
B. |
vzhledem k tomu, že při této stávce bylo zajato 270 horníků, kteří byli na základě tzv. „Common Purpose Law“ (zákona ke „všeobecným účelům“) pocházejícího ještě z doby apartheidu obviněni ze smrti svých společníků; |
C. |
vzhledem k tomu, že po bouřlivých protestech veřejnosti prokurátoři stáhli obvinění z vraždy vznesená proti pracovníkům dolu, kteří byli zatčeni dne 16. srpna 2012, zatímco případ obvinění z veřejného násilí byl odložen do doby, než bude ukončeno vyšetřování; |
D. |
vzhledem k tomu, že tato střelba je nejkrvavějším incidentem mezi policií a protestujícími od konce apartheidu v roce 1994; |
E. |
vzhledem k tomu, že tento incident je nutné posuzovat z širšího pohledu rozsáhlé sociálně-ekonomické nerovnováhy, které tato země čelí; vzhledem k tomu, že od pádu režimu apartheidu se Jihoafrické republice podařilo vybudovat demokratický stát, stále však musí řešit zásadní hospodářské a sociální problémy a přetrvávající značnou nerovnováhu a vysokou míru chudoby a nezaměstnanosti; |
F. |
vzhledem k tomu, že po těchto krvavých událostech prezident Zuma veřejně odsoudil tento neblahý stav věcí; |
G. |
vzhledem k tomu, že prezident Zuma vytvořil Komisi pro trestněprávní vyšetřování, která má vyšetřit případy zabíjení, přičemž tyto případy již začal vyšetřovat nezávislý odbor policejního vyšetřování Jihoafrické republiky; vzhledem k tomu, že byl ustaven mezirezortní výbor odpovědný za nalezení trvalého řešení problémů, které vedly k tomuto zabíjení; |
H. |
vzhledem k tomu, že neprovedení reformy mechanizmů řešení pracovněprávních sporů vede v Jihoafrické republice k významným ekonomickým nákladům a odrazuje zahraniční investory; |
I. |
vzhledem k tomu, že stávkující horníci byli s majitelem dolu, společností Lonmin kótovanou na londýnské burze, která je třetí největší společností na těžbu platiny, ve sporu ohledně platů; |
J. |
vzhledem k tomu, že ke sporu, zejména k napětí mezi Celostátním odborovým svazem horníků (NUM) a Sdružením odborového svazu horníků a pracovníků ve stavebnictví (AMCU), přispěla silná politická rivalita a soupeření mezi odborovými svazy; |
K. |
vzhledem k tomu, že existuje svědectví o tom, že odvolaný předseda Mládežnické ligy Afrického národního kongresu (ANCYL) podporuje stávkující horníky a sdružení AMCU; |
L. |
vzhledem k tomu, že nerostné suroviny a produkty těžby se z Jihoafrické republiky vyvážejí, a to i do zemí Evropské unie; vzhledem k tomu, že těžařství je postiženo snížením poptávky a zvýšením provozních nákladů; |
M. |
vzhledem k tomu, že někteří pracovníci platinového dolu Marikana Lonmin stále stávkují za lepší platy; |
N. |
vzhledem k tomu, že pochod více než 3 000 stávkujících procházejících dne 5. září 2012 ulicemi nedaleko dolu Marikana, což byl největší pokojný protest od střelby dne 16. srpna 2012, doprovázela silná policejní přítomnost; |
O. |
vzhledem k tomu, že se akce rozšířila na další doly, přičemž při konfrontaci v dole Gold One Modder East dne 5. září 2012, kde bezpečnostní služba na stávkující horníky vypálila gumové projektily, byly zraněny čtyři osoby; |
1. |
jednoznačně odsuzuje brutální zabíjení stávkujících dělníků dne 16. srpna 2012 i předchozí násilí, které si vyžádalo životy 10 osob, včetně dvou členů bezpečnostní stráže a dvou policistů; |
2. |
vyjadřuje upřímnou soustrast rodinám všech osob, které přišly o život od začátku krize v dole Marikana; |
3. |
vítá rozhodnutí prezidenta Zumy vytvořit Komisi pro trestněprávní vyšetřování a iniciativu nezávislého odboru policejního vyšetřování zahájit vyšetřování uvedených případů zabíjení; |
4. |
vyzývá Komisi pro trestněprávní vyšetřování, aby prosazovala transparentnost, konala zcela nezávisle a nestranně a zajistila, aby její vyšetřování bylo doplňkem šetření nezávislého odboru policejního vyšetřování; |
5. |
naléhavě vyzývá všechny příslušné strany, aby spolupracovaly s vyšetřovací komisí, aby bylo možné zjistit, co se v dole Marikana skutečně stalo; |
6. |
vyzývá vyšetřovací komisi, aby zjistila hlavní příčinu použití nepřiměřené policejní síly, a vyjadřuje své hluboké znepokojení týkající se použití tzv. „Common Purpose Law“ z doby apartheidu ze strany státních orgánů; |
7. |
je znepokojen tím, že zavedení sociální partneři v Jihoafrické republice ztrácejí v důsledku přetrvávajících známek korupce na všech úrovních legitimitu mezi občany; |
8. |
vyzývá státní orgány Jihoafrické republiky a společnost Lonmin, aby zajistily, aby měly oběti a jejich rodiny přistup ke spravedlnosti a aby se jim dostalo kompenzace a příslušné péče; |
9. |
vyzývá k tomu, aby se se všemi zatčenými zacházelo spravedlivě v souladu s postupy soudního řízení, včetně nestranného a transparentního policejního vyšetřování; |
10. |
lituje, že společnost Lonmin neřešila pracovněprávní spor tak citlivě, jak si situace zasluhovala, a že se zřekla veškeré zodpovědnosti, vítá však její prohlášení, že nepropustí stávkující, pokud by se nevrátili do práce, které učinila navzdory svému předchozímu požadavku; |
11. |
je hluboce znepokojen hrozbou násilí ze strany stávkujících horníků, zejména pokud jde o údajné zastrašování horníků, kterým bylo vyhrožováno smrtí, pokud by pokračovali v práci; vyzývá všechny zúčastněné strany, aby zajistily, že protesty budou i nadále probíhat pokojně; |
12. |
je znepokojen tím, že konfrontace v dole Gold One Modder East je známkou toho, že by se nespokojenost pracovníků mohla rozšířit do oblasti těžby zlata, což by mohlo vést k rozšíření násilností; |
13. |
připomíná všem stranám jejich povinnost dodržovat mezinárodní právo, včetně zásad a priorit MOP, a ústavu Jihoafrické republiky, která zaručuje právo sdružování, shromažďování a svobodu projevu; |
14. |
vyzývá jihoafrické orgány, odborové svazy a společnost Lonmin, aby se vynasnažily dosáhnout rychlého, komplexního a spravedlivého řešení konfliktu a sporů týkajících se mezd s cílem zajistit v této oblasti mír a stabilitu; |
15. |
vyzývá k urychlenému řešení přetrvávajících sporů a konfliktů mezi odborovým svazem NUM a sdružením AMCU; |
16. |
trvá na tom, že je nutné vyřešit problém přiměřených mezd pracovníků v jihoafrických dolech a problém nerovnosti mzdových tarifů; |
17. |
je si vědom toho, že jihoafrická vláda přijala řadu opatření ke zlepšení pracovních podmínek v těžebním průmyslu, a naléhavě vyzývá státní orgány JAR k tomu, aby ve svém úsilí pokračovaly; |
18. |
vyzývá vládu Jihoafrické republiky, aby řešila otázku potřeby rozvoje dovedností v rámci jihoafrického policejního sboru, zejména při omezování šíření násilných demonstrací a při používání ostrého střeliva; vyzývá k zintenzivnění spolupráce v oblasti policejního výcviku mezi EU a Jihoafrickou republikou; |
19. |
vyzývá Komisi, aby vytvořila kontrolní mechanizmy zaměřené na prevenci dovozu produktů vytěžených bez sociálních, pracovních, bezpečnostních a ekologických záruk do EU; vybízí Komisi, aby pro produkty vytěžené v souladu s minimálními sociálními, pracovními, bezpečnostními a ekologickými normami vytvořila značku kvality; |
20. |
naléhavě požaduje, aby vláda Jihoafrické republiky vyřešila základní příčiny násilí, k němuž došlo, včetně znepokojivých rozdílů mezi bohatými a chudými, zvyšování nezaměstnanosti mládeže a pracovních a životních podmínek dělníků, a ukončila tím extrémní hospodářskou nerovnováhu; |
21. |
je připraven i nadále podporovat Jihoafrickou republiku a zdůrazňuje, že je nutné vytvořit trvalé a lépe zaměřené partnerství, které by této zemi pomohlo řešit její sociálně-ekonomické problémy; |
22. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení Radě, Komisi, místopředsedkyni Komise / vysoké představitelce Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku, parlamentu a vládě Jihoafrické republiky, spolupředsedům Smíšeného parlamentního shromáždění AKT-EU, Panafrickému parlamentu a Africké unii. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/145 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Perzekuce muslimů etnické skupiny Rohingya v Barmě
P7_TA(2012)0355
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o perzekuci muslimů etnické skupiny Rohingya v Barmě (2012/2784(RSP))
2013/C 353 E/20
Evropský parlament,
— |
s ohledem na svá předchozí usnesení o Barmě/Myanmaru, zejména na usnesení ze dne 20. dubna 2012 (1), |
— |
s ohledem na zprávu o pokroku zvláštního zpravodaje OSN o situaci v oblasti lidských práv v Barmě/ Myanmaru ze dne 7. března 2012, |
— |
s ohledem na závěry ze zasedání Rady o Barmě/Myanmaru ze dne 23. dubna 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení mluvčího vysoké představitelky Catherine Ashtonové ze dne 13. června 2012 o krizi v severním státu Rakhine v Barmě/Myanmaru, |
— |
s ohledem na výměnu názorů o otázce rohingyjské menšiny v podvýboru Evropského parlamentu pro lidská práva, která se konala dne 11. července 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení komisařky EU Georgievové o humanitárním přístupu k rohingyjské menšině a dalším dotčeným komunitám ze dne 9. srpna 2012, |
— |
s ohledem na prohlášení ministrů zahraničních věcí sdružením států jihovýchodní Asie (ASEAN) o nedávném vývoji v barmském státě Rakhine ze dne 17. srpna 2012, |
— |
s ohledem na úmluvu OSN o právním postavení uprchlíků z roku 1951a na protokol k této úmluvě z roku 1967, |
— |
s ohledem na články 18 až 21 Všeobecné deklarace lidských práv z roku 1948, |
— |
s ohledem na článek 25 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech z roku 1966, |
— |
s ohledem na rozhodnutí, že v Barmě/Myanmaru se budou konat Hry jihovýchodní Asie v roce 2013 a že Barma převezme předsednictví sdružení ASEAN v roce 2014, |
— |
s ohledem na čl. 122 odst. 5 a čl. 110 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že od té doby, co se nová vláda prezidenta Theina Seina ujala úřadu v březnu 2011, přijala mnoho kroků k rozšíření občanských svobod v zemi, byla propuštěna většina politických vězňů a mnoho z nich bylo při doplňovacích volbách zvoleno do parlamentu, začala platit předběžná příměří s nejvíce ozbrojenými etnickými skupina, mnoho politických disidentů se vrátilo z exilu s vidinou usmíření; |
B. |
vzhledem k tomu, že se však zvyšuje diskriminace rohingyjské menšiny; |
C. |
vzhledem k tomu, že únos a vražda ženy buddhistického vyznání, ke které došlo dne 28. května 2012, vyvolala řadu smrtelných střetů mezi buddhistickou většinou Rakhinů a muslimskou menšinou Rohingyjů ve státě Rakhine; |
D. |
vzhledem k tomu, že rasové a náboženské nepokoje mezi oběma komunitami, do nichž se neúměrnou silou zapojily rakhinské gangy a bezpečnostní síly, které pronásledovaly Rohingyje, se v následujících dnech rozrostly a že jejich výsledkem byly desítky zabitých lidí, stovky zničených domů a přes 70 000 vnitřně vysídlených osob; že dne 10. června 2012 byl v šesti městech ve státě Rakhine vyhlášen nouzový stav |
E. |
vzhledem k tomu, že prezident Thein Sein původně vyjádřil názor, že jediným řešením pro rohingyjsou menšinu je buď poslat její příslušníky do uprchlických táborů pod správou úřadu vysokého komisaře OSN pro uprchlíky nebo je přesídlit do jiných zemí; |
F. |
vzhledem k tomu, že Rohingyjové, z nichž většina je ve státě Rakhine usazena již stovky let, nebyli uznáni za jednu ze 135 barmských národnostních skupin, a nebyla jim tudíž přiznána občanská práva podle zákonu o občanství z roku 1982, že je většina Barmánců považuje za nelegální přistěhovalce z Bangladéše a že jsou vystavování systematické a kruté diskriminaci a omezováním – omezení se týkají svobody pohybu, sňatků, vzdělávání, zdravotní péče a zaměstnanosti, ze strany orgánů dochází k zabavování půdy, nucené práci, svévolnému zatýkání a pronásledování; |
G. |
vzhledem k tomu, že v průběhu let odešel přibližně milion Rohingyjů z důvodu přetrvávající perzekuce do sousedních zemí; že jen do Bangladéše odešlo 300 000 Rohingyjů, přičemž dlouhodobá situace Rohingyjů v této zemi zůstává nevyřešena a že bangladéšské orgány nedávno nařídily mezinárodním humanitárním nevládním organizacím poskytujícím základní zdravotní a potravinovou péči neregistrovaným uprchlíkům a místnímu obyvatelstvu ve městě Cox’s Bazar, aby svou činnost přerušily, a údajně nyní vrací rohingyjské žadatele o azyl zpátky |
H. |
vzhledem k tomu, že útvar Komise pro humanitární pomoc a civilní obranu (ECHO) poskytl na podporu rohingyjských uprchlíků a místního obyvatelstva v Barmě v roce 2012 10 milionů EUR; |
I. |
vzhledem k tomu, že dne 17. srpna 2012 barmská vláda jmenovala nezávislou vyšetřovací komisi slouženou s 27 zástupců občanské společnosti a politických a náboženských organizací s cílem zjistit příčiny výbuchu sektářského násilí a předložit návrhy; |
1. |
je znepokojen pokračujícím etnickým násilím v západní Barmě, které vedlo k četným úmrtím, zraněním, ke zničení majetku a k přemístění místního obyvatelstva, a skutečností, že tyto rasové a náboženské střety mohou ohrozit přechod k demokracii v Barmě/Myanmaru; |
2. |
vyzývá všechny strany ke zdrženlivosti a naléhá na barmské orgány, aby upustily od svévolného zatýkání Rohingyjců, aby poskytly informace o stovkách zadržovaných osob pohřešovaných od června, kdy byly zahájeny bezpečnostní operace ve státě Rakhine, a aby okamžitě propustily svévolně zatčené osoby; |
3. |
naléhavě vyzývá vládu Barmy/Myanmaru, aby umožnila agenturám OSN, humanitárním nevládním organizacím, novinářům a diplomatům neomezený přístup do všech oblastí státu Rakhine, zaručila všem postiženým obyvatelům neomezený přístup k humanitární pomoci a zajistila, aby přemístění Rohingyjové měli svobodu pohybu a mohli se vrátit do svých domovů, jakmile to pro ně bude bezpečné; |
4. |
vítá vytvoření nezávislé vyšetřovací komise, lituje však, že v ní nejsou zastoupeni Rohingyjové; |
5. |
vyzývá vládu Barmy/Myanmaru, aby předvedla před soud ty, kteří se účastnili násilných střetů a dalších podobných činů ve státě Rakhine, a aby kontrolovala extrémistické skupiny, které podněcují rasovou a náboženskou nenávist, vyhrožují humanitárním a mezinárodním agenturám a obhajují vyhánění nebo trvalou segregaci těchto dvou komunit; |
6. |
vyzývá ESVČ, aby všemi dostupnými prostředky podporovala barmskou vládu v jejím úsilí, pokud jde o stabilizaci situace, provádění programů na podporu smíření, vytvoření obecnějšího plánu pro společenský a hospodářský rozvoj státu Rakhine a směřování země k demokracii; |
7. |
vyjadřuje uznání těm barmským občanům, kteří vyjádřili podporu muslimské menšině a pluralitní společnosti, a vyzývá politické síly, aby v tomto ohledu zaujaly jasný postoj; domnívá se, že inkluzivní dialog mezi místními komunitami by mohl významným způsobem napomoci při zmírňování četných etnických problémů v Barmě/Myanmaru; |
8. |
trvá na tom, že rohyngijská menšina nemůže zůstat stranou nově se vytvářejícího prostoru pro multikulturální Barmu/Myanmar, a vyzývá vládu, aby změnila zákon o občanství z roku 1982 a uvedla jej do souladu s mezinárodními normami v oblasti lidských práv a svými povinnosti podle článku 7 úmluvy OSN o právech dítěte s cílem zaručit občanská práva rohingyjské menšině a dalším menšinám bez státní příslušnosti a zajistit rovné zacházení se všemi občany Barmy a ukončit tak diskriminační postupy; |
9. |
je znepokojen zatčením 14 mezinárodních humanitárních pracovníků během nepokojů a vyzývá k okamžitému propuštění pěti z nich, kteří jsou stále ve vězení; |
10. |
naléhá na barmskou vládu, aby umožnila zvláštnímu zpravodaji OSN pro lidská práva, aby v zemi vedl nezávislé šetření ohledně skutků spáchaných ve státě Rakhine; vyzývá Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva, aby v Barmě/Myanmaru zřídil úřadovnu, která by měla plný mandát zajišťovat ochranu, podporu a technickou pomoc, a další úřadovny v jednotlivých státech země, včetně státu Rakhine; |
11. |
vyzývá barmskou vládu, aby pokračovala v provádění demokratických reforem, zavedla právní stát a zajistila dodržování lidských práv a základních svobod, zejména svobody projevu a shromažďování (včetně internetu); |
12. |
naléhá ha všechny země v této oblasti, aby pomohly uprchlíkům z Barmy/Myanmaru a podpořily barmskou vládu při hledání vyvážených řešení základních příčin; |
13. |
naléhá zejména na Bangladéš, aby nadále přijímala stávající dárcovskou podporu a jakákoli další podpůrná opatření a aby organizacím humanitární pomoci umožnila nadále v zemi pracovat, zejména s ohledem na události ve státě Rakhine a na související příliv dalších uprchlíků, kterým zcela chybí základní péče; |
14. |
pověřuje svého předsedu, aby toto usnesení předal vládám a parlamentům Barmy/Myanmaru a Bangladéše, vysoké představitelce EU, Komisi, vládám a parlamentům členských států, generálnímu tajemníkovi sdružení ASEAN, mezivládnímu výboru sdružení ASEAN pro lidská práva, zvláštnímu zástupce OSN pro lidská práva v Barmě/Myanmaru, vysokému komisaři OSN pro uprchlíky a Radě OSN pro lidská práva. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2012)0142.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/148 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Ázerbájdžán: případ Ramila Safarova
P7_TA(2012)0356
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o Ázerbájdžánu: případ Ramila Safarova (2012/2785(RSP))
2013/C 353 E/21
Evropský parlament,
— |
s ohledem na svá předcházející usnesení o situaci Ázerbájdžánu, zejména na usnesení týkající se lidských práv, |
— |
s ohledem na ustálenou praxi mezinárodního práva ve věci předávání osob, konkrétně na Evropskou úmluvu o předávání odsouzených osob, v jejímž rámci bylo dohodnuto, že bude rozvíjena spolupráce s cílem napomoci spravedlnosti a sociální rehabilitaci odsouzených osob tím, že tyto osoby budou moci vykonávat trest ve své vlastní společnosti, |
— |
s ohledem na prohlášení svého předsedy Martina Schulze ze dne 5. září 2012 o omilostnění Ramila Safarova v Ázerbájdžánu, |
— |
s ohledem na společné prohlášení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku Catherine Ashtonové a komisaře Štefana Füleho ze dne 3. září 2012 o propuštění Ramila Safarova, |
— |
s ohledem na prohlášení generálního tajemníka Rady Evropy Thorbjørna Jaglanda ze dne 4. září 2012, |
— |
s ohledem na oficiální dopis zástupce ministra spravedlnosti Ázerbájdžánské republiky Vilajata Zachirova maďarskému ministerstvu pro veřejnou správu a spravedlnost ze dne 15. srpna 2012, |
— |
s ohledem na své usnesení ze dne 18. dubna 2012 o jednáních o dohodě o přidružení mezi EU a Ázerbájdžánem (1); |
— |
s ohledem na prohlášení maďarského premiéra Viktora Orbána ze dne 3. září 2012, v němž ujistil, že Maďarsko jednalo v souladu se svými mezinárodními závazky, |
— |
s ohledem na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi EU a Ázerbájdžánem, která vstoupila v platnost v roce 1999, a na probíhající jednání mezi těmito dvěma stranami o nové dohodě o přidružení, která by měla nahradit předchozí dohodu, |
— |
s ohledem na čl. 122 odst. 5 a čl. 110 odst. 4 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že Ramil Safarov vykonával od roku 2004 v Maďarsku trest odnětí svobody poté, co v průběhu kurzu pořádaného v Budapešti pod záštitou programu NATO Partnerství pro mír brutálně zavraždil arménského kolegu; vzhledem k tomu, že Safarov se ke svému činu přiznal, aniž by vyjádřil jakoukoli lítost, a odůvodnil svůj čin tím, že zavražděný byl Armén; |
B. |
vzhledem k tomu, že dne 31. srpna 2012 byl Ramil Safarov, poručík ázerbájdžánské armády odsouzený v Maďarsku za vraždu k doživotnímu trestu odnětí svobody, předán Ázerbájdžánu na základě dlouho projednávané žádosti ázerbájdžánských orgánů; |
C. |
vzhledem k tomu, že bezprostředně po převozu do Ázerbájdžánu udělil ázerbájdžánský prezident Ilcham Alijev Ramilu Safarovovi milost v souladu s Ústavou Ázerbájdžánské republiky a článkem 12 Úmluvy o předávání odsouzených osob; |
D. |
vzhledem k tomu, že podle článku 9 Úmluvy o předávání odsouzených osob, jejímiž smluvními stranami je Maďarsko i Ázerbájdžán, může být osoba odsouzená na území jednoho státu předána na území druhého státu za účelem výkonu uloženého trestu, pokud jsou splněny podmínky stanovené úmluvou; |
E. |
vzhledem k tomu, že zástupce ministra spravedlnosti Ázerbájdžánské republiky Vilajat Zahirov zaslal dne 15. srpna 2012 maďarskému ministerstvu pro veřejnou správu a spravedlnost oficiální dopis, v němž oznámil, že rozhodnutí soudů cizích států o předávání odsouzených osob za účelem výkonu zbývající části trestu odnětí svobody v Ázerbájdžánské republice jsou prováděna v souladu s čl. 9 odst. 1 písm. a) úmluvy, aniž by bylo změněno rozhodnutí soudu; vzhledem k tomu, že pan Zahirov dále své maďarské protějšky ujistil, že podle trestního zákona Ázerbájdžánské republiky může soud změnit doživotní trest odnětí svobody pouze na časově ohraničený trest a že odsouzený může být podmínečně propuštěn nejdříve po uplynutí 25 let trestu; vzhledem k tomu, že ázerbájdžánské orgány poté popřely, že by maďarským orgánům poskytly jakékoli diplomatické záruky; |
F. |
vzhledem k tomu, že poručíku Safarovovi se dostalo v Ázerbájdžánu velkolepého uvítání a že již několik hodin po návratu mu byla udělena prezidentská milost, byl propuštěn a ve veřejné ceremonii povýšen na majora; |
G. |
vzhledem k tomu, že rozhodnutí o propuštění Ramila Safarova vyvolalo četné mezinárodní reakce odmítající a odsuzující tento krok; |
H. |
vzhledem k tomu, že dne 31. srpna 2012 arménský prezident Serž Sargsjan oznámil, že Arménie přerušila své diplomatické styky s Maďarskem; |
I. |
vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán se aktivně účastní evropské politiky sousedství a východního partnerství, je zakládajícím členem shromáždění Euronest a zavázal se dodržovat demokracii, lidská práva a zásady právního státu, které jsou klíčovými hodnotami těchto iniciativ, |
J. |
vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán se stal nestálým členem Rady bezpečnosti OSN na období 2012–2013 a že se zavázal se ctít hodnoty vyjádřené v Chartě lidských práv OSN a Všeobecné deklaraci lidských práv; |
K. |
vzhledem k tomu, že Ázerbájdžán je členem Rady Evropy a smluvní stranou Evropské úmluvy o lidských právech (ECHR) a řady dalších mezinárodních smluv v oblasti lidských práv včetně Mezinárodní úmluvy o občanských a politických právech; |
1. |
zdůrazňuje význam právního státu a dodržování přijatých závazků; |
2. |
vyjadřuje politování nad rozhodnutím ázerbájdžánského prezidenta udělit milost Ramilu Safarovovi, kterého soud v jednom z členským států Evropské unie odsoudil za vraždu; považuje toto rozhodnutí za symbolický krok, který by mohl přispět k další eskalaci napětí mezi dvěma zeměmi a který prohlubuje pocit bezpráví a zvětšuje propast mezi těmito zeměmi, a je dále znepokojen tím, že tento krok narušuje celý proces usmíření ve společnostech zasažených konfliktem a mohl by ohrozit možnosti budoucího rozvoje mírových mezilidských kontaktů v regionu; |
3. |
domnívá se, že ačkoli je prezidentská milost udělená R. Safarovovi v souladu s literou Evropské úmluvy o předávání odsouzených osob, je v rozporu s duchem této mezinárodní smlouvy, která byla uzavřena s cílem umožnit předávání osob odsouzených na území jednoho státu do státu jiného, kde vykonají zbytek svého trestu; |
4. |
považuje prezidentskou milost udělenou Safarovovi za porušení diplomatických záruk, které Ázerbájdžán poskytl maďarským orgánům ve své žádosti o předání v souladu s Evropskou úmluvou o předávání odsouzených osob; |
5. |
vyjadřuje politování nad tím, že Ramilu Safarovovi se dostalo v Ázerbájdžánu uvítání jako hrdinovi, byl hned po příjezdu povýšen na majora a byl mu zpětně vyplacen plat za 8 let; má obavy z toho, že by se mohl stát příkladem pro budoucí generace, a vyjadřuje znepokojení nad podporou a uznáním, jichž se mu dostává od ázerbájdžánského státu; |
6. |
zastává názor, že legitimní pocit frustrace, který v Ázerbájdžánu a v Arménii panuje v souvislosti s nedostatečným pokrokem v mírovém procesu v oblasti Náhorního Karabachu, nemůže ospravedlnit akty pomsty ani zbytečné provokace, které jen zvyšují napětí v již tak napjaté a křehké situaci; |
7. |
vyjadřuje svou podporu současným snahám ESVČ, zvláštního zástupce EU pro jižní Kavkaz a členských států o zmírnění napětí a o to, aby v mírovém procesu v regionu došlo k pokroku; |
8. |
podporuje předsednictví Minské skupiny OBSE v jeho snahách o dosažení výrazného pokroku v mírovém procesu v oblasti Náhorního Karabachu s cílem nalézt celkové a trvalé řešení v souladu s mezinárodním právem; |
9. |
trvá na tom, že EU by měla hrát výraznější úlohu v řešení konfliktu na Náhorním Karabachu, a to tím, že bude podporovat zaváděním opatření na budování důvěry, které budou usilovat o sblížení Arménů a Ázerbájdžánců a budou šířit myšlenky míru, usmíření a důvěry na všech stranách; |
10. |
připomíná svůj postoj, že dohoda o přidružení mezi EU a Ázerbájdžánem, která je v současné době předmětem vyjednávání, by měla obsahovat ustanovení o ochraně a podpoře lidských práv a právního státu a kritéria pro hodnocení jejich dodržování; |
11. |
odsuzuje veškeré formy terorismu a používání teroristických hrozeb; |
12. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení ESVČ, Evropské radě, Evropské komisi, vládám a parlamentům Ázerbájdžánské republiky a Arménské republiky, Radě Evropy, OBSE a zpravodajovi OSN pro lidská práva a boj proti terorismu. |
(1) Přijaté texty, P7_TA(2012)0127.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/151 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Boj s roztroušenou sklerózou v Evropě
P7_TA(2012)0357
Prohlášení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o boji s roztroušenou sklerózou v Evropě
2013/C 353 E/22
Evropský parlament,
— |
s ohledem na článek 123 jednacího řádu, |
A. |
vzhledem k tomu, že přibližně 600 000 Evropanů je postiženo roztroušenou sklerózou (MS), která představuje nejčastější neurodegenerativní poruchu a hlavní příčinu netraumatického postižení mladých jedinců; |
B. |
vzhledem k tomu, že u většiny pacientů postižených roztroušenou sklerózou je diagnóza zjištěna v produktivním období jejich života a téměř polovina pacientů přestává pracovat během tří let po zjištění diagnózy; |
C. |
vzhledem k tomu, že v Evropě panují obrovské rozdíly v přístupu k léčení a kvalitě péče a tyto rozdíly se v posledních měsících prohloubily; |
1. |
vyzývá Komisi a Radu, aby:
|
2. |
vyzývá členské státy, aby:
|
3. |
pověřuje svého předsedu, aby toto prohlášení spolu se jmény jeho signatářů (1) předal Radě, Komisi a parlamentům členských států. |
(1) Seznam signatářů je zveřejněn v příloze 1 k zápisu ze zasedání ze dne 13. září 2012 (P7_PV(2012)09-13(ANN1)).
II Sdělení
SDĚLENÍ ORGÁNŮ, INSTITUCÍ A JINÝCH SUBJEKTŮ EVROPSKÉ UNIE
Evropský parlament
Úterý, 11. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/152 |
Úterý, 11. září 2012
Žádost, aby byl Jarosław Leszek Wałęsa zbaven poslanecké imunity
P7_TA(2012)0307
Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o žádosti, aby byl Jarosław Leszek Wałęsa zbaven imunity (2012/2112(IMM))
2013/C 353 E/23
Evropský parlament,
— |
s ohledem na žádost, aby byl Jarosław Leszek Wałęsa zbaven imunity, kterou dne 20. dubna 2012 zaslal polský státní zástupce v souvislosti se soudním řízením týkajícím se údajného trestného činu a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 23. května 2012, |
— |
s ohledem na to, že Jarosław Leszek Wałęsa dostal příležitost se vyjádřit v souladu s čl. 7 odst. 3 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 Aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, |
— |
s ohledem na rozsudky Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010 a 6. září 2011 (1), |
— |
s ohledem na článek 105 Ústavy Polské republiky a čl. 7b odst. 1 a článek 7c ve spojení s článkem 10b polského zákona ze dne 9. května 1996 o výkonu mandátu poslance nebo senátora, |
— |
s ohledem na čl. 6 odst. 2 a článek 7 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A7-0230/2012), |
A. |
vzhledem k tomu že polský státní zástupce požádal, aby byl poslanec Evropského parlamentu Jarosław Leszek Wałęsa zbaven poslanecké imunity v souvislosti se soudním řízením týkajícím se údajného trestného činu; |
B. |
vzhledem k tomu, že se žádost polského státního zástupce vztahuje k soudnímu řízení, které se týká údajného trestného činu podle zákona ze dne 20. května 1971 polského trestního zákoníku a zákona o silničním provozu ze dne 20. června 1997 v souvislosti s dopravní nehodou, ke které došlo 2. září 2011 v Polsku, jejímž byl Jarosław Leszek Wałęsa účastníkem a při níž byl vážně zraněn; |
C. |
vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie požívají poslanci na území vlastního státu imunit přiznávaných členům parlamentu tohoto státu; |
D. |
vzhledem k tomu, že se Jarosław Leszek Wałęsa odmítl vyjádřit před Výborem pro právní záležitosti, ale dal najevo, že dává přednost rychlému uzavření této záležitosti a je toho názoru, že by měl být zbaven imunity; |
E. |
vzhledem k tomu, že o tom, jestli má být imunita v daném případě odebrána, či nikoli, rozhoduje pouze Parlament; vzhledem k tomu, že Parlament může při rozhodování o zbavení či nezbavení poslance imunity důvodně zohlednit postoj poslance (2); |
F. |
vzhledem k tomu, že fakta tohoto případu, jak byla Výboru pro právní záležitosti podána v písemném vyjádření, naznačují, že údajný čin nemá přímou a zřejmou souvislost s výkonem funkce Jarosława Leszka Wałęsy jako poslance Evropského parlamentu; |
G. |
vzhledem k tomu, že Jarosław Leszek Wałęsa tudíž nejednal v rámci výkonu povinností poslance Evropského parlamentu; |
1. |
rozhodl, aby byl Jarosław Leszek Wałęsa zbaven imunity; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru neprodleně předal příslušnému polskému orgánu a Jarosławu Leszku Wałęsovi. |
(1) Věc 101/63 Wagner v. Fohrmann a Krier, Recueil, 1964, s. 195, věc 149/85 Wybot v. Faure a další, Recueil, 1986, s. 2391, věc T-345/05 Mote v. Parlament, Sb. rozh., 2008, s. II-2849, spojené věci C-200/07 a C-201/07 Marra v. De Gregorio a Clemente, Sb. rozh., 2008, s. I-7929 a věc T-42/06 Gollnisch v. Parlament (dosud nezveřejněna ve Sbírce rozhodnutí) a věc C-163/10 Patriciello (dosud nezveřejněna ve Sbírce rozhodnutí).
(2) Věc T-345/05 Mote v. Parlament, 2008, Recueil II-2849, odst. 28.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/153 |
Úterý, 11. září 2012
Žádost, aby byla Birgit Collin-Langen zbavena poslanecké imunity
P7_TA(2012)0308
Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o žádosti, aby byla Birgit Collin-Langen zbavena imunity (2012/2128(IMM))
2013/C 353 E/24
Evropský parlament,
— |
s ohledem na žádost, aby byla Birgit Collin-Langen zbavena imunity, kterou dne 27. dubna 2012 předložil krajský státní zástupce v německé Koblenci v souvislosti s řízením ve věci údajného spáchání trestného činu a která byla oznámena na plenárním zasedání dne 14. června 2012, |
— |
poté, co Birgit Collin-Langen dostala možnost vyjádřit se, v souladu s čl. 7 odst. 3 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie a na čl. 6 odst. 2 aktu ze dne 20. září 1976 o volbě členů Evropského parlamentu ve všeobecných a přímých volbách, |
— |
s ohledem na rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie ze dne 12. května 1964, 10. července 1986, 15. a 21. října 2008, 19. března 2010 a 6. září 2011 (1), |
— |
s ohledem na článek 46 německé ústavy (Grundgesetz), |
— |
s ohledem na čl. 6 odst. 2 a článek 7 jednacího řadu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti (A7-0229/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že krajský státní zástupce požádal, aby byla poslankyně Evropského parlamentu Birgit Collin-Langen zbavena imunity v souvislosti s řízením ve věci údajného spáchání trestného činu; |
B. |
vzhledem k tomu, že se žádost krajského státního zástupce týká řízení vedeného ve věci údajného spáchání trestného činu podle odstavce 331 německého trestního zákoníku, který stanoví, že „veřejný činitel nebo osoba pověřená zvláštními funkcemi spadajícími do oblasti veřejné služby, kteří ve vlastní či cizí prospěch požádají o výhodu výměnou za výkon úřední pravomoci, umožní, aby jim byla taková výhoda slíbena, nebo takovou výhodu přijmou, budou potrestáni odnětím svobody v délce až tři léta nebo peněžitým trestem“; |
C. |
vzhledem k tomu, že podle článku 9 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie požívají poslanci EP na území vlastního státu imunit přiznávaných poslancům parlamentu tohoto státu; |
D. |
vzhledem k tomu, že na základě čl. 46 odst. 2 německé ústavy (Grundgesetz) nelze poslance postihnout za trestný čin, bez souhlasu parlamentu, pokud nebyl přistižen při činu, nebo zadržen během dne následujícího po spáchání tohoto činu; |
E. |
vzhledem k tomu, že Parlament tudíž musí Birgit Collin-Langenovou zbavit poslanecké imunity, má-li řízení, jež je proti ní vedeno, pokračovat; |
F. |
vzhledem k tomu, že Výbor pro právní záležitosti Birgit Collin-Langenovou vyslechl, že poslankyně požádala o rychlé vyřešení této záležitosti a prohlásila, že by měla být zbavena imunity; |
G. |
vzhledem k tomu, že o tom, zda má být určitý poslanec zbaven imunity či nikoli, rozhoduje výhradně samotný Parlament; vzhledem k tomu, že je rozumné, aby Parlament při přijímání tohoto rozhodnutí o zbavení imunity přihlédl k postoji daného poslance či poslankyně (2); |
H. |
vzhledem k tomu, že Birgit Collin-Langen je poslankyní Evropského parlamentu ode dne 17. března 2012; |
I. |
vzhledem k tomu, že tento případ se týká skutků, k nimž došlo v letech 2006–2008 a, jak ukazují dokumenty předložené Výboru pro právní záležitosti, údajné činnosti nemají přímou a zřejmou spojitost s výkonem mandátu poslance Evropského parlamentu ze strany Birgit Collin-Langenové; |
J. |
vzhledem k tomu, že Birgit Collin-Langen tedy nejednala v rámci výkonu svého mandátu poslankyně Evropského parlamentu; |
K. |
vzhledem k tomu, že skutečnosti uvedené ve vysvětlujícím prohlášení nepředstavují fumus persecutionis; |
1. |
rozhodl, aby byla Birgit Collin-Langen zbavena imunity; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby ihned předal toto rozhodnutí a zprávu příslušného výboru příslušným orgánům Spolkové republiky Německo a Birgit Collin-Langenové. |
(1) Věc 101/63, Wagner v. Fohrmann a Krier, 1964, Recueil s. 195, věc 149/85, Wybot v. Faure a další, 1986, Recueil s. 2391, věc T-345/05, Mote v. Parlament, 2008, Sb. rozh. s. II-2849, spojené věci C-200/07 a C-201/07, Marra v. De Gregorio a Clemente, 2008, Sb. rozh. s. I-7929, věc T-42/06, Gollnisch v. Parliament (dosud nezveřejněno ve Sb. rozh.) a věc C-163/10, Patriciello (dosud nezveřejněno ve Sb. rozh.).
(2) Věc T-345/05, Mote v. Parlament, 2008, Sb. rozh. s. II-2849, bod 28.
Čtvrtek, 13. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/156 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Interinstitucionální dohoda mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a jeho nakládání s nimi
P7_TA(2012)0339
Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o uzavření interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi (2012/2069(ACI))
2013/C 353 E/25
Evropský parlament,
— |
s ohledem na dopis svého předsedy ze dne 10. dubna 2012, |
— |
s ohledem na návrh interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi, |
— |
s ohledem na čl. 1 odst. 2, články 2, 6, 10, a 11 Smlouvy o Evropské unii (dále jen "Smlouva o EU") a články 15 a 295 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU"), |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (1), a zejména na čl. 2 odst. 5 a článek 9 uvedeného nařízení, |
— |
s ohledem na usnesení ze dne 14. září 2011 o přístupu veřejnosti k dokumentům (čl. 104 odst. 7) za období 2009–2010 (2), a zejména bod 12 tohoto usnesení, |
— |
s ohledem na čl. 23 odst. 12, čl. 127 odst. 1 a přílohu VIII jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro ústavní záležitosti (A7-0245/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že transparentnost a přístup ke všem relevantním dokumentům a informacím jsou základem a nezbytnou podmínkou demokracie, a zejména umožňují Evropskému parlamentu plnit jeho úlohu zastupitele občanů, jak to stanoví Smlouvy, |
B. |
vzhledem k tomu, že Lisabonská smlouva posiluje požadavky na transparentnost a právo občanů účastnit se rozhodovacího procesu v Unii; vzhledem k tomu, že omezení týkající se práva Parlamentu a jeho poslanců sdílet příslušné informace s veřejností musí představovat jednoznačně stanovené a odůvodněné výjimky, |
C. |
vzhledem k tomu, že zásada loajální spolupráce mezi evropskými orgány je zakotvena ve Smlouvách, konkrétně v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o EU, |
D. |
vzhledem k tomu, že čl. 14 odst. 1 Smlouvy o EU stanoví, že Evropský parlament vykonává společně s Radou legislativní a rozpočtovou funkci a vykonává funkce politické kontroly a konzultace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami, a vzhledem k tomu, že aby Parlament mohl své funkce, jež jsou mu přiděleny Smlouvou, plnit účinně, musí mít odpovídající přístup k dokumentům Rady, |
E. |
vzhledem k tomu, že Smlouvy stanoví, že Rada musí konzultovat s Parlamentem a získat jeho souhlas předtím, než mohou být schváleny určité právní akty, |
F. |
F vzhledem k tomu, že čl. 218 odst. 10 Smlouvy o fungování EU stanoví, že Evropský parlament je okamžitě a plně informován ve všech etapách postupu týkajícího se mezinárodních dohod, |
G. |
vzhledem k tomu, že předpisy týkající se utajení a odtajnění dokumentů Unie by měla stanovit nařízení přijatá Evropským parlamentem a Radou na základě čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování EU (3), |
H. |
vzhledem k tomu, že rámcová dohoda o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí (4) stanoví pravidla pro předávání důvěrných informací Komise Parlamentu, |
I. |
vzhledem k tomu, že rozhodnutí předsednictva Evropského parlamentu ze dne 6. června 2011 (5) stanoví pravidla pro nakládání s důvěrnými informacemi ze strany Evropského parlamentu, |
J. |
vzhledem k tomu, že Konference předsedů pověřila vyjednávací tým, aby vedl rozhovory s Radou ministrů ve věci tří konkrétních otázek: začlenění srovnávacích tabulek do směrnic Unie, pravidla účasti Parlamentu na mezinárodních konferencích a přístup k utajovaným dokumentům v držení Rady; vzhledem k tomu, že otázky srovnávacích tabulek a účasti Parlamentu na mezinárodních konferencích byly již vyřešeny (6), |
1. |
domnívá se, že dohoda o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Parlamentu a o nakládání s nimi („dohoda“) je nezbytně nutným nástrojem, který Parlamentu umožní plně vykonávat jeho pravomoci a funkce; zdůrazňuje, že dohodou nejsou dotčeny právní předpisy upravující přístup k dokumentům, které jsou přijaty podle čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování EU; |
2. |
zdůrazňuje, že dohoda se sice vztahuje na utajované informace týkající se záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, ale mezinárodní dohody, na něž se vztahuje čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování EU a jež se netýkají výlučně společné zahraniční a bezpečnostní politiky („smíšené dohody“) do oblasti působnosti dohody spadají také, a to včetně všech částí dohod, jež se týkají společné zahraniční a bezpečnostní politiky; zdůrazňuje také, že přístup Parlamentu k jakýmkoli utajovaným informacím, jež se týkají výlučně společné zahraniční a bezpečnostní politiky, se i nadále řídí ujednáními, která jsou uvedena v rozhodnutí Rady ad hoc nebo se použije interinstitucionální dohoda ze dne 20. listopadu 2002 o přístupu Evropského parlamentu k citlivým informacím Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (7) („interinstitucionální dohoda z roku 2002“), a to až do té doby, než budou schválena jiná ujednání; |
3. |
poukazuje v této souvislosti na prohlášení Evropského parlamentu a Rady připojené k dohodě, v němž se uvádí, že v průběhu roku 2012 by měl být zahájen přezkum interinstitucionální dohody z roku 2002 a v rámci něj by měly být zohledněny zkušenosti získané při provádění dané dohody a také interinstitucionální dohody z roku 2002; |
4. |
lituje skutečnosti, že interinstitucionální dohoda z roku 2002 nestanovila jasnější ujednání o přístupu k utajovaným informacím, jež se týkají společné zahraniční a bezpečnostní politiky, než přijetí rozhodnutí ad hoc; zdůrazňuje proto, že je nezbytně nutné, aby Evropský parlament a Rada zahájily jednání o změně interinstitucionální dohody z roku 2002 tak, aby odrážela reformy, které od té doby proběhly, a stávající situaci; |
5. |
vítá prohlášení připojené k dohodě týkající se stanovování stupňů utajení; lituje však skutečnosti, že na rozdíl od rámcové dohody mezi Komisí a Parlamentem tato dohoda nestanoví podrobný postup, který se uplatňuje v případě pochybností o důvěrnosti určité informace nebo o jejím příslušném stupni utajení; |
6. |
vítá zejména následující aspekty obsažené v dohodě:
|
7. |
vyzývá předsednictvo, aby v souladu s čl. 23 odst. 12 jednacího řádu upravilo výše uvedené rozhodnutí ze dne 6. června 2011 tak, aby zohledňovalo tuto dohodu; |
8. |
schvaluje uzavření dohody ve znění, které tvoří přílohu této zprávy, a činí rozhodnutí připojit ji ke svému jednacímu řádu; |
9. |
pověřuje svého předsedu, aby podepsal tuto dohodu s předsedou Rady; |
10. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto rozhodnutí, včetně přílohy, pro informaci Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.
(2) Přijaté texty, P7_TA(2011)0378.
(3) Viz rovněž postoj Parlamentu ze dne 15. prosince 2011 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (přepracované znění) (P7_TA(2011)0580) a výše uvedené usnesení ze dne 14. září 2011 o přístupu veřejnosti k dokumentům (čl. 104 odst. 7 jednacího řádu) za období 2009–2010.
(4) Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 47.
(5) Úř. věst. C 190, 30.6.2011, s. 2.
(6) Pokud jde o srovnávací tabulky, viz společné politické prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise o vysvětlujících dokumentech, které tvoří přílohu legislativního usnesení Evropského parlamentu ze dne 27. října 2011 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o minimálních normách, které musí splňovat státní příslušníci třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, aby mohli žádat o postavení osoby požívající mezinárodní ochrany, a o obsahu poskytnuté ochrany (přepracované znění) (P7_TA(2011)0469); pokud jde o účast Parlamentu, záležitost byla vyřešena výměnou dopisů.
(7) Úř. věst. C 298, 30.11.2002, s. 1.
Čtvrtek, 13. září 2012
PŘÍLOHA
INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODA
mezi Evropským Parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA,
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
V čl. 14 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) je stanoveno, že Evropský parlament vykonává společně s Radou legislativní a rozpočtovou funkci a že vykonává funkce politické kontroly a konzultace v souladu s podmínkami stanovenými Smlouvami. |
(2) |
V čl. 13 odst. 2 Smlouvy o EU je stanoveno, že každý orgán jedná v mezích působnosti svěřené mu Smlouvami a v souladu s postupy, podmínkami a cíli v nich stanovenými. Toto ustanovení také stanoví, že orgány mezi sebou loajálně spolupracují. Článek 295 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) stanoví, že Evropský parlament a Rada mimo jiné upravují způsoby své spolupráce a že za tímto účelem mohou v souladu se Smlouvami uzavírat interinstitucionální dohody, které mohou mít závaznou povahu. |
(3) |
Ve Smlouvách a případně v jiných příslušných ustanoveních se stanoví, že Rada buď v rámci zvláštního legislativního postupu nebo v rámci jiných rozhodovacích postupů přijímá právní akt po konzultaci s Evropským parlamentem nebo po obdržení jeho souhlasu. Smlouvy rovněž stanoví, že v určitých případech má být Evropský parlament informován o pokroku nebo výsledcích daného postupu nebo být zapojen do hodnocení nebo kontroly určitých agentur Unie. |
(4) |
V čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování EU je konkrétně stanoveno, že s výjimkou dohod, které se týkají výlučně společné zahraniční a bezpečnostní politiky, přijme Rada rozhodnutí o uzavření uvedené dohody po obdržení souhlasu Evropského parlamentu nebo po konzultaci s Evropským parlamentem; tato interinstitucionální dohoda se tedy vztahuje na všechny mezinárodní dohody, jež se netýkají výlučně společné zahraniční a bezpečnostní politiky. |
(5) |
V čl. 218 odst. 10 Smlouvy o fungování EU je rovněž stanoveno, že Evropský parlament je okamžitě a plně informován ve všech etapách tohoto postupu; uvedené ustanovení se rovněž vztahuje na dohody týkající se společné zahraniční a bezpečností politiky. |
(6) |
V případech, kdy by provádění Smluv a případně jiných příslušných ustanovení vyžadovalo přístup Evropského parlamentu k utajovaným informacím v držení Rady, měla by být mezi Evropským parlamentem a Radou dohodnuta vhodná ujednání, jimiž by se takový přístup řídil. |
(7) |
V případech, kdy Rada rozhodne, že umožní Evropskému parlamentu přístup k utajovaným informacím v držení Rady, jež se týkají oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, přijme za tímto účelem buď rozhodnutí ad hoc, nebo případně použije interinstitucionální dohodu ze dne 20. listopadu 2002 mezi Evropským parlamentem a Radou o přístupu Evropského parlamentu k citlivým informacím Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (1) (dále jen „interinstitucionální dohoda ze dne 20. listopadu 2002“). |
(8) |
V prohlášení vysoké představitelky o politické odpovědnosti (2), které učinila při přijímání rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost (3), se uvádí, že vysoká představitelka přezkoumá a v nezbytných případech navrhne úpravu stávajících ustanovení o přístupu poslanců Evropského parlamentu k utajovaným dokumentům a k informacím v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (tj. interinstitucionální dohody ze dne 20. listopadu 2002). |
(9) |
Je důležité, aby se Evropský parlament připojil k uplatňování zásad, standardů a pravidel pro ochranu utajovaných informací, které jsou nezbytné pro ochranu zájmů Evropské unie a jejích členských států. Evropský parlament bude rovněž moci poskytovat utajované informace Radě. |
(10) |
Dne 31. března 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/292/EU o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (4) (dále jen „bezpečnostní pravidla Rady“). |
(11) |
Dne 6. června 2011 přijalo předsednictvo Evropského parlamentu rozhodnutí, kterým se stanoví pravidla pro nakládání s důvěrnými informacemi ze strany Evropského parlamentu (5) (dále jen „bezpečnostní pravidla Evropského parlamentu“) |
(12) |
Bezpečnostní pravidla orgánů, institucí, úřadů nebo agentur Unie by měla společně v rámci Evropské unie tvořit souhrnný a soudržný obecný rámec pro ochranu utajovaných informací a měla by zajistit rovnocennost základních zásad a minimálních standardů. Základní zásady a minimální standardy stanovené v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu a v bezpečnostních pravidlech Rady by tudíž měly být rovnocenné. |
(13) |
Úroveň ochrany utajovaných informací poskytovaná podle bezpečnostních pravidel Evropského parlamentu by měla být rovnocenná úrovni ochrany utajovaných informací poskytované podle bezpečnostních pravidel Rady. |
(14) |
Příslušné útvary sekretariátu Evropského parlamentu a generálního sekretariátu Rady budou úzce spolupracovat, aby bylo zajištěno, že na utajované informace bude v obou orgánech uplatňována rovnocenná úroveň ochrany. |
(15) |
Touto dohodou nejsou dotčena stávající a budoucí pravidla pro přístup k dokumentům přijatá v souladu s čl. 15 odst. 3 Smlouvy o fungování EU; pravidla pro ochranu osobních údajů přijatá v souladu s čl. 16 odst. 2 Smlouvy o fungování EU; pravidla pro výkon vyšetřovacího práva Evropského parlamentu přijatá v souladu s čl. 226 třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU ani příslušná ustanovení týkající se Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), |
SE DOHODLY TAKTO:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
Tato dohoda stanoví ujednání upravující předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky a jsou důležité pro výkon pravomocí a funkcí Evropského parlamentu, Evropskému parlamentu a jeho nakládání s nimi. Týká se všech těchto záležitostí, konkrétně:
a) |
návrhů, které podléhají zvláštnímu legislativnímu postupu nebo jinému rozhodovacímu postupu, podle nějž musí být konzultován Evropský parlament nebo se vyžaduje, aby udělil svůj souhlas, |
b) |
mezinárodních dohod, ohledně nichž musí být konzultován Evropský parlament nebo u nichž se vyžaduje, aby udělil svůj souhlas podle čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování EU, |
c) |
směrnic pro jednání pro mezinárodní dohody uvedené v písmenu b), |
d) |
činností, hodnotících zpráv nebo jiných dokumentů, o nichž musí být Evropský parlament informován, a |
e) |
dokumentů o činnosti agentur Unie, do jejichž hodnocení nebo kontroly je Evropský parlament zapojen. |
Článek 2
Definice „utajovaných informací“
Pro účely této dohody se „utajovanými informacemi“ rozumí jeden nebo všechny tyto druhy informací:
a) |
„utajované skutečnosti EU“ podle definice v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu a „utajované informace EU“ podle definice v bezpečnostních pravidlech Rady, označené jedním z těchto stupňů utajení:
|
b) |
utajované informace poskytnuté Radě členskými státy, označené vnitrostátním stupněm utajení, který je rovnocenný stupňům utajení používaným pro utajované informace EU uvedeným v písmenu a); |
c) |
utajované informace poskytnuté Evropské unii třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, označené stupněm utajení, který je rovnocenný stupňům utajení používaným pro utajované informace EU uvedeným v písmenu a), jak je stanoveno v příslušných dohodách o bezpečnosti informací nebo správních ujednáních. |
Článek 3
Ochrana utajovaných informací
1. Evropský parlament zajistí v souladu se svými bezpečnostními pravidly a touto dohodou ochranu veškerých utajovaných informací, které mu Rada poskytne.
2. Jelikož je třeba zachovat rovnocennost základních zásad a minimálních standardů na ochranu utajovaných informací, které jsou stanoveny v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu a Rady, zajistí Evropský parlament, aby bezpečnostní opatření zavedená v jeho prostorách poskytovala úroveň ochrany utajovaných informací, která je rovnocenná úrovni ochrany takových informací poskytované v prostorách Rady. Příslušné útvary Evropského parlamentu a Rady za tímto účelem úzce spolupracují.
3. Evropský parlament přijme vhodná opatření s cílem zajistit, aby utajované informace, které mu Rada poskytne, nebyly:
a) |
použity k jiným účelům, než k jakým byl poskytnut přístup; |
b) |
zpřístupněny jiným osobám než těm, jimž byl umožněn přístup v souladu s články 4 a 5, ani nebyly zveřejněny; |
c) |
poskytnuty dalším orgánům, institucím, úřadům nebo agenturám Unie nebo členským státům, třetím státům nebo mezinárodním organizacím bez předchozího písemného souhlasu Rady. |
4. Rada může umožnit Evropskému parlamentu přístup k utajovaným informacím, jejichž původcem je jiný orgán, instituce, úřad nebo agentura Unie nebo členské státy, třetí státy nebo mezinárodní organizace, pouze s předchozím písemným souhlasem jejich původce.
Článek 4
Personální bezpečnost
1. Přístup k utajovaným informacím je poslancům Evropského parlamentu umožněn v souladu s čl. 5 odst. 4.
2. Pokud se jedná o informace označené stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET či TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET nebo rovnocenným stupněm utajení, může být přístup umožněn pouze poslancům Evropského parlamentu, kteří mají oprávnění předsedy Evropského parlamentu a:
a) |
byli bezpečnostně prověřeni v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu, nebo |
b) |
příslušné vnitrostátní orgány oznámily, že jsou řádně oprávněni z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy. |
Bez ohledu na první pododstavec, pokud se jedná o informace označené stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo rovnocenným stupněm utajení, může být přístup umožněn rovněž těm poslancům Evropského parlamentu určeným v souladu s čl. 5 odst. 4, kteří v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu podepsali čestné prohlášení, že obsah těchto informací nesdělí žádné třetí osobě. Jména poslanců Evropského parlamentu, kterým je umožněn přístup k utajovaným informacím podle tohoto pododstavce, se sdělí Radě.
3. Poslanci Evropského parlamentu musejí být předtím, než je jim umožněn přístup k utajovaným informacím, poučeni o svých povinnostech souvisejících s ochranou těchto informací v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu a o způsobu zajištění této ochrany a tuto skutečnost potvrdí.
4. Přístup k utajovaným informacím je umožněn pouze těm úředníkům Evropského parlamentu a ostatním zaměstnancům Parlamentu pracujícím pro politické skupiny, kteří:
a) |
byli příslušným orgánem nebo funkcionářem Parlamentu podle čl. 5 odst. 4 předem určeni jako osoby, které mají potřebu znát utajované informace, |
b) |
byli bezpečnostně prověřeni pro odpovídající stupeň utajení v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu, pokud se jedná o informace označené stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET či TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET nebo rovnocenným stupněm utajení, a |
c) |
byli poučeni a obdrželi písemné pokyny ohledně svých povinností souvisejících s ochranou těchto informací a způsobů zajištění této ochrany a kteří podepsali prohlášení potvrzující, že obdrželi pokyny a že se zavazují je dodržovat v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu. |
Článek 5
Postup pro přístup k utajovaným informacím
1. Rada poskytne Evropskému parlamentu utajované informace uvedené v článku 1 v případech, kdy je k tomu právně zavázána podle Smluv nebo právních aktů přijatých na základě Smluv. Písemnou žádost o tyto informace mohou předložit také orgány nebo funkcionáři Parlamentu podle odstavce 3.
2. V ostatních případech může Rada poskytnout Evropskému parlamentu utajované informace uvedené v článku 1 buď z vlastního podnětu, nebo na písemnou žádost jednoho z orgánů nebo funkcionářů Parlamentu podle odstavce 3.
3. Písemné žádosti mohou Radě předkládat tyto orgány nebo funkcionáři Parlamentu:
a) |
předseda; |
b) |
Konference předsedů; |
c) |
předsednictvo; |
d) |
předseda dotčeného výboru / předsedové dotčených výborů; |
e) |
dotčený zpravodaj / dotčení zpravodajové. |
Žádosti ostatních poslanců Evropského parlamentu se předkládají prostřednictvím jednoho z orgánů nebo funkcionářů Evropského parlamentu uvedených v prvním pododstavci.
Rada na takové žádosti neprodleně odpoví.
4. Má-li Rada právní povinnost umožnit Evropskému parlamentu přístup k utajovaným informacím nebo se rozhodla tak učinit, stanoví písemně předtím, než jsou tyto informace předány, společně s příslušným orgánem nebo funkcionářem uvedeným v odstavci 3:
a) |
že přístup může být umožněn jednomu nebo více z těchto orgánů a funkcionářů Parlamentu:
|
b) |
veškerá zvláštní pravidla zacházení s utajovanými informacemi na ochranu těchto informací. |
Článek 6
Evidence, ukládání, konzultace a projednávání utajovaných informací v Evropském parlamentu
1. Utajované informace označené stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL, SECRET UE/EU SECRET či TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET nebo rovnocenným stupněm utajení, které Rada poskytne Evropskému parlamentu:
a) |
jsou z bezpečnostních důvodů zaevidovány, aby byl zaznamenán jejich životní cyklus a v každém okamžiku zajištěna jejich sledovatelnost; |
b) |
jsou ukládány v zabezpečeném prostoru splňujícím minimální standardy fyzické bezpečnosti stanovené v bezpečnostních pravidlech Rady a v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu, které jsou rovnocenné; a |
c) |
mohou být zpřístupněny ke konzultaci příslušným poslancům Evropského parlamentu, úředníkům Evropského parlamentu a ostatním zaměstnancům Parlamentu pracujícím pro politické skupiny uvedeným v čl. 4 odst. 4 a čl. 5 odst. 4, a to výhradně v zabezpečené čítárně v prostorách Evropského parlamentu. V takovém případě platí tyto podmínky:
|
2. S utajovanými informacemi označenými stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nebo rovnocenným stupněm utajení, které Rada poskytne Evropskému parlamentu, se nakládá a jsou ukládány v souladu s bezpečnostními pravidly Evropského parlamentu, jež poskytují těmto utajovaným informacím úroveň ochrany, která je rovnocenná úrovni ochrany takových informací poskytované Radou.
Bez ohledu na první pododstavec se po dobu dvanácti měsíců po vstupu této dohody v platnost nakládá s utajovanými informacemi označenými stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nebo rovnocenným stupněm utajení a tyto informace jsou ukládány v souladu s odstavcem 1. Přístup k těmto utajovaným informacím upravuje čl. 4 odst. 4 písm. a) a c) a čl. 5 odst. 4.
3. S utajovanými informacemi lze nakládat pouze v komunikačních a informačních systémech, které byly řádně akreditovány nebo schváleny v souladu se standardy rovnocennými těm, které jsou stanoveny v bezpečnostních pravidlech Rady.
4. Utajované informace poskytované ústně příjemcům v Evropském parlamentu podléhají rovnocenné úrovni ochrany jako utajované informace poskytované písemnou formou.
5. Bez ohledu na odst. 1 písm. c) tohoto článku mohou být utajované informace označené stupněm utajení nejvýše CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo rovnocenným stupněm utajení, které Rada poskytne Evropskému parlamentu, projednávány na neveřejných zasedáních za účasti pouze těch poslanců Evropského parlamentu, úředníků Evropského parlamentu a ostatních zaměstnanců Parlamentu pracujících pro politické skupiny, jimž byl umožněn přístup k utajovaným informacím v souladu s čl. 4 odst. 4 a čl. 5 odst. 4. Platí tyto podmínky:
— |
dokumenty jsou rozdány na začátku zasedání a na jeho konci opět vybrány; |
— |
informace se nesmějí žádným způsobem kopírovat, nesmějí tedy být například pořizovány fotokopie či fotografie; |
— |
nesmějí se pořizovat poznámky; |
— |
do místnosti se nesmějí vnášet žádné elektronické komunikační přístroje; a |
— |
zápis ze zasedání nesmí obsahovat žádnou zmínku o projednávání bodu, který zahrnuje utajované informace. |
6. Pokud je na zasedáních třeba projednávat informace označené stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET či TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET nebo rovnocenným stupněm utajení, dohodnou se mezi Evropským parlamentem a Radou případ od případu zvláštní ujednání.
Článek 7
Narušení bezpečnosti, ztráta nebo ohrožení utajovaných informací
1. V případě prokázané či domnělé ztráty nebo ohrožení utajovaných informací poskytnutých Radou o tom generální tajemník Evropského parlamentu neprodleně informuje generálního tajemníka Rady. Generální tajemník Evropského parlamentu provede šetření a informuje generálního tajemníka Rady o jeho výsledcích a o opatřeních přijatých k zamezení opakování události. Pokud se případ dotýká poslance Evropského parlamentu, jedná společně s generálním tajemníkem Evropského parlamentu i předseda Evropského parlamentu.
2. Vůči poslanci Evropského parlamentu, který je odpovědný za porušení ustanovení stanovených v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu nebo v této dohodě, mohou být přijaty opatření a sankce v souladu s čl. 9 odst. 2 a články 152 až 154 jednacího řádu Evropského parlamentu.
3. Vůči úředníkovi Evropského parlamentu nebo jinému zaměstnanci Parlamentu pracujícímu pro některou politickou skupinu, který je odpovědný za porušení ustanovení stanovených v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu nebo v této dohodě, mohou být přijaty sankce uvedené ve služebním řádu úředníků a pracovním řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie, stanoveným nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (6).
4. Vůči osobám, které jsou odpovědné za ztrátu či ohrožení utajovaných informací, mohou být přijata disciplinární opatření nebo zahájeno řízení v souladu s příslušnými právními předpisy.
Článek 8
Závěrečná ustanovení
1. Evropský parlament a Rada přijmou samostatně veškerá nezbytná opatření, aby zajistily provádění této dohody. Za tímto účelem spolupracují, zejména pořádáním návštěv za účelem sledování provádění bezpečnostně-technických aspektů této dohody.
2. Aby bylo zajištěno zachování rovnocennosti základních zásad a minimálních standardů na ochranu utajovaných informací, budou se příslušné útvary sekretariátu Evropského parlamentu a generálního sekretariátu Rady předtím, než Evropský parlament nebo Rada provedou změnu svých bezpečnostních pravidel, vzájemně konzultovat.
3. Utajované informace se Evropskému parlamentu poskytnou podle této dohody, jakmile Rada společně s Evropským parlamentem rozhodne, že bylo dosaženo rovnocennosti základních zásad a minimálních standardů na ochranu utajovaných informací stanovených v bezpečnostních pravidlech Evropského parlamentu a Rady a rovněž rovnocennosti úrovně ochrany utajovaných informací v prostorách Evropského parlamentu a Rady.
4. Tuto dohodu lze na žádost kteréhokoli z orgánů přezkoumat na základě zkušeností s jejím prováděním.
5. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V… dne …
Za Evropský parlament
předseda
Za Radu
předseda nebo předsedkyně
PROHLÁŠENÍ
a) Prohlášení Evropského parlamentu a Rady k čl. 8 odst. 3
Evropský parlament a Rada budou spolupracovat tak, aby bylo možné rozhodnout o dosažení rovnocennosti podle čl. 8 odst. 3 interinstitucionální dohody uzavřené dne … (7). mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se vztahují na jiné záležitosti, než je oblast společné bezpečnostní a zahraniční politiky, Evropskému parlamentu a jeho nakládání s nimi, dříve, než tato dohoda vstoupí v platnost.
b) Prohlášení Evropského parlamentu a Rady o stanovování stupňů utajení dokumentů
Evropský parlament a Rada připomínají, že stanovování příliš nízkého nebo příliš vysokého stupně utajení dokumentů snižuje věrohodnost bezpečnostních pravidel.
Rada i nadále zajistí, aby byly na informace, jejichž původcem je Rada, uplatňovány správné stupně utajení v souladu s jejími bezpečnostními pravidly. Rada přezkoumá stupeň utajení každého dokumentu předtím, než jej předá Evropskému parlamentu, a zejména ověří, zda je daný stupeň utajení i nadále přiměřený.
Evropský parlament bude chránit veškeré utajované informace, které mu budou poskytnuty, způsobem přiměřeným jejich stupni utajení. V případě, že požádá, zda by u utajovaného dokumentu poskytnutého Radou mohl být stupeň utajení snížen nebo zrušen, lze stupeň utajení snížit nebo zrušit pouze s předchozím písemným souhlasem Rady.
c) Prohlášení Evropského parlamentu a Rady o přístupu k utajovaným informacím v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky
Připomínajíce prohlášení vysoké představitelky o politické odpovědnosti (8), se Evropský parlament a Rada domnívají, že by přezkum interinstitucionální dohody ze dne 20. listopadu 2002 uzavřené mezi Evropským parlamentem a Radou o přístupu Evropského parlamentu k citlivým skutečnostem Rady v oblasti bezpečnostní a obranné politiky (9) měl být zahájen během roku 2012.
Při tomto přezkumu bude respektována zvláštní úloha Evropského parlamentu v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky a budou zohledněny zkušenosti získané s prováděním interinstitucionální dohody ze dne … (10) uzavřené mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi a výše uvedené interinstitucionální dohody ze dne 20. listopadu 2002.
Až do dokončení tohoto přezkumu se v případech, kdy Rada rozhodne o umožnění přístupu Evropského parlamentu k utajovaným informacím v držení Rady v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky, postupuje podle 7. bodu odůvodnění interinstitucionální dohody ze dne … (10) mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi a v souladu s bodem 2 výše uvedeného prohlášení vysoké představitelky.
Evropský parlament a Rada se dohodly, že při provádění tohoto prohlášení bude řádně zohledněna zvláštní povaha a obzvláště citlivý obsah informací v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní politiky.
d) Prohlášení Rady o neutajovaných dokumentech Rady
Rada potvrzuje, že interinstitucionální dohoda ze dne … (10) mezi Evropským parlamentem a Radou o předávání utajovaných informací v držení Rady, jež se týkají záležitostí mimo oblast společné zahraniční a bezpečnostní politiky, Evropskému parlamentu a o jeho nakládání s nimi se nevztahuje na interní neutajované dokumenty Rady (například dokumenty označené LIMITÉ).
e) Prohlášení Evropského parlamentu o utajovaných informacích v držení Komise
Evropský parlament zdůrazňuje, že utajované informace, jejichž původcem je Evropská komise nebo které Evropská komise předává Evropskému parlamentu, jsou předávány v souladu s ustanoveními rámcové dohody ze dne 20. října 2010 o vztazích mezi Evropským parlamentem a Evropskou komisí a je s nimi nakládáno v souladu s touto dohodou (11).
(1) Úř. věst. C 298, 30.11.2002, s. 1.
(2) Úř. věst. C 210, 3.8.2010, s. 1.
(3) Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30.
(4) Úř. věst. L 141, 27.5.2011, s. 17.
(5) Úř. věst. C 190, 30.6.2011, s. 2.
(6) Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1.
(7) Den podpisu interinstitucionální dohody.
(8) Úř. věst. C 210, 3.8.2010, s. 1.
(9) Úř. věst. C 298, 30.11.2002, s. 1.
(10) Den podpisu interinstitucionální dohody.
III Přípravné akty
EVROPSKÝ PARLAMENT
Úterý, 11. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/168 |
Úterý, 11. září 2012
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci: žádost EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Dánsko)
P7_TA(2012)0304
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném rozpočtovém řízení (žádost EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Dánsko) (COM(2012)0272 – C7-0131/2012 – 2012/2110(BUD))
2013/C 353 E/26
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (COM(2012)0272 – C7-0131/2012), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1) (dále jen „IID ze dne 17. května 2006“), a zejména na bod 28 této dohody, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2) (dále jen „nařízení o EFG“), |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 28 IID ze dne 17. května 2006, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A7-0232/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že Evropská unie vytvořila patřičné legislativní a rozpočtové nástroje, které mají poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, které zasáhly důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, při jejich novém začlenění na trhu práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že u žádosti podaných po 1. květnu 2009 byla působnost EFG rozšířena i na podporu pracovníků, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí; |
C. |
vzhledem k tomu, že finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům by měla být dynamická a měla by být poskytnuta co nejrychleji a co nejúčinněji v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 17. května 2006 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG; |
D. |
vzhledem k tomu, že Dánsko požádalo o pomoc v souvislosti s propuštěním 981 pracovníků, přičemž pomoc se má vztahovat na 550 z nich, v loděnici Odense Steel Shipyard a u čtyř dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli uvedeného podniku, v Dánsku v průběhu čtyřměsíčního referenčního období; |
E. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
souhlasí s Komisí, že podmínky stanovené v čl. 2 písm. a) nařízení o EFG jsou splněny, a Dánsko má proto podle tohoto nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že dánské orgány podaly žádost o finanční příspěvek z EFG dne 28. října 2011 a že hodnocení této žádosti vydala Komise dne 6. června 2012; vyzývá Komisi, aby urychlila postup hodnocení, zejména co se týče žádostí zaměřených na odvětví, kde byl EFG použit již několikrát; |
3. |
poznamenává, že přímé ztráty pracovních míst v loděnici Odense Steel Shipyard, na které se vztahují dvě žádosti o pomoc z EFG (tato žádost a žádost EGF/2010/025 DK/Odense Steel Shipyard (3)) činí kolem 2 % místní pracovní síly a spolu s nepřímým zánikem pracovních míst se uzavření této loděnice považuje v rámci ekonomiky daného regionu za vážný problém; |
4. |
bere na vědomí, že dánské orgány uvedly, že podle jejich hodnocení by pouze 550 z 981 propuštěných pracovníků zvolilo účast na opatření, zatímco ostatní by dali přednost odchodu do důchodu nebo by si sami našli nové zaměstnání; vyzývá dánské orgány, aby v plné míře využily finanční podpory z EFG; |
5. |
konstatuje, že počet pracovníků v loďařském průmyslu v Evropě podle výroční zprávy Společenství evropských sdružení loděnic (CESA) za roky 2010–2011 (4) klesl o 23 % během posledních tří let z 148 792 pracovníků v roce 2007 na 114 491 pracovníků v roce 2010; a že pomoc z EFG byla v uplynulých třech letech uvolněna již ve třech případech v loďařském průmyslu (případy EGF/2010/001 DK/Nordjylland (5), EGF/2010/006 PL/H. Cegielski-Poznaň (6) a EGF/2010/025 DK/Odense Steel Shipyard); |
6. |
vítá skutečnost, že obce Odense a Kerteminde, které jsou silně postiženy propouštěním v loděnici Odense Steel Shipyard, se výrazně zapojily do žádosti, která je součástí strategie nových příležitostí růstu v regionu, již formulovalo sdružení místních, regionálních a vnitrostátních zúčastněných stran na základě oznámení o uzavření loděnice v roce 2009; |
7. |
vítá skutečnost, že se dánské orgány rozhodly zajistit pracovníkům rychlou pomoc, a proto začaly uplatňovat opatření ještě před tím, než bude s konečnou platností rozhodnuto o přidělení finanční podpory z EFG na navrhovaný koordinovaný soubor opatření; |
8. |
bere na vědomí, že dánské orgány navrhly poměrně nákladný koordinovaný soubor individualizovaných služeb (podpora z EGF ve výši 11 737 EUR na osobu); vítá nicméně, že se tento soubor skládá z opatření, která jsou v porovnání se standardními službami poskytovanými personálními agenturami doplňkové a inovativní a jsou přizpůsobeny tak, aby napomáhaly vysoce kvalifikovaným pracovníkům na složitém trhu práce; |
9. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost těchto pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která tvoří součást koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale také skutečnému podnikatelskému prostředí; |
10. |
konstatuje, že pracovníci, jimž je určena pomoc, jsou již vysoce kvalifikovaní, avšak v oboru, jehož vyhlídky na budoucí zaměstnanost jsou neradostné; opatření, která jsou pro ně navrhována, budou tedy o něco nákladnější, než by tomu bylo v případě jiných pracovníků při masovém propouštění, které se často týká osob s relativně nízkou kvalifikací; |
11. |
vítá skutečnost, že koordinovaný soubor individualizovaných služeb zahrnuje rovněž pobídky a vzdělávací kurzy na podporu založení nového podniku určené pro deset zaměstnanců (včetně úvěru na zahájení podnikání ve výši 26 000 EUR); |
12. |
vítá skutečnost, že sdružení místních, regionálních a vnitrostátních zúčastněných stran projednávalo a formulovalo strategii nových příležitostí růstu v regionu Odense, která určuje volbu rekvalifikačních opatření uvedených v žádosti; |
13. |
konstatuje nicméně, že navrhovaný příspěvek na pracovníka a na den aktivní účasti činí 103 EUR a že předpokládaná částka na tyto příspěvky představuje více než třetinu celkových nákladů na tento soubor opatření; připomíná, že podpora z EGF by měla být určena spíše na hledání práce a vzdělávací programy, než na přímou pomoc při vyplácení finančních příspěvků, za něž jsou odpovědné členské státy na základě vnitrostátních právních předpisů; |
14. |
vítá důraz na nové oblasti potenciálního růstu a rozvoje v regionální ekonomice, jako jsou energetické technologie, robotika a technologie v sociální sféře, které jsou v souladu jak s lisabonskými cíli silné evropské konkurenceschopnosti a cíli strategie Evropa 2020 v podobě inteligentního, inkluzivního a udržitelného růstu; |
15. |
vítá skutečnost, že v tomto případě koordinuje podporu z EGF sekretariát EFG nově zřízený v obci Odense a že byla vytvořena specializovaná internetová stránka a plánují se dvě konference, kde budou prezentovány výsledky dvou žádostí o pomoc z EGF; |
16. |
žádá zúčastněné orgány, aby vyvinuly potřebné úsilí o zlepšení procedurální a rozpočtové úpravy s cílem urychlit uvolnění prostředků z EFG; oceňuje, že Komise v návaznosti na žádost Parlamentu o rychlejší uvolňování prostředků zavedla zdokonalený postup, jehož cílem je předkládat rozpočtovému orgánu spolu s návrhem na uvolnění prostředků z EFG také posouzení Komise ohledně způsobilosti žádosti o pomoc z EFG; doufá, že další vylepšení postupu budou začleněna do nového nařízení o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a bude dosaženo vyšší účinnosti, transparentnosti a viditelnosti EFG; |
17. |
připomíná, že orgány přislíbily zajistit hladký a rychlý proces přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG, jejichž prostřednictvím poskytnou jednorázovou, časově omezenou individuální podporu zaměřenou na pomoc pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku globalizace a finanční a hospodářské krize; zdůrazňuje úlohu, kterou může hrát EFG při opětovném začleňování propuštěných pracovníků na trh práce; |
18. |
vyjadřuje politování nad skutečností, že přesto, že několikrát úspěšně proběhlo uvolnění prostředků z EGF ve prospěch Dánska na základě obchodních i krizových kritérií, patří Dánsko mezi země, které ohrožují budoucnost EGF po roce 2013, jelikož blokuje rozšíření krizové odchylky a snižuje finanční příspěvek Komisi na technickou pomoc při uplatňování EGF na rok 2012; |
19. |
zdůrazňuje, že v souladu s článkem 6 nařízení o EFG má být zajištěno, aby EFG podporoval opětovné začlenění jednotlivých propuštěných pracovníků do pracovního procesu; dále zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na pracovním trhu, která vedou k dlouhodobé zaměstnanosti; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou na základě vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; lituje skutečnosti, že EFG může být pro společnosti motivací k tomu, aby smluvní zaměstnance nahrazovaly zaměstnanci s flexibilnějšími a krátkodobými smlouvami; |
20. |
konstatuje, že informace o koordinovaném balíčku individualizovaných služeb, které mají být financovány z EFG, obsahují údaje o tom, nakolik tyto služby doplňují opatření financovaná ze strukturálních fondů; znovu žádá Komisi, aby do svých výročních zpráv zařazovala také srovnávací hodnocení těchto údajů, aby se zajistilo plné dodržování stávajících předpisů a nedocházelo ke zdvojování služeb financovaných z prostředků Unie; |
21. |
vítá skutečnost, že na základě opakovaných žádostí Parlamentu jsou v rozpočtové položce pro EFG 04 05 01 v rozpočtu na rok 2012 prostředky na platby ve výši 50 000 000 EUR; připomíná, že EFG byl vytvořen jako samostatný zvláštní nástroj s vlastními cíli a lhůtami, a že by mu proto měly být přiděleny vlastní prostředky, čímž by se zamezilo převodům z jiných rozpočtových položek, k nimž docházelo v minulosti a jež by mohly bránit plnění politických cílů EFG; |
22. |
lituje rozhodnutí Rady blokovat prodloužení „krizové výjimky“, která umožňuje poskytovat finanční pomoc jak pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku současné finanční a hospodářské krize, tak pracovníkům, kteří ztratili zaměstnání kvůli velkým změnám ve struktuře světového obchodu, a která by v případě žádostí podaných po 31. prosinci 2011 umožnila zvýšit finanční účast Unie na nákladech programu na 65 %, a žádá Radu, aby neprodleně tuto výjimku znovu zavedla; |
23. |
schvaluje rozhodnutí připojené k tomuto usnesení; |
24. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a aby zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
25. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení a jeho přílohu Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) Úř. věst. L 195, 27.7.2011, s. 52.
(4) http://www.cesa.eu/presentation/publication/CESA_AR_2010_2011/pdf/CESA%20AR%2020102011.pdf
(5) Úř. věst. L 286, 4.11.2010, s. 18.
(6) Úř. věst. L 342, 28.12.2010, s. 19.
Úterý, 11. září 2012
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném rozpočtovém řízení (žádost EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard, Dánsko)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí 2012/537/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/172 |
Úterý, 11. září 2012
Uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci: žádost EGF/2011/017 ES/Aragón Stavebnictví, Španělsko
P7_TA(2012)0305
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném rozpočtovém řízení (žádost EGF/2011/017 ES/Aragón Stavebnictví, Španělsko) (COM(2012)0290 – C7-0150/2012 – 2012/2121(BUD))
2013/C 353 E/27
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2012)0290 – C7-0150/2012), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném finančním řízení (1) (IID ze dne 17. května 2006), a zejména na bod 28 této dohody, |
— |
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 ze dne 20. prosince 2006 o zřízení Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2) (nařízení o EFG), |
— |
s ohledem na třístranné rozhovory podle bodu 28 IID ze dne 17. května 2006, |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro zaměstnanost a sociální věci, |
— |
s ohledem na zprávu Rozpočtového výboru (A7-0233/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že Evropská unie vytvořila patřičné legislativní a rozpočtové nástroje, jež mají poskytovat dodatečnou podporu pracovníkům, které zasáhly důsledky velkých změn ve struktuře světového obchodu, při jejich opětovném začlenění na trh práce; |
B. |
vzhledem k tomu, že u žádostí podaných po 1. květnu 2009 byla působnost EFG rozšířena i na podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni v přímé souvislosti s celosvětovou finanční a hospodářskou krizí; |
C. |
vzhledem k tomu, že v souladu se společným prohlášením Evropského parlamentu, Rady a Komise, jež bylo přijato během dohodovacího jednání dne 17. července 2008, a s náležitým ohledem na IID ze dne 17. května 2006 ve vztahu k přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG by měla být finanční pomoc Unie propuštěným pracovníkům dynamická a měla by být poskytnuta co nejrychleji a nejúčinněji; |
D. |
vzhledem k tomu, že Španělsko požádalo o pomoc v souvislosti s propuštěním 836 zaměstnanců (příjemců pomoci bude 320) v 377 podnicích působících v rámci oddílu 41 NACE Revize 2 („výstavba budov“) (3) v regionu NUTS II Aragón (ES24) ve Španělsku; |
E. |
vzhledem k tomu, že žádost splňuje kritéria způsobilosti stanovená v nařízení o EFG; |
1. |
souhlasí s Komisí, že podmínky stanovené v čl. 2 písm. b) nařízení o EFG jsou splněny, a Španělsko má proto podle tohoto nařízení nárok na finanční příspěvek; |
2. |
bere na vědomí, že španělské orgány podaly svou žádost o finanční příspěvek z EFG dne 28. prosince 2011 a že hodnocení této žádosti vydala Komise dne 18. června 2012; vítá skutečnost, že postup hodnocení a doplnění informací ze strany Španělska proběhl rychle a přesně; |
3. |
konstatuje, že nezaměstnanost v Aragonii prudce stoupá a že na konci roku 2011 se počet pracovníků evidovaných na úřadech práce blížil 100 000, z nichž 15 % tvořili pracovníci propuštění ve stavebnictví; |
4. |
konstatuje, že Aragonie byla v minulosti těžce zasažena hromadným propouštěním, a vítá skutečnost, že se tento region rozhodl řešit propouštění využitím podpory z fondu EFG; Španělsko již v minulosti předložilo dvě žádosti o uvolnění prostředků z fondu EFG týkající se Aragonie: EGF/2008/004 ES Castilla y León & Aragón (1 082 zaměstnanců propuštěných v automobilovém průmyslu, z nichž 594 bylo propuštěno v Aragonii) (4) a EGF/2010/016 ES Aragón retail (1 154 zaměstnanců propuštěných v odvětví maloobchodu) (5); vítá skutečnost, že tento region využívá zkušenosti s EFG a poskytuje rychlou podporu pracovníkům v několika odvětvích; je pevně přesvědčen, že očekávaná pomoc poskytnutá z fondu EFG může dále přispět k prevenci rizika vylidnění Aragonie (která má v současnosti 3 až 54 obyvatel na km2), neboť bude místní obyvatele účinně motivovat k tomu, aby toto území neopouštěli; |
5. |
konstatuje, že jej španělské orgány informovaly o tom, že podle jejich hodnocení, které vychází ze zkušeností s předchozími žádostmi o podporu z EFG, se pouze 320 pracovníků rozhodne pro účast na opatřeních; vyzývá španělské orgány, aby využily podporu z EFG v plném rozsahu; |
6. |
vítá skutečnost, že se španělské orgány rozhodly zajistit pracovníkům rychlou pomoc, a proto začaly uplatňovat opatření ještě před tím, než bude s konečnou platností rozhodnuto o přidělení finanční podpory z EFG na navrhovaný koordinovaný soubor opatření; |
7. |
připomíná, že je důležité zlepšit zaměstnatelnost všech pracovníků vhodnou odbornou přípravou a uznáním dovedností a schopností získaných během jejich profesní dráhy; očekává, že odborná příprava, která tvoří součást koordinovaného souboru opatření, bude přizpůsobena nejen potřebám propuštěných pracovníků, ale rovněž potřebám skutečného podnikatelského prostředí; |
8. |
vítá skutečnost, že žádost o pomoc z fondu EFG a obsah souboru individualizovaných služeb, které mají být pracovníkům poskytnuty, byly konzultovány s příslušnými sociálními partnery s cílem dosáhnout většího souladu mezi poptávkou a nabídkou na pracovním trhu; |
9. |
vítá zejména kurz odborné přípravy, který byl vytvořen na míru předem zjištěným potřebám místních podniků, které na oplátku přijmou závazek, že některé z pracovníků účastnících se tohoto programu zaměstnají; |
10. |
zdůrazňuje skutečnost, že je třeba vzít si ponaučení z přípravy a provedení této a dalších žádostí, které se týkají hromadných propouštění v mnoha malých a středních podnicích v jednom odvětví, zejména pokud jde o způsobilost žádostí o podporu z EFG u osob samostatně výdělečně činných a majitelů malých a středních podniků v rámci budoucího nařízení a opatření uplatňovaná regiony a členskými státy, aby se co nejdříve připravily žádosti jednotlivých odvětví, do nichž bude spadat velký počet podniků; |
11. |
konstatuje, že opatření na podporu podnikání se budou týkat jen 20 pracovníků; věří, že španělské orgány budou podporovat podnikání a budou schopny upravit koordinovaný soubor služeb, vzroste-li zájem o tento druh opatření; |
12. |
žádá zúčastněné orgány, aby vyvinuly potřebné úsilí ke zlepšení procedurálních a rozpočtových postupů s cílem urychlit uvolnění prostředků z EFG; oceňuje, že Komise v návaznosti na žádost Parlamentu o rychlejší uvolňování prostředků zavedla zdokonalený postup, jehož cílem je předkládat rozpočtovému orgánu spolu s návrhem na uvolnění prostředků z EFG také hodnocení Komise ohledně způsobilosti žádosti předložené v rámci EFG; doufá, že další zdokonalení postupu budou začleněna do nového nařízení o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a že bude dosaženo vyšší účinnosti, transparentnosti a viditelnosti EFG; |
13. |
konstatuje, že koordinovaný soubor služeb zahrnuje několik pobídek na podporu účasti na opatřeních: příspěvek k hledání zaměstnání ve výši 300 EUR (jednorázová částka), příspěvek při hledání jiného zaměstnání ve výši 200 EUR a příspěvek při hledání jiného zaměstnání pro osoby samostatně výdělečně činné ve výši 400 EUR, obojí měsíčně po dobu maximálně tří měsíců; připomíná, že prostředky z EFG by neměly být přímým příspěvkem na dávky v nezaměstnanosti, které jsou v kompetenci vnitrostátních orgánů, ale měly by být přednostně vyhrazeny na odbornou přípravu, hledání zaměstnání a vzdělávací programy; |
14. |
připomíná, že orgány přislíbily zajistit hladký a rychlý proces přijímání rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG, jejichž prostřednictvím poskytnou jednorázovou, časově omezenou individuální podporu na pomoc pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku globalizace a finanční a hospodářské krize; zdůrazňuje úlohu, kterou v tomto ohledu může EFG hrát při opětovném začleňování propuštěných pracovníků na trh práce; |
15. |
konstatuje, že tento případ odráží sociální a hospodářskou situaci v daném regionu, která může být v budoucnu řešena rozšířením oblasti působnosti EFG na samostatně výdělečně činné osoby (v souladu s návrhem Komise o EFG na období 2014–2020); |
16. |
zdůrazňuje, že v souladu s článkem 6 nařízení o EFG by mělo být zajištěno, aby EFG podporoval opětovné začlenění jednotlivých propuštěných pracovníků do pracovního procesu; dále zdůrazňuje, že pomoc z EFG může spolufinancovat pouze aktivní opatření na pracovním trhu, která vedou k trvalému a dlouhodobému zaměstnání; opětovně poukazuje na to, že pomoc z EFG nesmí nahrazovat opatření, za něž jsou na základě vnitrostátních právních předpisů nebo kolektivních smluv odpovědné podniky, ani opatření k restrukturalizaci podniků nebo odvětví; hluboce lituje skutečnosti, že EFG může být pro společnosti motivací k tomu, aby své smluvní zaměstnance nahrazovaly zaměstnanci s flexibilnějšími a krátkodobými smlouvami; |
17. |
konstatuje, že informace o koordinovaném souboru individualizovaných služeb, které mají být financovány z EFG, obsahují údaje o tom, nakolik tyto služby doplňují opatření financovaná ze strukturálních fondů; znovu žádá Komisi, aby do svých výročních zpráv zařazovala také srovnávací hodnocení těchto údajů, aby se zajistilo plné dodržování stávajících předpisů a nemohlo dojít ke zdvojování služeb financovaných z prostředků Unie; |
18. |
vítá skutečnost, že na základě opakovaných žádostí Parlamentu vykazuje rozpočet na rok 2012 v rozpočtové položce pro EFG 04 05 01 prostředky na platby ve výši 50 000 000 EUR; připomíná, že EFG byl vytvořen jako samostatný zvláštní nástroj s vlastními cíli a lhůtami, a zaslouží si proto vlastní přidělené prostředky; tím se zamezí převodům z jiných rozpočtových položek, k nimž docházelo v minulosti a jež by mohly bránit plnění politických cílů EFG; |
19. |
lituje rozhodnutí Rady blokovat prodloužení „krizové výjimky“, která umožňuje poskytovat finanční pomoc jak pracovníkům, kteří byli propuštěni v důsledku současné finanční a hospodářské krize, tak pracovníkům, kteří ztratili zaměstnání kvůli změnám ve struktuře světového obchodu, a která by v případě žádostí podaných po 31. prosinci 2011 umožnila zvýšit finanční účast Unie na nákladech programu na 65 %; žádá Radu, aby neprodleně tuto výjimku znovu zavedla; |
20. |
schvaluje rozhodnutí uvedené v příloze k tomuto usnesení; |
21. |
pověřuje svého předsedu, aby spolu s předsedou Rady toto rozhodnutí podepsal a zajistil jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie; |
22. |
pověřuje svého předsedu, aby předal toto usnesení, včetně přílohy, Radě a Komisi. |
(1) Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.
(2) Úř. věst. L 406, 30.12.2006, s. 1.
(3) Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 a kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3037/90 a některá nařízení ES o specifických statistických oblastech (Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1).
(4) Úř. věst. C 212 E, 5.8.2010, s. 165.
(5) Úř. věst. C 169 E, 15.6.12, s. 157.
Úterý, 11. září 2012
PŘÍLOHA
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci podle bodu 28 interinstitucionální dohody ze dne 17. května 2006 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni a řádném rozpočtovém řízení (žádost EGF/2011/017 ES/Aragón Stavebnictví, Španělsko)
(Znění této přílohy zde není uvedeno, neboť odpovídá konečnému znění finálního aktu, rozhodnutí 2012/536/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/176 |
Úterý, 11. září 2012
Energetická účinnost ***I
P7_TA(2012)0306
Legislativní usnesení Evropského parlamentu 11. září 2012 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o energetické účinnosti a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES (COM(2011)0370 – C7-0168/2011 – 2011/0172(COD))
2013/C 353 E/28
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (KOM(2011)0370), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 194 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0168/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na odůvodněné stanovisko švédského parlamentu podle protokolu (č. 2) o dodržování zásad subsidiarity a proporcionality, v němž je uvedeno, že návrh legislativního aktu není v souladu se zásadou subsidiarity, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 26. října 2011 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 14. prosince 2011 (2), |
— |
s ohledem na to, že zástupce Rady dopisem ze dne 27. června 2012 přislíbil, že Rada schválí postoj Parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví (A7-0265/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2 |
schvaluje společné prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise, které je přílohou tohoto usnesení; |
3. |
bere na vědomí prohlášení Komise, které je přílohou tohoto usnesení; |
4. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
5. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 24, 28.1.2012, s. 134.
(2) Úř. věst. C 54, 23.2.2012, s. 49.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0172
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/…/EU o.o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, směrnici 2012/27/EU.)
Úterý, 11. září 2012
Příloha k legislativnímu usnesení
Prohlášení Evropského parlamentu, Rady a Komise o příkladné úloze jejich budov v souvislosti se směrnicí o energetické účinnosti
Evropský parlament, Rada a Komise prohlašují, že vzhledem k velké viditelnosti svých budov a vedoucímu postavení, které by měly zaujímat, pokud jde o jejich energetickou náročnost, se budou, aniž jsou dotčena použitelná rozpočtová pravidla a pravidla pro zadávání zakázek, na budovy, které mají ve vlastnictví a v užívání, vztahovat stejné požadavky, jako jsou požadavky vztahující na budovy ústředních vládních institucí členských států podle článku 5 a 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/XX/EU o energetické účinnosti a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES.
Prohlášení Komise v souvislosti s energetickými audity
Jak vysvětlila ve svém sdělení Evropskému parlamentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů o modernizaci státní podpory v EU (COM(2012)0209 ze dne 8. května 2012), Komise určila pokyny ke státní podpoře na ochranu životního prostředí jako jeden z nástrojů, které mohou přispět k plnění prorůstové strategie Evropa 2020 a jejích cílů a které lze přezkoumat do konce roku 2013. V této souvislosti Komise může ověřit, zda budoucí pravidla pro státní podporu na ochranu životního prostředí i nadále optimálním způsobem prosazují udržitelný růst, mimo jiné prostřednictvím podpory energetické účinnosti v souladu s cíli této směrnice.
Prohlášení Komise v souvislosti se systémem EU pro obchodování s emisemi
S ohledem na nutnost zachovat pobídky v rámci systému EU pro obchodování s emisemi se Komise zavazuje:
— |
urychleně přeložit první zprávu podle čl. 10 odst. 5 směrnice 2003/87/ES o trhu s uhlíkem doplněnou přezkumem časového profilu dražeb ve třetí fázi; |
— |
posoudit v této zprávě možnosti, mimo jiné včetně trvalého zadržení nezbytného množství povolenek, pomocí nichž by bylo možné co nejdříve přijmout další vhodná strukturální opatření k posílení systému pro obchodování s emisemi v průběhu třetí fáze a k jeho zefektivnění. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/178 |
Úterý, 11. září 2012
Evropská normalizace ***I
P7_TA(2012)0311
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropské normalizaci a změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/105/ES a 2009/23/ES (COM(2011)0315 – C7-0150/2011 – 2011/0150(COD))
2013/C 353 E/29
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0315), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0150/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 21. září 2011 (1), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 6. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a stanoviska Výboru pro mezinárodní obchod a Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku (A7-0069/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 376, 22.12.2011, s. 69.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0150
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o evropské normalizaci, změně směrnic Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a směrnic Evropského parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES a kterým se ruší rozhodnutí Rady 87/95/EHS a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1025/2012.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/179 |
Úterý, 11. září 2012
Elektronická identifikace skotu ***I
P7_TA(2012)0312
Pozmněňovací návrhy Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o pozměněném návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 1760/2000, pokud jde o elektronickou identifikaci skotu, a zrušují ustanovení o nepovinném označování hovězího masa (COM(2012)0162 – C7-0114/2012 – 2011/0229(COD)) (1)
2013/C 353 E/30
(Řádný legislativní postup: první čtení)
ZNĚNÍ NAVRŽENÉ KOMISÍ |
POZMĚŇOVACÍ NÁVRH |
||||
Pozměňovací návrh 43 |
|||||
Návrh nařízení Název |
|||||
Pozměňovací návrh 2 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 4 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 4 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 6 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 5 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 7 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 6 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 9 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 7 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 16 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 8 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 17 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 9 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 18 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 10 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 19 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 11 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 19 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 12 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 20 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrhy 14 a 45 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 22 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 15 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 23 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 16 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 23 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 17 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 a (nový) Nařízení (ES) č. 1760/2000 Článek 2 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 18 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 b (nový) Nařízení (ES) č. 1760/2000 Článek 2 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 19 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 3 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4 – odst. 1 – pododstavec 1 |
|||||
1. Všechna zvířata v zemědělském podniku musí být identifikována alespoň dvěma samostatnými identifikačními značkami schválenými podle článků 10 a 10a a schválenými příslušným orgánem. |
1. Všechna zvířata v zemědělském podniku musí být identifikována alespoň dvěma samostatnými identifikačními značkami schválenými podle článků 10 a 10a a schválenými příslušným orgánem. Komise zajistí, aby identifikátory používané v Unii byly interoperabilní a v souladu s normami ISO. |
||||
Pozměňovací návrh 20 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 3 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4 – odst. 1 – pododstavec 2 |
|||||
Identifikační značky se přidělují zemědělskému podniku, rozdělují a připevňují na zvířata způsobem stanoveným příslušným orgánem. |
Identifikační značky se přidělují zemědělskému podniku, rozdělují a připevňují na zvířata způsobem stanoveným příslušným orgánem. Toto ustanovení se nevztahuje na zvířata, která se narodila před 1. lednem 1998 a nejsou určena pro obchod v rámci Unie. |
||||
Pozměňovací návrh 21 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 3 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4 – odst. 1 – pododstavec 3 |
|||||
Všechny identifikační značky připevněné na jedno zvíře mají stejný jedinečný identifikační kód, který umožňuje individuálně identifikovat toto zvíře a zemědělský podnik, ve kterém se narodilo. |
Všechny identifikační značky připevněné na jedno zvíře mají stejný jedinečný identifikační kód, který umožňuje individuálně identifikovat toto zvíře a zemědělský podnik, ve kterém se narodilo. Odchylně od tohoto ustanovení může příslušný orgán v případech, kdy není možné, aby dvě samostatné identifikační značky měly stejný jedinečný identifikační kód, povolit, aby se pod jeho dohledem u druhé identifikační značky použil jiný kód, pokud je zaručena plná sledovatelnost a je možné identifikovat zvíře i zemědělský podnik, ve kterém se narodilo. |
||||
Pozměňovací návrh 22 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 3 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4 – odst. 2 – pododstavec 2 |
|||||
Členské státy, které tuto možnost využijí, sdělí Komisi znění těchto vnitrostátních předpisů. |
Členské státy, které tuto možnost využijí, sdělí Komisi znění těchto vnitrostátních předpisů. Komise následně poskytne ostatním členským státům shrnutí vnitrostátních pravidel upravujících přesun zvířat do členských států, které se rozhodly pro povinnou elektronickou identifikaci, v jazyce v těchto státech snadno srozumitelném a zpřístupní je veřejnosti. |
||||
Pozměňovací návrh 23 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4a – odst. 1 – pododstavec 1 - písm. b |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 24 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4a – odst. 1 – pododstavec 2 |
|||||
Žádné zvíře nesmí opustit zemědělský podnik, ve kterém se narodilo, dokud nejsou tyto dvě identifikační značky připevněny. |
Žádné zvíře nesmí opustit zemědělský podnik, ve kterém se narodilo, dokud nejsou tyto dvě identifikační značky připevněny , s výjimkou případů vyšší moci . |
||||
Pozměňovací návrh 25 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4a – odst. 2 – pododstavec 1 a (nový) |
|||||
|
První pododstavec se nepoužije v případě zvířat, která se narodila před 1. lednem 1998 a nejsou určena pro obchod v rámci Unie. |
||||
Pozměňovací návrh 26 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4b – odst. 2 – pododstavec 2 |
|||||
Uvedená lhůta nesmí překročit 20 dní po veterinárních kontrolách uvedených v odstavci 1. V každém případě se identifikační značky připevňují na zvířata předtím, než tato zvířata opustí zemědělský podnik určení. |
Uvedená lhůta nesmí překročit 20 dní po veterinárních kontrolách uvedených v odstavci 1. Odchylně od tohoto ustanovení může být z důvodů spojených s fyziologickým vývojem zvířete tato lhůta u druhé identifikační značky prodloužena až na 60 dní. V každém případě se identifikační značky připevňují na zvířata předtím, než tato zvířata opustí zemědělský podnik určení. |
||||
Pozměňovací návrh 27 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4c – odst. 2 – pododstavec 2 |
|||||
Maximální lhůta uvedená v písmenu b) nepřesáhne 20 dní ode dne dovozu zvířat do zemědělského podniku určení. V každém případě se identifikační značky připevňují na zvířata předtím, než tato zvířata opustí zemědělský podnik určení. |
Maximální lhůta uvedená v písmenu b) nepřesáhne 20 dní ode dne dovozu zvířat do zemědělského podniku určení. Odchylně od tohoto ustanovení může být z důvodů spojených s fyziologickým vývojem zvířete tato lhůta u druhé identifikační značky prodloužena až na 60 dní. V každém případě se identifikační značky připevňují na zvířata předtím, než tato zvířata opustí zemědělský podnik určení. |
||||
Pozměňovací návrh 28 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 4 c – odst. 2 – pododstavec 2 a (nový) |
|||||
|
Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 4 odst. 1 třetího pododstavce, může příslušný orgán v případech, kdy není možné označit zvíře elektronickým identifikátorem se stejným jedinečným identifikačním kódem, povolit, aby se pod jeho dohledem u druhé identifikační značky použil jiný kód, pokud je zaručena plná sledovatelnost a je možné identifikovat zvíře i zemědělský podnik, ve kterém se narodilo. |
||||
Pozměňovací návrh 29 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 4 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Článek 4 d |
|||||
Žádná identifikační značka nesmí být odebrána nebo nahrazena bez povolení a kontroly příslušného orgánu. Toto povolení lze udělit pouze tehdy, pokud odebrání nebo nahrazení nenaruší sledovatelnost zvířete. |
Žádná identifikační značka nesmí být změněna, odebrána nebo nahrazena bez povolení a kontroly příslušného orgánu. Toto povolení lze udělit pouze tehdy, pokud změna, odebrání nebo nahrazení nenaruší sledovatelnost zvířete. |
||||
Pozměňovací návrh 30 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 5 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 5 – odst. 2 – pododstavec 1 |
|||||
Členské státy si mohou vyměňovat elektronické údaje mezi svými počítačovými databázemi ode dne, kdy Komise uzná, že je systém pro výměnu údajů plně provozuschopný. |
Členské státy si mohou vyměňovat elektronické údaje mezi svými počítačovými databázemi ode dne, kdy Komise uzná, že je systém pro výměnu údajů plně provozuschopný. Musí to být prováděno způsobem, který zaručí ochranu údajů a zabrání jakémukoli zneužívání s cílem chránit zájmy zemědělského podniku. |
||||
Pozměňovací návrh 31 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 6 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 6 – písm. c a (nové) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 32 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 7 - písm. b Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 7 – odst. 5 – písm. b |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 33 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 8 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Článek 9a |
|||||
Členské státy zajistí, aby každá osoba odpovědná za identifikaci a evidenci zvířat obdržela pokyny a poučení ohledně příslušných ustanovení tohoto nařízení a všech aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých Komisí na základě článků 10 a 10a a aby byly k dispozici vhodné školicí kurzy. |
Členské státy zajistí, aby každá osoba odpovědná za identifikaci a evidenci zvířat obdržela pokyny a poučení ohledně příslušných ustanovení tohoto nařízení a všech aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijatých Komisí na základě článků 10 a 10a a aby byly k dispozici vhodné školicí kurzy. Tyto informace budou sdělovány bezplatně odpovědné osobě při každé změně příslušných ustanovení tak často, jak to bude nutné. Členské státy sdílejí osvědčené postupy s cílem zajistit dobrou kvalitu odborné přípravy a sdílení informací v celé Unii. |
||||
Pozměňovací návrh 34 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 9 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 10 – odstavec 1 – písm. e |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 35 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 11 – písm. b a (nové) Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 13 – odst. 5 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 46 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 14 Nařízení (ES) č.1760/2000 Oddíl II – hlava II |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 51 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 15 Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 19 – písm. b |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 40 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 17 – písm. a Nařízení (ES) č. 1760/2000 Čl. 22 – odst. 1 – pododstavec 3 |
|||||
Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví nezbytná pravidla, včetně přechodných opatření potřebných pro jejich zavedení, týkající se postupů pro provádění sankcí uvedených v druhém pododstavci. Tyto prováděcí akty se přijmou v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 23 odst. 2. |
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 22b, jimiž se stanoví nezbytná pravidla, včetně přechodných opatření potřebných pro jejich zavedení, týkající se postupů pro provádění sankcí uvedených v druhém pododstavci. |
||||
Pozměňovací návrh 47 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 18 Nařízení (ES) č.1760/2000 Článek 22 b |
|||||
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. |
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku. |
||||
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, článcích 5, 7, 10, 14 a 19 a v čl. 22 odst. 4a se svěřuje Komisi na dobu neurčitou od (4) |
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, článcích 5, 7, 10, 14 a 19 , čl. 22 odst. 1 třetím pododstavci a v čl. 22 odst. 4a se svěřuje Komisi na dobu pěti let od (5). |
||||
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, v článcích 5, 7, 10, 14 a 19 a v čl. 22 odst. 4a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti. |
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, v článcích 5, 7, 10, 14 a 19, v čl. 22 odst. 1 třetím pododstavci a v čl. 22 odst. 4a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti. |
||||
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. |
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. |
||||
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, článcích 5, 7, 10, 14 a 19 a čl. 22 odst. 4a vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“ |
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 5 a čl. 4a odst. 2, článků 5, 7, 10, 14 a 19 , čl. 22 odst. 1 třetího pododstavce a čl. 22 odst. 4a vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“ |
||||
Pozměňovací návrh 42 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 19 a (nový) Nařízení (ES) č. 1760/2000 Článek 23 a (nový) |
|||||
|
|
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst. 2 druhého pododstavce (A7-0199/2012).
(2) Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18.
(3) Šest měsíců od data vstupu tohoto nařízení v platnost.
(4) [data vstupu tohoto nařízení v platnost nebo od kteréhokoli jiného data stanoveného zákonodárcem].
(5) Vstup tohoto nařízení v platnost.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/191 |
Úterý, 11. září 2012
Změna směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci ***I
P7_TA(2012)0313
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 k návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice č. 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci (COM(2012)0052 – C7-0033/2012 – 2012/0025(COD))
2013/C 353 E/31
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (COM(2012)0052), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2, článek 114 a čl. 168 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7–0033/2012), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 28. března 2012 (1), |
— |
po konzultaci s Výborem regionů, |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 27. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7-0165/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s. 201.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2012)0025
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a rady 2012/…/EU, kterou se mění směrnice 2001/83/ES, pokud jde o farmakovigilanci
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, směrnici 2012/26/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/192 |
Úterý, 11. září 2012
Změna nařízení (ES) č. 726/2004, pokud jde o farmakovigilanci ***I
P7_TA(2012)0314
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 726/2004, pokud jde o farmakovigilanci (COM(2012)0051 – C7-0034/2012 – 2012/0023(COD))
2013/C 353 E/32
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (COM(2012)0051), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2, článek 114 a čl. 168 odst. 4 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7–0034/2012), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 28. března 2012 (1), |
— |
po konzultaci s Výborem regionů, |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 27. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7-0164/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s. 202.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2012)0023
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 726/2004, pokud jde o farmakovigilanci
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1027/2012.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/193 |
Úterý, 11. září 2012
Obsah síry v lodních palivech ***I
P7_TA(2012)0315
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se mění směrnice 1999/32/ES, pokud jde o obsah síry v lodních palivech (COM(2011)0439 – C7-0199/2011 – 2011/0190(COD))
2013/C 353 E/33
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0439), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 192 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0199/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 18. ledna 2012 (1), |
— |
po konzultaci s Výborem regionů, |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 31. května 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin a stanovisko Výboru pro dopravu a cestovní ruch (A7-0038/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 68, 6.3.2012, s. 70.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0190
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/…/EU kterou se mění směrnice Rady 1999/32/ES, pokud jde o obsah síry v lodních palivech
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, směrnici 2012/33/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/194 |
Úterý, 11. září 2012
Režim jednotné platby a podpora pěstitelů révy ***I
P7_TA(2012)0316
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o režim jednotné platby a podporu pěstitelům révy (COM(2011)0631 – C7-0338/2011 – 2011/0285(COD))
2013/C 353 E/34
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0631), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0338/2011), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru pro právní záležitosti k navrženému právnímu základu, |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 a první pododstavec čl. 42 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 25. dubna 2012 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 4. května 2012 (2), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 9. července 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na články 55 a 37 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova (A7-0203/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 191, 29.6.2012, s. 116.
(2) Úř. věst. C 225, 27.7.2012, s. 174.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0285
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 11. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o režim jednotné platby a podporu pěstitelům révy
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1028/2012.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/195 |
Úterý, 11. září 2012
Správní spolupráce prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu***I
P7_TA(2012)0317
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu („nařízení o systému IMI“) (COM(2011)0522 – C7-0225/2011 – 2011/0226(COD))
2013/C 353 E/35
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0522), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0225/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 7. prosince 2011 (1), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 23. května 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů (A7-0068/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 43, 15.2.2012, s. 14.
Úterý, 11. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0226
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne w'11. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o správní spolupráci prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu a o zrušení rozhodnutí Komise 2008/49/ES („nařízení o systému IMI“)
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1024/2012.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/196 |
Úterý, 11. září 2012
Společný systém zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států *
P7_TA(2012)0318
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 11. září 2012 o návrhu směrnice Rady o společném systému zdanění úroků a licenčních poplatků mezi přidruženými společnostmi z různých členských států (přepracované znění) (COM(2011)0714 – C7-0516/2011 – 2011/0314(CNS))
2013/C 353 E/36
(Zvláštní legislativní postup – konzultace – přepracování)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Radě (COM(2011)0714), |
— |
s ohledem na článek 115 Smlouvy o fungování Evropské unie, podle kterého Rada konzultovala s Parlamentem (C7-0516/2011), |
— |
s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 28. listopadu 2001 o systematičtějším využívání metody přepracování právních aktů (1), |
— |
s ohledem na dopis Výboru pro právní záležitosti, ze dne 6. března 2012 pro Hospodářský a měnový výbor podle čl. 87 odst. 3 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na články 87 a 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Hospodářského a měnového výboru (A7-0227/2012), |
A. |
vzhledem k tomu, že podle poradní skupiny složené z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise daný návrh neobsahuje žádné jiné věcné změny než ty, které byly jako takové v návrhu označeny, a vzhledem k tomu, že pokud jde o nezměněná ustanovení stávajících znění, je návrh jejich prostou kodifikací bez jakékoli změny jejich věcného obsahu; |
1. |
schvaluje pozměněný návrh Komise ve znění upraveném podle doporučení poradní skupiny složené z právních služeb Evropského parlamentu, Rady a Komise; |
2. |
vyzývá Komisi, aby návrh v souladu s čl. 293 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie změnila odpovídajícím způsobem; |
3. |
vyzývá Radu, aby informovala Parlament, bude-li mít v úmyslu odchýlit se od znění schváleného Parlamentem; |
4. |
vyzývá Radu, aby znovu konzultovala s Parlamentem, bude-li mít v úmyslu podstatně změnit návrh Komise; |
5. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům.
|
(1) Úř. věst. C 77, 28.3.2002, s. 1.
Středa, 12. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/201 |
Středa, 12. září 2012
Minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu ***I
P7_TA(2012)0327
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady, kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu (COM(2011)0275 – C7-0127/2011 – 2011/0129(COD))
2013/C 353 E/37
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (KOM(2011)0275), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 82 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0127/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 7. prosince 2011 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 16. února 2012 (2), |
— |
s ohledem na příslib zástupce Rady obsažený v dopise ze dne 21. června 2012, že postoj Parlamentu bude schválen, v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na společná jednání Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví podle článku 51 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci a Výboru pro práva žen a rovnost pohlaví a stanovisko Výboru pro právní záležitosti (A7-0244/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal tento postoj Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 43, 15.2.2012, s. 39.
(2) Úř. věst. C 113, 18.4.2012, s. 56.
Středa, 12. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0129
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 12. září 2012 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/…/EU kterou se zavádí minimální pravidla pro práva, podporu a ochranu obětí trestného činu a kterou se nahrazuje rámcové rozhodnutí Rady 2001/220/SVV
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení 2012/29/EU).
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/202 |
Středa, 12. září 2012
Správa některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, sourež a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky ***I
P7_TA(2012)0328
Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu přijaté dne 12. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 774/94 o otevření a správě některých celních kvót Společenství pro vysoce jakostní hovězí maso, vepřové maso, drůbeží maso, pšenici, souřez a otruby, vedlejší mlýnské produkty a jiné zbytky (COM(2011)0906 – C7-0524/2011 – 2011/0445(COD)) (1)
2013/C 353 E/38
(Řádný legislativní postup: první čtení)
ZNĚNÍ NAVRŽENÉ KOMISÍ |
POZMĚŇOVACÍ NÁVRH |
||||
Pozměňovací návrh 1 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 3 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 2 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 Nařízení (ES) č. 774/94 Čl. 7 – pododst. 2 |
|||||
Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeném v [čl. 323 odst. 2] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXXX/YYYY [jednotné nařízení o společné organizaci trhů uvedené do souladu]*. |
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem uvedeným v čl. 7a odst. 2. |
||||
Pozměňovací návrh 3 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 Nařízení (ES) č. 774/94 Článek 7 a (nový) |
|||||
|
Článek 7a Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen Výbor pro společnou organizaci zemědělských trhů zřízený podle článku [xx] nařízení Evropského parlamentu (EU) č. [xxxx/yyyy] ze dne … 2012 … [nařízení o jednotné společné organizaci trhů uvedené do souladu] (2). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011 (3). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá většina členů výboru. |
||||
Pozměňovací návrh 4 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 2 Nařízení (ES) č. 774/94 Čl. 8a – odst. 2 |
|||||
2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 8 na Komisi platí na dobu neurčitou od [vložit datum vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] . |
2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 8 je svěřeno Komisi na dobu pěti let od … (4). Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období . Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. |
||||
Pozměňovací návrh 5 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 2 Nařízení (ES) č. 774/94 Čl. 8a – odst. 5 |
|||||
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. |
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o čtyři měsíce. |
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst.2) druhého pododstavce (A7-0212/2012).
(2) Úř. věst. L …, …, s. …
(3) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
(4) Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/204 |
Středa, 12. září 2012
Dovoz olivového oleje a jiných zemědělských produktů pocházejících z Turecka, pokud jde o přenesené a prováděcí pravomoci, které mají být uděleny Komisi ***I
P7_TA(2012)0329
Pozměňovací návrhy Evropského parlamentu přijaté dne 12. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2008/97, (ES) č. 779/98 a (ES) č. 1506/98 v oblasti dovozu olivového oleje a jiných zemědělských produktů pocházejících z Turecka, pokud jde o přenesené a prováděcí pravomoci, které mají být uděleny Komisi (COM(2011)0918 – C7-0005/2012 – 2011/0453(COD)) (1)
2013/C 353 E/39
(Řádný legislativní postup: první čtení)
ZNĚNÍ NAVRŽENÉ KOMISÍ |
POZMĚŇOVACÍ NÁVRH |
||||
Pozměňovací návrh 1 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 5 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 2 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod -1 (nový) Nařízení (ES) č. 2008/97 Bod odůvodnění 5 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 3 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod -1 a (nový) Nařízení (ES) č. 2008/97 Bod odůvodnění 6 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 4 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 Nařízení (ES) č. 2008/97 Článek 7 |
|||||
Komise formou prováděcích aktů přijme opatření nezbytná k provádění pravidel pro zvláštní režimy dovozu stanovené v tomto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijmou v souladu s přezkoumán ím uvedeným v čl. [323 odst. 2] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [xxxx/yyyy] [sladěné jednotné nařízení o společné organizaci trhů]* . |
Komise formou prováděcích aktů přijme opatření nezbytná k provádění pravidel pro zvláštní režimy dovozu stanovené v tomto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumnýn postupem uvedeným v čl. 7a odst. 2 . |
||||
Pozměňovací návrh 5 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 1 Nařízení (ES) č. 2008/97 Článek 7 a (nový) |
|||||
|
Článek 7a Postup projednávání ve výboru 1. Komisi je nápomocen …výbor zřízený podle článku [xx] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [xxxx/yyyy] ze dne … [nařízení o jednotné společné organizaci trhů uvedené do souladu] (3). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011 (4). 2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. 3. Má-li být o stanovisku výboru rozhodnuto písemným postupem, ukončuje se tento postup bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá většina členů výboru. |
||||
Pozměňovací návrh 6 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 2 Nařízení (ES) č. 2008/97 Čl. 8a – odst. 2 |
|||||
2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 8 na Komisi platí na dobu neurčitou od [vložte datum vstupu tohoto pozměňujícího nařízení v platnost] . |
2. Přenesení pravomoci uvedené v článku 8 je svěřeno Komisi na dobu pěti let od … (5) . Komise vypracuje zprávu o přenesení pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. |
||||
Pozměňovací návrh 7 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – bod 2 Nařízení (ES) č. 2008/97 Čl. 8a – odst. 5 |
|||||
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce. |
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o čtyři měsíce. |
||||
Pozměňovací návrh 8 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 2 – bod -1 (nový) Nařízení (ES) č. 779/98 Bod odůvodnění 4 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 9 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 2 – bod 1 Nařízení (ES) č. 779/98 Článek 1 |
|||||
Komise formou prováděcích aktů přijme pravidla nezbytná pro uplatňování režimu dovozu u produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie pocházejících z Turecka, které se do Unie dovážejí za podmínek stanovených v rozhodnutí Rady č. 1/98 o přidružení ES-Turecko. Tyto prováděcí akty se přijmou v souladu s přezkoumáním uvedeným v čl. [323 odst. 2] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [xxxx/yyyy] [sladěné jednotné nařízení o společné organizaci trhů]* . |
Komise formou prováděcích aktů přijme pravidla nezbytná pro uplatňování režimu dovozu u produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie pocházejících z Turecka, které se do Unie dovážejí za podmínek stanovených v rozhodnutí Rady č. 1/98 o přidružení ES-Turecko. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem uvedeným v čl. 2a odst. 2 . |
||||
Pozměňovací návrh 10 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 2 – bod 1 a (nový) Nařízení (ES) č. 779/98 Článek 2 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 11 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – bod -1 (nový) Nařízení (ES) č. 1506/98 Bod odůvodnění 6 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 12 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – bod 1 Nařízení (ES) č. 1506/98 Článek 3 |
|||||
Komise prováděcím aktem potvrdí ukončení pozastavení uvedeného v článku 2, jakmile překážky pro preferenční vývozy z Unie do Turecka budou odstraněny. Tento prováděcí akt se přijme v souladu s přezkoumáním uvedeným v čl. [323 odst. 2] nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [xxxx/yyyy] [sladěné jednotné nařízení o společné organizaci trhů]* . |
Komise prováděcím aktem potvrdí ukončení pozastavení uvedeného v článku 2, jakmile překážky pro preferenční vývozy z Unie do Turecka budou odstraněny. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem uvedeným v čl. 3a odst. 2 . |
||||
Pozměňovací návrh 13 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – bod 1 a (nový) Nařízení (ES) č. 1506/98 Článek 3 a (nový) |
|||||
|
|
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst.2) druhého pododstavce (A7-0209/2012).
(2) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.
(3) Úř. věst. L …, …, s. …
(4) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
(5) Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
(6) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.
(7) Úř. věst. L …, …, s. …
(8) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.
(9) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.
(10) Úř. věst. L …, …, s. …
(11) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.“.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/210 |
Středa, 12. září 2012
Změna Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií ***
P7_TA(2012)0330
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Austrálií, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií (12124/2010 – C7–0057/2012 – 2010/0146(NLE))
2013/C 353 E/40
(Souhlas)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (12124/2010), |
— |
s ohledem na návrh Dohody mezi Evropskou unií a Austrálií, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií (12150/2010), |
— |
s ohledem na žádost o souhlas, kterou předložila Rada v souladu s čl. 207 odst. 4 prvním pododstavcem a čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) Smlouvy o fungování Evropské unie (C7-0057/2012), |
— |
s ohledem na článek 81 a čl. 90 odst. 7 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení Výboru pro mezinárodní obchod (A7-0211/2012), |
1. |
uděluje svůj souhlas s uzavřením dohody; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby postoj Parlamentu předal Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a Austrálie. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/210 |
Středa, 12. září 2012
Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody mezi ES a Novým Zélandem ***
P7_TA(2012)0331
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Novým Zélandem, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem (12126/2010 – C7–0058/2012 – 2010/0139(NLE))
2013/C 353 E/41
(Souhlas)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (12126/2010), |
— |
s ohledem na návrh Dohody mezi Evropskou unií a Novým Zélandem, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem (12151/2010), |
— |
s ohledem na žádost o souhlas, kterou předložila Rada v souladu s čl. 207 odst. 4 prvním pododstavcem a čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) Smlouvy o fungování Evropské unie (C7-0058/2012), |
— |
s ohledem na článek 81 a čl. 90 odst. 7 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení Výboru pro mezinárodní obchod (A7-0210/2012), |
1. |
uděluje svůj souhlas s uzavřením dohody; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vládám a parlamentům členských států a Nového Zélandu. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/211 |
Středa, 12. září 2012
Opatření ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov, za účelem zachování populací ryb ***I
P7_TA(2012)0332
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o některých opatřeních ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov, za účelem zachování populací ryb (COM(2011)0888 – C7-0508/2011 – 2011/0434(COD))
2013/C 353 E/42
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0888), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a články 207 odst. 2 a 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7- 0508/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 23. května 2012 (1), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 27. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro rybolov a na stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0146/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 229, 31.7.2012, s. 112.
Středa, 12. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0434
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 12. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o některých opatřeních za účelem zachování populací ryb ve vztahu k zemím, které umožňují neudržitelný rybolov
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1026/2012).
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/212 |
Středa, 12. září 2012
Společná organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury ***I
P7_TA(2012)0333
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury (COM(2011)0416 – C7-0197/2011 – 2011/0194(COD))
2013/C 353 E/43
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (COM(2011)0416), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 42 a čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0197/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 28. března 2012 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 4. května 2012 (2), |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro rybolov a stanovisko Výboru pro životní prostředí, veřejné zdraví a bezpečnost potravin (A7-0217/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s 183.
(2) Úř. věst. C 225, 27.7.2012, s 20.
Středa, 12. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0194
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 12. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 a ruší nařízení Rady (ES) č. 104/2000
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Oblast působnosti společné rybářské politiky se vztahuje na opatření na trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii. Společná organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury (dále jen „společná organizace trhu“) je nedílnou součástí společné rybářské politiky a měla by přispívat k naplnění jejích cílů. Jelikož společná rybářská politika prochází revizí, měla by být odpovídajícím způsobem upravena i společná organizace trhu. |
(2) |
Nařízení Rady (ES) č. 104/2000 ze dne 17. prosince 1999 o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury (4) je nutno revidovat, aby se zohlednily nedostatky, které byly zjištěny při uplatňování ustanovení, jež platí v současnosti, nejnovější vývoj na trhu Unie a světových trzích a vývoj činností v oblasti rybolovu a akvakultury. |
(2a) |
Rybolov má v hospodářství pobřežních oblastí Unie, včetně nejvzdálenějších regionů, mimořádný význam. Vzhledem k tomu, že tato činnost zajišťuje rybářům v těchto oblastech jejich obživu, je třeba podporovat stabilitu trhu a lepší vzájemný vztah mezi nabídkou a poptávkou. [pozm. návrh 1] |
(3) |
Ustanovení společné organizace trhu by měla být prováděna v souladu s mezinárodními závazky Unie, zejména pokud jde o předpisy Světové obchodní organizace (WTO). Ryby a měkkýši jsou společným statkem. Protože se tudíž rybolov tudíž liší od jiných průmyslových odvětví, měl by být zejména regulován prostřednictvím opatření splňujících environmentální a ekosystémová kritéria, a to bez ohledu na požadavky trhu. [pozm. návrh 2] |
(3a) |
Vzhledem k tomu, že obchodní předpisy Světové obchodní organizace v současné době fungují uspokojivě, měl by se každý nový návrh snažit podle možností nynější stav zachovat. Komise by však měla zajistit, aby produkty rybolovu a akvakultury dovážené ze třetích zemí plně respektovaly udržitelné rybolovné postupy a právní předpisy Unie, aby bylo zajištěno, že produkty Unie a dovážené produkty spolu mohou rovnocenně soutěžit. [pozm. návrh 3] |
(4) |
Společná organizace trhu by měla přispět k dosažení cílů společné rybářské politiky. |
(5a) |
S ohledem na značný objem dovozu produktů rybolovu a akvakultury ze třetích zemí a na velký podíl dovezených výrobků v celkové spotřebě Unie je nezbytné, aby se společná organizace trhu začlenila do rámce obchodní a celní politiky, jejímž cílem je kontrola dovozu a jeho vlivu na ceny, jež jsou vypláceny producentům z Unie při prvním prodeji, a na ziskovost jejich činností. [pozm. návrh 4] |
(5b) |
Je třeba zajistit co největší soudržnost mezi společnou rybářskou politikou na straně jedné a společnou obchodní politikou na straně druhé a systematické uplatňování společné obchodní politiky v zájmu dosažení cílů společné rybářské polituky, a to jak v rámci vícestranných jednání ve WTO, tak v rámci dvoustranných nebo regionálních obchodních dohod. [pozm. návrh 5] |
(5c) |
Je důležité zajistit, aby veškeré vnitrostátní správní orgány pověřené celní a hygienickou kontrolou produktů rybolovu a akvakultury dovážených do Unie měly k dispozici lidské i finanční zdroje a nástroje nezbytné k účelnému plnění jejich úkolů. [pozm. návrh 6] |
(6) |
Je důležité, aby řízení společné organizace trhu probíhalo v souladu se zásadami řádné správy společné rybářské politiky. |
(6a) |
Pro úspěch společné organizace trhu je zásadní, aby byli spotřebitelé prostřednictvím marketingových a vzdělávacích kampaní informováni o důležitosti konzumace ryb, široké škále dostupných druhů ryb a o tom, že je důležité porozumět informacím uvedeným na štítcích. [pozm. návrh 7] |
(7) |
Organizace producentů jsou klíčovými subjekty, pokud jde o náležité uplatňování společné rybářské politiky a společné organizace trhu. Proto je nezbytné posílit jejich cíle, aby bylo zajištěno, že a poskytnout jim potřebnou finanční podporu, aby mohly hrát významnější úlohu v každodenním řízení rybolovu a působit tak v rámci stanoveném cíli společné rybářské politiky. Je rovněž zapotřebí zajistit, aby jejich členové vykonávají vykonávali činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury udržitelným způsobem, zlepšují zlepšili uvádění produktů na trh, viděli, že se jejich příjmy valorizují a shromažďují shromažďovali ekonomické informace o akvakultuře. Při naplňování těchto cílů by měly organizace producentů zohlednit různé podmínky odvětví rybolovu a akvakultury, které v Unii existují, především podmínky v nejvzdálenějších regionech, a zejména zvláštnosti rybolovu v malém měřítku a extenzivní akvakultury. Členské státy a regionální správní orgány by měly mít možnost převzít zodpovědnost za plnění těchto cílů a úzce spolupracovat s organizacemi producentů na řízení a podle potřeby i na přidělování kvót a na řízení intenzity rybolovu v souladu s potřebami každé jednotlivé rybolovné oblasti. [pozm. návrh 8] |
(7a). |
Měla by být jasně definována vhodná kritéria pro zřízení organizací producentů, zejména kritéria týkající se minimálního počtu členů a jejich formálního uznání, aby byla posílena jejich konkurenceschopnost a životaschopnost. [pozm. návrh 9] |
(8) |
Meziodvětvové organizace zahrnující různé kategorie hospodářských subjektů mohou pomoci zlepšit koordinaci marketingových činností v rámci hodnotového řetězce a vypracovat opatření v zájmu celého odvětví. |
(9) |
Je vhodné stanovit společné podmínky pro uznávání organizací producentů a meziodvětvových organizací členskými státy, pro rozšíření pravidel přijatých organizacemi producentů a meziodvětvovými organizacemi a pro sdílení nákladů vyplývajících z tohoto rozšíření. Postup rozšíření pravidel by měl podléhat povolení Komisí. |
(10) |
Aby mohly organizace producentů nasměrovat své členy k udržitelným činnostem v oblasti rybolovu a akvakultury, měly by vypracovat a předložit příslušným orgánům členských států plán produkce a uvádění produktů na trh s potřebnými opatřeními k splnění jejich cílů. |
(10a) |
Vykládka veškerých náhodných a vedlejších úlovků a snížení počtu výmětů patří k cílům probíhající reformy společné rybářské politiky. Aby bylo dosaženo těchto cílů, je třeba rozšířit využívání selektivních rybolovných zařízení, jež zabrání odlovu podměrečných ryb. [pozm. návrh 165] |
(11) |
Vzhledem k nepředvídatelnosti rybolovných činností je vhodné vytvořit mechanismus pro skladování produktů rybolovu určených k lidské spotřebě, a to na podporu větší stability trhu a vyšších výnosů z produktů, zejména vytvořením přidané hodnoty. Tento mechanismus by měl přispět ke stabilizaci a sbližování místních trhů v Unii v zájmu dosažení jednotného trhu. |
(11a) |
Vzhledem ke vzdálenosti a zeměpisné izolaci nejvzdálenějších regionů bude vhodné zvážit v souladu s článkem 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU") zvláštní akční program, který by zohlednil specifické rysy těchto regionů. [pozm. návrh 11] |
(11b) |
Komise by měla stanovit podpůrná opatření k prosazování účasti žen v organizacích producentů v odvětví akvakultury. [pozm. návrh 12] |
(12) |
Organizace V rámci Evropského námořního a rybářského fondu by měla být organizacím producentů mohou vytvořit společný fond poskytnuta finanční pomoc Unie pro financování plánů produkce a uvádění produktů na trh a mechanismu skladování. [pozm. návrh 13] |
(13) |
K zohlednění různých cen v Unii by měla být každá organizace producentů oprávněna navrhnout cenu za účelem spuštění mechanismu skladování. Tato spouštěcí cena by neměla vést k stanovování minimálních cen, jež by mohly bránit hospodářské soutěži. |
(14) |
Protože populace ryb jsou sdílené zdroje, mohou jejich udržitelného a účinného využívání v určitých případech lépe dosáhnout organizace složené z členů z různých členských států a různých regionů . Je proto nutné také stanovit podněcovat možnost zřízení zřizování nadnárodních organizací producentů a sdružení organizací producentů, na něž se rovněž vztahují pravidla na transregionální úrovni, případně založených na biogeografických regionech, a na nadnárodní úrovni. Tato sdružení by měla být koncipována jako partnerská s tím, že jejichž cílem je vytvářet společná a závazná pravidla a zajišťovat rovné podmínky pro všechny zúčastněné subjekty podílející se na rybolovu. Při zřizování takových organizací je třeba zajistit, aby nadále podléhaly pravidlům hospodářské soutěže stanovená stanoveným v tomto nařízení a měly na zřeteli skutečnost, že je nutné zachovat vazbu mezi jednotlivými komunitami v pobřežních oblastech a rybolovem a vodami, které v minulosti využívaly [pozm. návrh 14]. |
(15) |
Používání společných obchodních norem by mělo umožnit zásobování trhu udržitelnými produkty, plné využití potenciálu vnitřního trhu s produkty rybolovu a akvakultury a snazší obchodování založené na spravedlivé hospodářské soutěži, a tak pomoci zvýšit ziskovost produkce. |
(16) |
Vzhledem k zvyšující se pestrosti nabídky produktů rybolovu a akvakultury je nutné poskytovat spotřebitelům minimální povinné) Pro spotřebitele je důležité, aby dostávali jasné a úplné informace o základních vlastnostech produktů. Na podporu rozlišování produktů je rovněž nezbytné zohlednit doplňkové informace, které mohou být uváděny dobrovolně. mimo jiné o původu, výrobním postupu a datu výroby produktů, aby mohli provádět informovaný výběr. [pozm. návrh 15] |
(16a) |
Používání ekoznačky pro produkty rybolovu pocházející z Unie i ze zemí mimo Unii nabízí možnost poskytovat jasné informace o ekologické udržitelnosti produktů rybolovu. Proto je nutné, aby Komise přezkoumala možnost vypracování a zavedení minimálních kritérií pro vytvoření ekoznačky pro produkty rybolovu na úrovni celé Unie. [pozm. návrh 16] |
(16b) |
Orgány členských států odpovědné za sledování a vymáhání povinností stanovených v tomto nařízení by měly plně využívat dostupné technologie, včetně testů DNA, aby odradily provozovatele od falešného značení odlovů a chránily tak evropské spotřebitele. [pozm. návrh 17] |
(16c) |
S ohledem na význam, který spotřebitel při výběru produktů rybolovu a akvakultury, jež mu nabízí trh, přikládá kritériím země původu či provenience v širokém slova smyslu, měla by se věnovat zvláštní pozornost tomu, aby v tomto ohledu spotřebitel obdržel co nejspolehlivější, nejjasnější a nejucelenější informace. [pozm. návrh 18] |
(16d) |
Z důvodu soudržnosti mezi společnou rybářskou politikou, zejména z hlediska organizace trhu a informování spotřebitelů, a společnou obchodní politikou je třeba se vyhnout příliš široké definici preferenčního celního původu produktů rybolovu a akvakultury a všem odchylkám od obecně použitelných definic, které jsou na závadu vysledovatelnosti produktů a způsobují nejasnosti, pokud jde o místo a skutečné podmínky jejich získávání. [pozm. návrh 19] |
(17) |
Na produkci nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh by se měla vztahovat pravidla hospodářské soutěže týkající se dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě podle článku 101 Smlouvy o fungování EU, pokud jejich uplatňování nebrání fungování společné organizace trhu nebo neohrožuje dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU. |
(17a) |
Je třeba zajistit, aby produkty uváděné na trh Unie splňovaly stejné požadavky a normy pro uvádění na trh, jakým podléhají producenti Unie. [pozm. návrh 20] |
(18) |
Je vhodné stanovit pravidla hospodářské soutěže, která se vztahují na produkci a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, s přihlédnutím ke specifickým aspektům odvětví rybolovu a akvakultury, k nimž patří roztříštěnost odvětví, skutečnost, že ryby jsou sdíleným zdrojem, a velikost míry dovozů, které se mají řídit stejnými pravidly jako produkty rybolovu a akvakultury Unie . V zájmu zjednodušení by se měla příslušná ustanovení nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití některých pravidel hospodářské soutěže na produkci některých zemědělských produktů a obchod s nimi (5) začlenit do tohoto nařízení. Nařízení (ES) č. 1184/2006 by se proto již na produkty rybolovu a akvakultury nemělo vztahovat. [pozm. návrh 21] |
(19) |
Je nutné zlepšit ekonomické informace o trzích s produkty rybolovu a akvakultury v Unii. |
(20) |
Aby bylo možno doplnit nebo pozměnit podmínky a požadavky na uznávání zajistit řádné fungování organizací producentů či mezioborových organizací , jakož i zavést vhodné společné standardy, doplnit nebo pozměnit obsah plánu produkce a uvádění produktů na trh, stanovit a změnit společné obchodní normy, doplnit nebo změnit povinné informace a stanovit minimální kritéria týkající se informací, které hospodářské subjekty poskytují spotřebitelům dobrovolně, měla by být pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU s ohledem na články 24, 33, 41 a 46 jejich finanční podporu, jejich vnitřní pravidla, obsah produkčního a výrobního plánu, jakož i definici a změnu společných marketingových standardů přenesena na Komisi. [pozm. návrh 22] Je důležité, aby Komise v průběhu přípravné práce prováděla náležité konzultace, včetně konzultací na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě. |
(22) |
V zájmu zajištění jednotných podmínek pro provádění článků tohoto nařízení, týkajících se lhůt a postupů pro uznání organizace producentů a meziodvětvových organizací aplikovanžch členskými státy; formát, lhůty a postup jejich oznámení Komisi o jejich orzhodnutích udělit či zamítnout uznání; pravidla týkající se četnosti a obsahu a praktických metod pro kontrolu členskými státy; formát a postup oznámení členskými státy v případě rozšíření pravidel a lhůty pro postupu a lhůty pro předkládání plánů produkce a uvádění produktů na trh; a formát zveřejnění cen členskými státy, by měly být prováděcí pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6). |
(22a) |
Jelikož těchto cílů nemůže být vzhledem k společné povaze trhu s produkty rybolovu a akvakultury uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich lze z důvodu potřeby další společné činnosti lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. |
(23) |
Nařízení Rady (ES) č. 104/2000 by mělo být zrušeno, ale v zájmu právní jistoty by však měla některá jeho ustanovení zůstat použitelná do té doby, než vstoupí v platnost nařízení o Evropském rybářském a námořním fondu. |
(23a) |
Nařízení (ES) č. 1184/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno, |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Kapitola I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět
1. Zřizuje se společná organizace trhu s produkty rybolovu a akvakultury, dále jen „společná organizace trhu“.
2. Společná organizace trhu zahrnuje tyto nástroje:
a) |
profesní organizace; |
b) |
obchodní normy; |
c) |
informace pro spotřebitele; |
d) |
pravidla hospodářské soutěže; |
e) |
informace o trhu. |
ea) |
vnější dimenze. [pozm. návrh 23] |
Článek 2
Oblast působnosti
Společná organizace trhu se vztahuje na produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I tohoto nařízení, které jsou produkovány nebo uváděny na trh v Unii. [pozm. návrh 24]
Článek 3
Cíle
Společná organizace trhu přispěje k dosažení cílů stanovených v článcích 2 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/… ze dne … o společné rybářské politice (7), zejména pak k zavádění tržních pobídek na podporu udržitelnějších produkčních postupů, ke zlepšení postavení, které na trhu zaujímají produkty pocházející z Unie, k vypracování produkčních strategií usilujících o přizpůsobení společné rybářské politiky strukturálním změnám a krátkodobým výkyvům trhů, a rovněž k posílení tržního potenciálu produktů pocházejících z Unie . [pozm. návrh 25]
Článek 4
Zásady
Společná organizace trhu se řídí zásadami řádné správy, které jsou stanoveny v článku 4 nařízení o společné rybářské politice. jíž dosáhne jasným definováním pravomocí jak na úrovni Unie, tak i na vnitrostátních, regionálních a místních úrovních, dlouhodobou perspektivou, širokou účastí hospodářských subjektů, odpovědností státu vlajky a rovněž soudržností mezi integrovanou námořní politikou, obchodní politikou a ostatními politikami Unie . [pozm. návrh 26]
Článek 5
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 3 nařízení(EU) č. …/… (8) a v nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (9) a v prováděcím nařízení Komise (EU) č. 404/2011 ze dne 8. dubna 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (10).
Použijí se rovněž tyto definice:
a) |
„produkty rybolovu“ se rozumí vodní organismy získané rybolovnou činností nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I; |
b) |
„produkty akvakultury“ se rozumí vodní organismy v jakékoli fázi jejich životního cyklu získané činností v oblasti akvakultury nebo produkty z nich odvozené, jak je uvedeno v příloze I; |
c) |
„producentem“ se rozumí fyzická nebo právnická osoba, která používá výrobní prostředky, aby získala produkty rybolovu nebo akvakultury za účelem jejich uvádění na trh; |
d) |
„odvětvím rybolovu nebo akvakultury“ se rozumí odvětví hospodářství, včetně veškerých činností v oblasti produkce, zpracování a uvádění produktů rybolovu nebo akvakultury na trh; |
da) |
„nežádoucími úlovky“ se rozumí úlovky definované jako nežádoucí v nařízení (EU) č. …/… (11). [pozm. návrh 28] |
e) |
„dodáním na trh“ se rozumí dodání produktu rybolovu nebo akvakultury k distribuci, spotřebě nebo použití na trhu Unie v rámci obchodní činnosti, ať už za úplatu nebo bezplatně; |
f) |
„uvedením na trh“ se rozumí první dodání produktu rybolovu nebo akvakultury na trh Unie. |
Kapitola II
Profesní organizace
Oddíl I
Zřizování, cíle a opatření
Článek 6
Zřízení organizací producentů v odvětví rybolovu
Je možno zřizovat organizace producentů v odvětví rybolovu jako skupiny založené z podnětu producentů produktů rybolovu v jednom či více členských státech a uznané v souladu s oddílem II.
Při zakládání organizací producentů v odvětví rybolovu by měla být brána v potaz specifická situace producentů zabývajících se pobřežním rybolovem v malém měřítku a drobným rybolovem, na které by měla být zejména uplatňována pozitivní diskriminace v přístupu k podpoře při zakládání organizací producentů. [pozm. návrh 29]
Článek 7
Cíle organizací producentů v odvětví rybolovu
Organizace producentů v odvětví rybolovu sledují tyto cíle:
a) |
podporu životaschopných a udržitelných rybolovných činností svých členů v plném souladu s politikou zachování zdrojů jejich řízení a využívání, stanovenou v nařízení (EU) č. …/… (11)a s právními předpisy Unie v oblasti ochrany životního prostředí; [pozm. návrh 30] |
aa) |
plánování produkce vlastních členů a poradenství pro členské státy a regionální orgány se zaměřením na otázky řízení rybolovu a na sdílení osvědčených postupů, které vypracovala plavidla Unie; [pozm. návrh 31] |
ab) |
podíl na zásobování potravinami a zachování a vytváření pracovních míst v pobřežních a venkovských oblastech, včetně odborné přípravy a programů zaměřených na spolupráci s cílem podnítit mladé lidi k tomu, aby se zapojili do práce v tomto odvětví, a zajištění důstojné životní úrovně osob, které se zabývají rybolovem; [pozm. návrh 32] |
b) |
nakládání s nežádoucími úlovky zabránění vzniku nežádoucích úlovků komerčních populací , jejich minimalizování a co nejlepší využití, aniž by se pro tyto úlovky vytvářel velký trh ; [pozm. návrh 33] |
ba) |
přispění k odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu prováděním nezbytného počtu interních kontrol u členů organizací; [pozm. návrh 34] |
bb) |
omezování dopadů rybolovu na životní prostředí, včetně zavedení opatření ke zlepšení selektivnosti lovných zařízení, kontrole intenzity rybolovu a k zabránění vzniku nežádoucích a nepovolených úlovků; [pozm. návrh 35] |
bc) |
řízení práva přístupu ke zdrojům přiděleným jejich členům na základě ustanovení uvedených v kapitole IV nařízení (EU) č. …/… (12); [pozm. návrh 36] |
c) |
zlepšení podmínek pro uvádění produktů rybolovu pocházejících od členů těchto organizací na trh; |
d) |
stabilizaci trhů; |
e) |
zvýšení ziskovosti producentů a zlepšení příjmů profesionálních rybářů ; [pozm. návrh 37] |
ea) |
zajištění sledovatelnosti produktů rybolovu a zlepšení přístupu spotřebitelů ke srozumitelným a úplným informacím s cílem přispět ke zlepšení povědomí o stavu ochrany mořských ekosystémů a rybolovných zdrojů a k výchově spotřebitelů, pokud jde o širokou škálu druhů ryb, které jsou k dispozici pro spotřebu; [pozm. návrh 38] |
eb) |
podporu používání informačních komunikačních technologií s cílem zlepšit uvádění produktů rybolovu na trh a zvýšit jejich ceny. [pozm. návrh 39] |
Článek 8
Opatření přijímaná organizacemi producentů v odvětví rybolovu
Organizace producentů v odvětví rybolovu mohou využijí k dosažení cílů stanovených v článku 7 využít mimo jiné tato opatření: [pozm. návrh 41]
a) |
plánování řízení rybolovných činností svých členů včetně vypracování a provádění opatření, jejichž cílem je zvýšit selektivitu rybolovných činností, poradenství v otázkách řízení rybolovu určené členským státům a regionálním orgánům ; [pozm. návrh 42] |
b) |
co nejlepší využití nežádoucích úlovků komerčních populací prostřednictvím a pomoc svým členům zaměřená na zabránění vzniku těchto úlovků a jejich minimalizování ;
|
c) |
přizpůsobení produkce požadavkům trhu; |
d) |
usměrňování nabídky a uvádění produktů svých členů na trh; |
e) |
spravování dočasného skladu pro produkty rybolovu v souladu s články 35 a 36; |
f) |
kontrolování, zda jsou činnosti členů organizace v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou organizací producentů, a přijímání příslušných opatření; |
fa) |
zlepšení kvality, znalosti a transparentnosti produkce a trhu; provádění studií zaměřených na optimalizaci plánování a řízení a podporování rezortních programů, jejichž cílem je prosazovat produkty udržitelného rybolovu; [pozm. návrh 46] |
fb) |
dobrovolné zasílání informací týkajících se stavu ochrany mořských ekosystémů a rybolovných zdrojů příslušným orgánům členských států, a to v pravidelných intervalech a pomocí vhodných prostředků; [pozm. návrh 47] |
fc) |
zajištění kolektivní správy rybolovných práv svých členů; [pozm. návrh 48] |
fd) |
usnadnění přístupu spotřebitelů ke srozumitelným a úplným informacím o produktech rybolovu. [pozm. návrh 49] |
Článek 9
Zřízení organizací producentů v odvětví akvakultury
Je možno zřizovat organizace producentů v odvětví akvakultury jako skupiny založené z podnětu producentů produktů akvakultury v jednom či více členských státech a uznané v souladu s oddílem II.
Článek 10
Cíle organizací producentů v odvětví akvakultury
Organizace producentů v odvětví akvakultury sledují tyto cíle:
a) |
podporu životaschopných a ekonomicky, sociálně a environmentálně udržitelných činností svých členů v oblasti akvakultury a prospěšnost organické akvakultury poskytováním příležitostí k jejich rozvoji se směrnicí 2008/56/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti mořské environmentální politiky (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (13) a směrnicí Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (14) v rámci právních předpisů platných v každém členském státě nebo v jeho části; [pozm. návrh 151] |
aa) |
zajištění toho, aby krmiva vyráběná z produktů rybolovu používaná v akvakultuře pocházela z udržitelně řízeného rybolovu; [pozm. návrh 52] |
b) |
přispívání k zásobování potravinami při dodržování náročných norem kvality a bezpečnosti potravin a k zaměstnanosti v pobřežních a venkovských oblastech; [pozm. návrh 53] |
c) |
zajištění toho, aby byly činnosti členů v souladu s vnitrostátními strategickými plány uvedenými v článku 51 nařízení (EU) č. …/… (15); |
d) |
zlepšení podmínek pro uvádění produktů akvakultury pocházejících od členů těchto organizací na trh; |
da) |
stabilizaci trhů; [pozm. návrh 54] |
e) |
zvýšení ziskovosti producentů a příjmů zaměstnanců v daném odvětví a zároveň zlepšení jejich pracovních podmínek ; [pozm. návrh 55] |
ea) |
provádění programů zaměřených na neustálé zlepšování environmentálních a udržitelných produktů a činností v oblasti akvakultury a na odborné vzdělávání a školení a na opatření k zajištění důstojné životní úrovně osob, které vykonávají činnosti v oblasti akvakultury a k omezení a minimalizaci škodlivých dopadů na celý výrobní řetězec; [pozm. návrh 56] |
eb) |
podporu všech ostatních činností, které jsou v zájmu členů organizací producentů, a rozvoj nebo zkvalitňování fungování tohoto odvětví s cílem umožnit organizacím producentů sledovat cíle, které nejsou uvedeny v tomto článku; [pozm. návrh 57] |
ec) |
usnadnění přístupu spotřebitelů k informacím o produktech akvakultury; [pozm. návrh 58] |
ed) |
používání informačních komunikačních technologií, je-li to možné, s cílem zajistit dosažení co nejlepší ceny produktu. [pozm. návrh 59] |
Článek 11
Opatření přijímaná organizacemi producentů v odvětví akvakultury
Organizace producentů v odvětví akvakultury mohou k dosažení cílů stanovených v článku 10 využít mimo jiné tato opatření: [pozm. návrh 60]
a) |
prosazování odpovědné, extenzivní a udržitelné akvakultury, zejména s ohledem na ochranu životního prostředí, zdraví a dobré životní podmínky zvířat; [pozm. návrh 61] |
aa) |
plánování řízení činností svých členů v odvětví akvakultury; [pozm. návrh 62] |
b) |
přizpůsobení produkce požadavkům trhu; |
c) |
usměrňování nabídky, stabilizaci cen a uvádění produktů členů na trh; [pozm. návrh 63] |
ca) |
spravování dočasného skladu s produkty akvakultury v souladu s články 35 a 36; [pozm. návrh 64] |
d) |
kontrolování, zda jsou činnosti členů organizace v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou organizací producentů, a přijímání příslušných opatření; |
e) |
shromažďování informací týkajících se životního prostředí a informací o produktech uváděných na trh, včetně ekonomických informací o prvním prodeji a o odhadech produkce; [pozm. návrh 65] |
ea) |
zlepšení kvality, znalosti a transparentnosti produkce a trhu; provádění studií zaměřených na optimalizaci plánování a řízení a podporování rezortních programů, jejichž cílem je prosazovat produkty udržitelné akvakultury; [pozm. návrh 66] |
eb) |
usnadnění přístupu spotřebitelů ke srozumitelným a úplným informacím o produktech akvakultury; [pozm. návrh 67] |
ec) |
podporu produktů akvakultury za využití potenciálu osvědčování, zejména chráněných označení původu a významu pro udržitelnost. [pozm. návrh 68] |
Článek 12
Zřízení sdružení organizací producentů
1. Je možno zřizovat sdružení organizací producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury jako skupiny založené z podnětu organizací producentů uznaných v jednom či více členských státech.
2. Není-li stanoveno jinak, platí pro sdružení organizací producentů ustanovení tohoto nařízení vztahující se na organizace producentů.
Článek 13
Cíle sdružení organizací producentů
Sdružení organizací producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury sledují tyto cíle:
a) |
udržitelnější a účinnější plnění některého z cílů organizací producentů, které jsou členy sdružení, podle článků 7 a 10; [pozm. návrh 69] |
b) |
koordinaci a rozvoj činností ve společném zájmu organizací producentů, které jsou členy sdružení, včetně lepšího uvádění produktů na trh v zájmu spotřebitelů ; [pozm. návrh 70] |
ba) |
dodržování všech opatření, jejichž cílem je v každém členském státě zajistit relativní stabilitu rybolovných činností, pokud jde o jednotlivé populace ryb nebo oblasti rybolovu. [pozm. návrh 71] |
Článek 13a
Financování sdružení organizací producentů
1. Evropský námořní a rybářský fond může poskytovat finanční příspěvky na vytváření nebo rozvoj sdružení organizací producentů.
2. Komisi je v souladu s článkem 50 svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, v nichž stanoví podrobná pravidla týkající se této finanční podpory. [pozm. návrh 72]
Článek 14
Zřízení meziodvětvových organizací
Je možno zřizovat meziodvětvové organizace jako skupiny založené z podnětu producentů produktů rybolovu a akvakultury v jednom či více členských státech a uznané v souladu s oddílem II.
Článek 15
Cíle meziodvětvových organizací
Meziodvětvové organizace sledují tyto cíle:
a) |
zlepšení podmínek pro dodávání produktů rybolovu a akvakultury pocházejících z Unie na trh; |
b) |
pomoc při lepší koordinaci uvádění a dodávání produktů rybolovu a akvakultury pocházejících z Unie na trh. |
Článek 16
Opatření přijímaná meziodvětvovými organizacemi
K dosažení cílů uvedených v článku 15 mohou meziodvětvové organizace využít tato opatření:
a) |
vypracování vzorových smluv slučitelných s právem Unie; |
b) |
propagace produktů rybolovu a akvakultury pocházejících z Unie nediskriminačním způsobem s využitím potenciálu osvědčování, zejména označení původu, značek ověřené kvality, zeměpisných označení a významu pro udržitelnost tak, že se stanoví jasné označení produktů Unie ve vztahu k dováženým produktům ; [pozm. návrh 73] |
c) |
stanovení pravidel týkajících se produkce a uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, která jsou přísnější než pravidla obsažená v právních předpisech Unie nebo členských států; |
d) |
zlepšení jakosti, znalosti a transparentnosti produkce a trhu a zajištění odborných a vzdělávacích programů zaměřených na podporu a prosazování jakosti produktu, sledovatelnosti, bezpečnosti potravin a iniciativ v oblasti výzkumu a vývoje; [pozm. návrh 74] |
e) |
provádění výzkumů a studií trhu a rozvíjení metod, které optimalizují fungování trhu, včetně informačních a komunikačních technologií; |
f) |
poskytování informací a provádění výzkumu potřebného k zajištění udržitelných dodávek v množství, jakosti a ceně, které odpovídají požadavkům trhu a očekáváním spotřebitelů; |
fa) |
propagace v současnosti neobchodovatelných druhů s cennou výživovou hodnotou, které pocházejí ze zdravých populací, mezi spotřebiteli; [pozm. návrh 75] |
g) |
kontrolování a v případě potřeby přijímání vhodných opatření k zajštění toho, aby byly činnosti členů organizace v souladu s pravidly stanovenými dotyčnou meziodvětvovou organizací. |
Oddíl II
Uznávání
Článek 17
Uznání organizací producentů
1. Členské státy mohou za organizace producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury uznat veškerá seskupení producentů v odvětví rybolovu nebo akvakultury, která požádají o toto uznání, za podmínky, že:
a) |
na jejich území či jeho části vykonávají dostatečnou ekonomickou činnost, zejména s ohledem na počet členů a objem jejich obchodovatelné produkce; |
b) |
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu a mají své úřední sídlo a jsou usazena na jeho území; |
c) |
jsou schopna sledovat cíle stanovené v článcích 7 a 10; |
d) |
dodržují pravidla hospodářské soutěže stanovená v kapitole VI V ; a [pozm. návrh 76] |
e) |
nezaujímají dominantní postavení na daném trhu, není-li to nutné k uskutečňování cílů stanovených v článku 39 Smlouvy. [pozm. návrh 77] |
ea) |
prokáží, že údaje o jejich členství, řízení a zdrojích financování jsou transparentní. [pozm. návrh 78] |
1a Členské státy mohou pro uznávání organizací producentů stanovit další podmínky. [pozm. návrh 79]
1b. Organizace producentů uznané podle nařízení (ES) č. 104/2000 jsou považovány za uznané podle tohoto nařízení. [pozm. návrh 80]
1c. Měla by být přijata opatření, jimiž se zajistí, aby do organizací producentů byl zapojen i rybolov v malém měřítku a jeho zastoupení bylo reprezentativní. [pozm. návrh 81]
Článek 18
Uznání meziodvětvových organizací
1. Členské státy mohou s přihlédnutím k pravidlům Unie, zejména pokud jde o hospodářskou soutěž, za meziodvětvové organizace uznat veškerá seskupení usazená na jejich území, která podají příslušnou žádost, za podmínky, že tato seskupení:
a) |
v dané oblasti či oblastech mají významný podíl na nejméně dvou z těchto činností: produkci, uvádění na trh a zpracování a uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury nebo výrobků zpracovaných z produktů rybolovu a akvakultury které jsou loveny plavidly Unie nebo chovány v rámci akvakultury v členských státech ; [pozm. návrh 82] |
b) |
sama neprodukují, neuvádějí na trh nebo nezpracovávají produkty rybolovu a akvakultury nebo výrobky zpracované z produktů rybolovu a akvakultury; |
c) |
mají právní subjektivitu podle vnitrostátního práva daného členského státu a mají své úřední sídlo a jsou usazena na území tohoto členského státu; |
d) |
mohou plnit cíle stanovené v článku 15; |
e) |
přihlížejí k zájmům spotřebitelů; e |
f) |
nebrání řádnému provádění společné organizace trhu. |
1a. Existující mezioborové organizace, které splňují veškeré podmínky stanovené v tomto článku, mohou být rovněž považovány za uznané, a to i v případě, že byly zřízeny prováděcím právním předpisem či působením zákona. [pozm. návrh 83]
Článek 19
Kontroly a odnětí uznání členskými státy
Členské státy provádějí v pravidelných intervalech kontroly, aby se ujistily, zda organizace producentů, sdružení organizací producentů a meziodvětvové organizace dodržují podmínky pro uznání uvedené v článcích 17 a 18, a případně organizacím producentů , sdružením organizací producentů nebo meziodvětvovým organizacím uznání odejmou. [pozm. návrh 84]
Článek 20
Nadnárodní organizace producentů, sdružení organizací producentů a meziodvětvové organizace
Členské státy, jejichž státní příslušníci jsou členy organizace producentů , sdružení organizací producentů nebo meziodvětvové organizace usazené na území jiného členského státu, a členské státy, v nichž se nachází úřední sídlo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech, navážou společně s příslušnými členskými státy správní spolupráci, která je nezbytná k provádění kontrol činností dotyčných organizací nebo sdružení. [pozm. návrh 85]
Článek 21
Přidělování rybolovných práv
Organizace producentů, jejímiž členy jsou státní příslušníci různých členských států, nebo sdružení organizací producentů uznaných v různých členských státech, plní své úkoly, aniž jsou dotčeny předpisy upravující přidělování rybolovných práv mezi členské státy v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. …/… (16).
Článek 22
Informování Komise a zveřejňování seznamu organizací producentů [pozm. návrh 87]
Členské státy sdělují Komisi elektronickými prostředky veškerá rozhodnutí o udělení nebo odnětí Vždy na začátku roku Komise zveřejní seznam organizací producentů, které byly uznány v předchozím roce, a seznam organizací producentů, kterým bylo ve stejném období toto uznání odňato . [pozm. návrh 88]
Článek 23
Kontroly prováděné Komisí
Aby bylo zajištěno dodržování podmínek pro uznání organizací producentů nebo meziodvětvových organizací, které jsou stanoveny v článcích 17 a 18, může Komise provádět kontroly a případně členské státy požádat žádá, aby odňaly uznání organizací producentů nebo meziodvětvových organizací. [pozm. návrh 89]
Článek 24
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 50 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem stanovení právních předpisů týkajících se vnitřního fungování organizací producentů nebo meziodvětvových organizací, jakož i jejich stanov a finančních a rozpočtových ustanovení, povinností jejich členů a povinného plnění těchto předpisů, včetně režimu přijatých sankcí . [pozm. návrh 90]
a) |
pozměnění nebo doplnění podmínek uznání uvedených v článcích 17 a 18. Tato pravidla se mohou týkat vnitřního fungování organizace producentů nebo meziodvětvových organizací, jejich stanov, finančních a rozpočtových předpisů, povinností jejich členů a prosazování uplatňování pravidel včetně sankcí; [pozm. návrh 91] |
b) |
stanovení pravidel týkajících se četnosti, obsahu a praktických metod kontrol, které mají provádět členské státy v souladu s články 20 a 21. [pozm. návrh 92] |
Článek 25
Prováděcí akty
1. Komise přijímá prováděcí akty týkající se
a) |
lhůt a postupů uplatňovaných členskými státy při uznávání organizací producentů a meziodvětvových organizací podle článků 17 a 18 nebo při odnětí tohoto uznání podle článku 19; |
b) |
formátu, lhůt a postupů uplatňovaných členskými státy při informování Komise o rozhodnutích o udělení nebo odnětí uznání podle článku 22; |
ba) |
pravidel týkajících se četnosti, obsahu a praktických metod kontrol, které mají provádět členské státy v souladu s článkem 20. [pozm. návrh 93] |
2. Prováděcí akty uvedené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle článku 51.
Oddíl III
Rozšíření pravidel
Článek 26
Rozšíření pravidel organizací producentů a sdružení organizací producentů [pozm. návrh 94]
1. Členský stát může stanovit pravidla dohodnutá v rámci určité organizace producentů nebo sdružení organizací producentů jako závazná pro producenty, kteří nejsou členy této organizace nebo tohoto sdružení a kteří na trh uvádějí jakékoli produkty těchto organizací producentů nebo sdružení organizací producentů v oblasti, v níž je daná organizace producentů nebo dané sdružení organizací producentů reprezentativní, za podmínky, že: [pozm. návrh 95]
a) |
organizace producentů je sdružení organizací producentů se v jednom členském státě považována považuje za reprezentativní s ohledem na produkci a uvádění produktů na trh , popřípadě včetně malých odvětví a odvětví řemeslné výroby, a podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům; [pozm. návrh 96] |
b) |
pravidla, která mají být rozšířena, se týkají jednoho či více opatření pro organizace producentů, jež jsou stanovena v čl. 8 písm. a) až e); a. |
ba) |
jsou dodržována pravidla, jimiž se řídí volná soutěž mezi podniky. [pozm. návrh 97] |
2. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví rybolovu považuje za reprezentativní, pokud na ni připadá alespoň 65 30 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření pravidel; [pozm. návrh 98]
3. Pro účely odst. 1 písm. a) se organizace producentů v odvětví akvakultury považuje za reprezentativní, pokud pokrývá alespoň 40 % množství příslušného produktu uvedeného na trh v předchozím roce v oblasti, v níž se navrhuje rozšíření pravidel; [pozm. návrh 99]
4. Pravidla, která mají být rozšířena na nečleny, platí po dobu 90 30 dnů až 12 měsíců. [pozm. návrh 100]
Článek 27
Rozšíření pravidel meziodvětvových organizací
1. Členský stát může stanovit některé dohody, rozhodnutí nebo jednání ve vzájemné shodě, jež byly dohodnuty v rámci určité meziodvětvové organizace, jako závazné v určité oblasti nebo určitých oblastech pro ostatní hospodářské subjekty, které nepatří do této organizace, za podmínky, že:
a) |
na meziodvětvovou organizaci připadá alespoň 65 % z nejméně dvou z těchto činností: produkce, uvádění na trh nebo zpracování příslušného produktu v předchozím roce v dotyčné oblasti nebo oblastech daného členského státu a tato organizace podá žádost příslušným vnitrostátním orgánům; a |
b) |
pravidla, která se mají rozšířit na ostatní hospodářské subjekty, se týkají kteréhokoli z opatření pro meziodvětvové organizace, jež byla stanovena v čl. 16 písm. a) až f), a ostatním hospodářským subjektům v dotyčném členském státě nebo v Unii nezpůsobují škodu. |
2. Rozšíření pravidel platí po dobu nejvýše tří let.
Článek 28
Finanční závazky
Jsou-li podle článků 26 a 27 pravidla rozšířena na nečleny, může dotyčný členský stát rozhodnout, že nečlenové uhradí organizaci producentů nebo meziodvětvové organizaci ekvivalent části či veškerých nákladů hrazených členy, které vyplývají z uplatňování rozšíření pravidel.
Článek 29
Povolení Komisí
1. Členské státy oznámí Komisi pravidla, která podle článků 26 a 27 svým rozhodnutím stanovily jako závazná pro všechny producenty nebo hospodářské subjekty v určité oblasti nebo určitých oblastech. [pozm. návrh 101]
2. Komise přijme rozhodnutí o povolení rozšíření pravidel oznámených členskými státy, pokud:
a) |
jsou dodržena ustanovení článků 26 a 27; |
b) |
je dodržena kapitola VI o pravidlech hospodářské soutěže; |
c) |
rozšíření neohrožuje volný obchod; a |
d) |
nejsou ohroženy cíle stanovené v článku 39 Smlouvy o fungování EU. |
3. Do dvou měsíců 15 dnů od přijetí oznámení Komise přijme rozhodnutí, kterým rozšíření pravidel povolí nebo zamítne, a uvědomí o tom členské státy. Nepřijme-li Komise rozhodnutí ve dvouměsíční lhůtě 15 dnů , má se za to, že Komise rozšíření pravidel povolila. [pozm. návrh 102]
Článek 30
Zrušení povolení
Komise může provádět kontroly a zrušit povolení rozšíření pravidel, pokud zjistí, že není splněn některý z požadavků pro povolení. Komise o tom informuje členské státy.
Článek 31
Prováděcí akty
Komise přijme prováděcích akty, které stanoví pravidla týkající se formátu a postupu oznamování uvedená v čl. 29 odst. 1. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle článku 51.
Oddíl IV
Plánování produkce a uvádění produktů na trh
Článek 32
Plán produkce a uvádění produktů na trh
1. V souladu s pokyny obdrženými od Komise každá organizace producentů předloží svým příslušným vnitrostátním orgánům plán produkce a uvádění produktů na trh, ve kterém uvede, jak hodlá splnit cíle stanovené v článku článcích 3 7 a 10. [pozm. návrh 103]
2. Členský stát plán schválí. Po schválení organizace producentů plán neprodleně provede.
3. Organizace producentů mohou plán produkce a uvádění produktů na trh revidovat a revidovaný plán předkládají příslušným orgánům členského státu ke schválení.
4. Organizace producentů vypracovává výroční zprávu o svých činnostech na základě plánu produkce a uvádění produktů na trh uvedeného v odstavci 1 a předkládá ji příslušným orgánům členského státu.
5. Členské státy provádějí kontroly, aby zajistily, že každá organizace producentů plní povinnosti stanovené v tomto článku. Pokud člebnský stát zjistí jejich neplnění, může rozhodnout, že uznání odejme. [pozm. návrh 104]
Článek 33
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 50 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem stanovení pravidel týkajících se obsahu plánu produkce a uvádění produktů na trh podle čl. 32 odst. 1.
Článek 34
Prováděcí akty
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla postupu a lhůty pro předkládání plánů produkce a uvádění produktů na trh podle článku 32 organizacemi producentů a pro jejich schvalování členskými státy. Tyto prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle článku 51.
Oddíl V
Stabilizace trhů
Článek 35
Mechanismus skladování
Organizace producentů mohou financovat spolufinancovat skladování produktů rybolovu uvedených v příloze II, pokud: [pozm. návrh 105]
a) |
produkty byly dány organizacemi producentů do prodeje, avšak při spouštěcí ceně uvedené v článku 36 se nenašel žádný kupující; |
b) |
produkty splňují obchodní normy přijaté podle článku 39 a jejich jakost vyhovuje lidské spotřebě; |
c) |
produkty jsou konzervovány nebo zpracovány a uskladněny prostřednictvím zmrazení na palubě plavidla nebo v zařízeních na pevnině, solení, sušení, nakládání a případně vaření nebo pasterace. Jeden z výše uvedených postupů může být spojen s filetováním nebo porcováním a případně odstraněním hlav; |
d) |
skladované produkty jsou později znovu uvedeny na trh k lidské spotřebě; a |
da) |
je jednoznačně stanoveno minimální a maximální období pro financování skladování produktů rybolovu uvedených v příloze II. [pozm. návrh 106] |
Článek 36
Ceny spouštějící mechanismus skladování
1. Před začátkem každého roku může každá organizace producentů sama předložit návrh ceny, kterou se spustí mechanismus skladování podle článku 35 pro produkty rybolovu uvedené v příloze II a pro produkty akvakultury . [pozm. návrh 107]
2. Spouštěcí cena nesmí překročit 80 % vážené průměrné ceny zaznamenané u dotyčného produktu v oblasti činnosti dané organizace producentů během tří let bezprostředně předcházejících roku, pro nějž je spouštěcí cena stanovena.
3. Při stanovení spouštěcí ceny se berou v úvahu tyto faktory:
a) |
vývoj produkce a poptávky; |
b) |
stabilizace tržních cen; |
c) |
sbližování trhů; |
d) |
příjmy producentů; a |
e) |
zájmy spotřebitelů. |
4. Členské státy po přezkoumání návrhů organizací producentů, jež jsou uznány na jejich území, stanoví spouštěcí ceny, které organizace producentů použijí. Tyto ceny se stanovují na základě kritérií uvedených v odstavcích 2 a 3. Ceny se zveřejňují.
Článek 37
Prováděcí akty
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví pravidla týkající se formátu zveřejňování spouštěcích cen členskými státy podle čl. 36 odst. 4 stanoví. Tato prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle článku 51.
Oddíl VI
Společný fond
Článek 38
Společný fond
-1. |
Vytváření, úpravy a provádění plánů zaměřených na zlepšení standardů organizací producentů a jejich sdružení je financováno z Evropského námořního a rybářského fondu. [pozm. návrh 108] |
1. |
. Každá organizace producentů může vytvořit společný 1. Evropský námořní a rybářský fond, který se využívá lze využívat k financování pouze těchto opatření: [pozm. návrh 109]
|
1a. |
Nástroje obsažené ve společné organizace trhu, včetně společného fondu, budou financovány z Evropského námořního a rybářského fondu, aniž jsou dotčeny míry stanovené pro spolufinancování. [pozm. návrh 110] |
Kapitola III
Obchodní normy
Článek 39
Stanovení obchodních norem
1. Pro produkty uvedené v příloze I, které jsou určeny k lidské spotřebě, lze bez ohledu na jejich původ (z Unie nebo z dovozu) stanovit společné obchodní normy. [pozm. návrh 111]
2. Normy uvedené v odstavci 1 se mohou týkat zejména:
a) |
minimálních velikostí při uvádění na trh s přihlédnutím k nejlepším dostupným vědeckým stanoviskům a v souladu s referenčními velikostmi produktů rybolovu pro zachování zdrojů, jak jsou stanoveny v čl. 15 odst. 3 odst. 2 nařízení (EU) č. …/… (17); [pozm. návrh 112] |
aa) |
klasifikace podle kategorií jakosti, velikosti, hmotnosti a obchodní úpravy; [pozm. návrh 113] |
b) |
specifikací pro konzervované produkty v souladu s požadavky týkajícími se konzervace a mezinárodními závazky. |
3. Odstavce 1 a 2 se použijí, aniž je dotčeno:
a) |
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (18); |
b) |
nařízení Rady (ES) č. 1005/2008 ze dne 29. září 2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu (19); a |
c) |
nařízení Rady (ES) č. 1224/2009. |
Článek 40
Dodržování obchodních norem
1. Produkty, pro něž byly stanoveny obchodní normy, lze v Unii uvádět na trh k lidské spotřebě pouze v souladu s těmito normami. Toto pravidlo se vztahuje rovněž na všechny dovážené produkty rybolovu a akvakultury. [pozm. návrh 114]
2. Členské státy kontrolují, zda výrobky, na něž se vztahují společné obchodní normy, těmto normám vyhovují. Kontroly se mohou uskutečnit ve všech fázích uvádění produktů na trh a během přepravy.
3. V rámci odpovědnosti členských států mohou být veškeré vyložené produkty rybolovu, včetně těch, které nevyhovují obchodním normám, bezplatně rozděleny dobročinným nebo charitativním organizacím usazeným v Unii nebo osobám, které jsou vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu uznány jako osoby oprávněné obdržet veřejnou pomoc.
Článek 40 a
Zdravotní a hygienické normy
Aby se zabránilo nekalé hospodářské soutěži na trhu Unie, dovezené výrobky splňují stejné zdravotní a hygienické normy, jaké jsou vyžadovány v případě produktů pocházejících z Unie, a podléhají stejným kontrolním opatřením, včetně kontroly úplné zpětné vysledovatelnosti. Kontroly na hranicích i kontroly původu musí být natolik důkladné, aby bylo zaručeno řádné splnění uvedených požadavků. [pozm. návrh 116]
Článek 41
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 50 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem stanovení společných obchodních norem uvedených v čl. 39 odst. 1, pokud jde o jakost, velikost nebo hmotnost, balení, obchodní úpravu a označování, a vyžadují-li to zkušenosti získané při užívání těchto norem, za účelem jejich změny, přičemž zajistí, aby byly normy stanoveny spravedlivě a transparentně.
Kapitola IV
Informace pro spotřebitele
Článek 42
Povinné informace
1. Produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I písm. a), b), c) a e), které jsou uváděny na trh v Unii, mohou být bez ohledu na svůj zeměpisný původ nabízeny k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli pouze tehdy, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí povinné informace o potravinách uvedené v kapitole IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům (20) .
1a. Etiketa nebo štítek dále uvádějí: [pozm. návrh 117]
a) |
obchodní označení druhu; |
b) |
způsob produkce, vyjádřený především slovy „… odlov …“ nebo „…odlov ve sladkých vodách …“ nebo „… chov …“, včetně v případě ulovených ryb i použitý druh lovného zařízení, jenž je definovaný v příloze XI nařízení (EU) č. 404/2011 ; [pozm. návrh 167] |
c) |
konkrétní rybí populaci a oblast odlovu nebo odchovu produktu; [pozm. návrh 118] |
d) |
u produktů určených k prodeji v čerstvém stavu datum odlovu vykládky produktů rybolovu nebo datum získání produktů akvakultury; [pozm. návrh 119] |
e) |
zda je označení „rozmražený produkt “ čerstvý, nebo zda byl rozmražen. u zmražených produktů, které mají být znovu dodány do přímého prodeje jako čerstvé, jak osvědčuje klasifikace kontroly kvality, aniž jsou dotčeny přílohy V a VI nařízení (EU) č. 1169/2011 a čl. 68 odst. 3 a 4 prováděcího nařízení (EU) č. 404/2011 . [pozm. návrh 120] |
2. Produkty rybolovu a akvakultury uvedené v příloze I písm. h) a i), které jsou uváděny na trh v Unii, mohou být bez ohledu na svůj původ nabízeny k maloobchodnímu prodeji konečnému spotřebiteli pouze tehdy, pokud příslušná etiketa nebo štítek uvádějí:
a) |
obchodní označení druhu; |
b) |
způsob produkce, vyjádřený především slovy „… odlov …“ nebo „… odlov ve sladkých vodách …“ nebo „… chov …“; |
c) |
oblast odlovu nebo odchovu produktu. [pozm. návrh 121] |
3. Informace uvedené v odstavcích 1a a 2 se uvádějí jasně a zřetelně.
4. Odstavce 1a, 2 a 3 se použijí, aniž je dotčena:
a) |
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (21); |
b) |
nařízení Rady (EHS) č. 2136/89 ze dne 21. června 1989 o stanovení společných obchodních norem pro konzervované sardinky (22); |
c) |
nařízení Rady (EHS) č. 1536/92 ze dne 9. června 1992, kterým se stanoví společné obchodní normy pro konzervované pravé a nepravé tuňáky (23); |
ca) |
nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (24). [pozm. návrh 122] |
Článek 42a
Informování o ekoznačce
Po konzultacích se zúčastněnými stranami Komise předloží do 1. ledna 2015 Evropskému parlamentu a Radě zprávu společně s návrhem na zavedení systému ekoznačky pro produkty rybolovu na úrovni Unie. Zpráva se bude zabývat možnými minimálními požadavky nutnými pro získání souhlasu s používáním ekoznačky. [pozm. návrh 123]
Článek 43
Obchodní označení
Pro účely čl. 42 odst. 1a písm. a) členské státy vyhotoví a zveřejní seznam obchodních označení, která jsou povolena na jejich území. V seznamu se uvádějí tyto údaje:
a) |
vědecký název každého druhu podle informačního systému FishBase; [pozm. návrh 124] |
b) |
jeho název v úředním jazyce nebo jazycích daného členského státu; |
c) |
kromě názvů uvedených v písm. a) a b) případně jiný název či názvy uznávané které jsou uznávány nebo povolené povoleny na místní či regionální úrovni. [pozm. návrh 125] |
Článek 44
Uvedení oblasti odlovu, chovu nebo produkce pěstování [pozm. návrh 126]
1. Údaje o původu produktu, konkrétně místě odlovu či chovu, oblasti odlovu nebo produkce podle čl. 42 odst. 1a písm. c) sestávají z těchto informací: [pozm. návrh 127]
a) |
v případě produktů rybolovu ulovených v moři
|
b) |
v případě produktů rybolovu ulovených ve sladkých vodách odkaz na členský stát vodní útvar původu produktu v členském státě nebo třetí zemi původu produktu; [pozm. návrh 131] |
c) |
v případě produktů akvakultury odkaz na členský stát nebo třetí zemi, v níž produkt prochází závěrečnou fází chovu nebo pěstování v délce nejméně tří měsíců. |
2. Aniž je dotčeno nařízení (ES) č. 510/2006 mohou hospodářské subjekty, kromě informace uvedené v odstavci 1, uvést přesnější údaje o oblasti odlovu nebo produkce . [pozm. návrh 132]
Článek 45
Doplňkové dobrovolné informace
1. Vedle povinných informací vyžadovaných podle článku 42 lze dobrovolně poskytnout tyto informace a to za podmínky, že jsou poskytovány jasně a jednoznačně : [pozm. návrh 133]
-a) |
datum odlovu produktů rybolovu nebo datum získání produktů akvakultury; [pozm. návrh 134] |
a) |
informace o životním prostředí; |
b) |
etické nebo sociální informace; |
c) |
informace o způsobech produkce; |
d) |
informace o produkčních postupech; |
e) |
informace o nutričním obsahu produktu; |
ea) |
informace o přístavu vykládky produktu; [pozm. návrh 135] |
eb) |
datum odlovu produktů rybolovu nebo získání produktů akvakultury, u nichž neexistuje povinnost uvádět tuto informaci v souladu s článkem 42. [pozm. návrh 136] |
2. Dobrovolné informace nesmí být uváděny na úkor prostoru na etiketě nebo štítku, který je vyhrazen pro povinné informace.
2a. Lze podávat pouze takové dobrovolné informace, které lze ověřit. [pozm. návrh 137]
3. Odstavec 1 se použije, aniž jsou dotčeny tyto právní akty Unie:
a) |
směrnice 2000/13/ES; |
b) |
nařízení (EU) č. 1169/2011; |
c) |
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (25); |
d) |
nařízení Rady (ES) č. 510/2006; |
e) |
nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (26); a |
f) |
nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů (27). |
Článek 46
Akty v přenesené pravomoci
Komise je v souladu s článkem 50 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem
a) |
doplnění nebo pozměnění požadavků týkajících se povinných informací, které jsou uvedeny v čl. 42 odst. 1 a 2 a v článku 43 a 44, přičemž zajistí, aby byly povinné informace poskytovány správně a transparentně; |
b) |
stanovení minimálních kritérií pro informace poskytované hospodářskými subjekty dobrovolně podle čl. 45 odst. 1, přičemž zajistí, aby byly podmínky pro uvádění dobrovolných informací správné, transparentní a nediskriminační. [pozm. návrh 138] |
Kapitola V
Pravidla hospodářské soutěže
Článek 47
Uplatňování pravidel hospodářské soutěže
Na dohody, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě podle čl. 101 odst. 1 a článku 102 Smlouvy o fungování EU, které se týkají produkce nebo uvádění produktů rybolovu a akvakultury na trh, se vztahují články 101 až 106 Smlouvy o fungování EU a jejich prováděcí předpisy.
Článek 48
Výjimky z uplatňování pravidel hospodářské soutěže
1. Aniž je dotčen článek 47 tohoto nařízení, čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání organizací producentů, které se týkají produkce nebo uvádění na trh produktů rybolovu a akvakultury či využívání společných zařízení pro skladování, zacházení s produkty rybolovu a akvakultury nebo jejich zpracování a u nichž platí, že:
a) |
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU; |
b) |
nevyplývá z nich povinnost účtovat stejné ceny; |
c) |
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě; |
d) |
nevylučují hospodářskou soutěž; a |
e) |
neohrožují dosahování cílů článku 39 Smlouvy o fungování EU. |
2. Aniž je dotčen článek 47 tohoto nařízení, čl. 101 odst. 1 Smlouvy o fungování EU se nevztahuje na dohody, rozhodnutí a jednání meziodvětvových organizací, u nichž platí, že
a) |
jsou nezbytné k dosažení cílů stanovených v článku 39 Smlouvy o fungování EU; |
b) |
nevyplývá z nich povinnost uplatňovat stanovenou cenu; |
c) |
nevedou k rozdělování trhů uvnitř Unie v jakékoli formě; |
d) |
neuplatňují při rovnocenných obchodech s ostatními obchodními partnery rozdílné podmínky, čímž je znevýhodňují v hospodářské soutěži; |
e) |
nevylučují hospodářskou soutěž u podstatné části dotyčných produktů; a |
f) |
neomezují hospodářskou soutěž způsoby, které nejsou nezbytné k dosažení cílů společné rybářské politiky. |
Kapitola VI
Informace o trhu
Článek 49
Informace o trhu
1. Komise:
a) |
shromažďuje, analyzuje a šíří ekonomické poznatky a znalosti týkající se trhu Unie s produkty rybolovu a akvakultury v celém dodavatelském řetězci s přihlédnutím k mezinárodním souvislostem; poskytuje finanční a praktickou podporu organizacím producentů a tím jim napomáhá při vytváření celostátních elektronických databází a trhů s cílem zajistit lepší koordinaci předávání informací mezi tržními subjekty a zpracovatel;. [pozm. návrh 139] |
b) |
pravidelně zkoumá ceny produktů rybolovu a akvakultury v celém dodavatelském řetězci Unie a provádí analýzy vývoje trhu a výsledky těchto analýz a výzkumů zveřejňuje ; [pozm. návrh 140] |
c) |
poskytuje ad hoc studie trhu a stanoví metodiku pro průzkumy tvorby cen; |
ca) |
se zavazuje, že vypracuje celounijní kampaň, aby zajistila, že spotřebitelé mají povědomí o široké škále různých druhů ryb, které jsou vykládány v přístavech v celé Unii, a informovala občany Unie o různých sezónních obdobích určitých druhů ryb, a dále zajistí propagační kampaně týkající se zavádění nových opatření souvisejících s označováním produktů; [pozm. návrh 141] |
cb) |
se zavazuje, že na základních a středních školách v celé Unii budou probíhat informační kampaně, jejichž cílem je zajistit, aby mladší občané a jejich učitelé měli povědomí o přínosech konzumace ryb a o široké škále druhů ryb dostupných ke konzumaci. [pozm. návrh 142] |
2. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 využívá Komise tato opatření:
a) |
usnadnění přístupu k dostupným údajům o produktech rybolovu a akvakultury, které byly shromážděny podle právních předpisů Unie; |
b) |
zpřístupnění adekvátních informací o trhu na přiměřené úrovni veškerým zúčastněným stranám. včetně zpřístupnění těchto informací spotřebitelům přístupným a srozumitelným způsobem . [pozm. návrh 143] |
3. Členské státy přispívají k dosažení cílů uvedených v odstavci 1.
Kapitola VII
Procesní ustanovení
Článek 50
Výkon přenesení pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Pravomoci přijmout akty v přenesené pravomoci uvedené v článcích 13a, 24, 33 a 41 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od … (28).
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 13a, 24, 33 a 41 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinnosti prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu datu, které je v něm upřesněno. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 13a, 24, 33 a 41 vstoupí v platnost pouze tehdy, pokud Evropský parlament a Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě žádné námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 51
Postup projednání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Kapitola VIII
Závěrečná ustanovení
Článek 52
Změna nařízení (ES) č. 1184/2006
V článku 1 nařízení (ES) č. 1184/2006 se doplňují tato slova:
„, a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. … ze dne … o společné organizaci trhu s produkty rybolovu a akvakultury (29) (30).
Článek 52a
Přechodná ustanovení
Aniž je dotčena kapitola IV, je možné produkty rybolovu a akvakultury a jejich balení opatřené štítkem nebo označené před … (31) uvádět na trh a prodávat až do vyčerpání zásob. [pozm. návrh 144]
Článek 53
Zrušení
Nařízení (ES) č. 104/2000 se zrušuje. Články 9, 10, 11, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 34, 35, 36, 37, 38 a 39 se však použijí do 31. prosince 2013.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III.
Článek 54
Přezkum
Do konce roku 2022 2019 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o výsledcích uplatňování tohoto nařízení. [pozm. návrh 145]
Článek 55
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013kromě článků 32, 35 a 36, které se použijí ode dne 1. ledna 2014. 2014. Informace pro spotřebitele uvedené v článku 42 se uplatňují v souladu s datem vstupu v platnost stanoveným v nařízení (EU) č. 1169/2011 . [pozm. návrh 146]
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V … dne ….
Za Evropský parlament
předseda
Za Radu
předseda nebo předsedkyně
(1) Úř. věst. C 181, 21.6.2012, s. 183.
(2) Úř. věst. C 225, 27.7.2012, s. 20.
(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne 12.září 2012
(4) Úř. věst. L 17, 21.1.2000, s. 22.
(5) Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 7.
(6) Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
(7) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(8) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(9) Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.
(10) Úř. věst. L 112, 30.4.2011, s. 1.
(11) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(12) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(13) Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19.
(14) Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7.
(15) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(16) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(17) Datum a číslo Úř. věst. nařízení Evropského parlamentu a Rady o společné rybářské politice (2011/0195(COD)).
(18) Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 55.
(19) Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.
(20) Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 18. ]
(21) Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29.
(22) Úř. věst. L 212, 22.7.1989, s. 79.
(23) Úř. věst. L 163, 17.6.1992, s. 1.
(24) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12.
(25) Úř. věst. L 404, 30.12.2006, s. 9.
(26) Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 1.
(27) Úř. věst. L 189, 20.7.2007, s. 1.
(28) Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
(29) Úř. věst. …“.
+ |
Číslo a datum tohoto nařízení. |
(31) Datum vstupu tohoto nařízení v platnost.
Středa, 12. září 2012
PŘÍLOHA I
Kód KN |
Popis zboží |
|
a) |
0301 |
Živé ryby |
0302 |
Ryby, čerstvé nebo chlazené, kromě rybího filé a jiného rybího masa čísla 0304 |
|
0303 |
Ryby, zmrazené, kromě rybího filé a jiného rybího masa čísla 0304 |
|
0304 |
Rybí filé a jiné rybí maso (též mleté), čerstvé, chlazené nebo zmrazené |
|
b) |
0305 |
Ryby sušené, solené nebo ve slaném nálevu; uzené ryby, též vařené před nebo během uzení; rybí moučky, prášky a pelety, způsobilé k lidskému požívání |
c) |
0306 |
Korýši, též bez krunýřů, živí, čerství, chlazení, zmrazení, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; korýši v krunýřích, vaření ve vodě nebo v páře, též chlazení, zmrazení, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; moučky, prášky a pelety z korýšů, způsobilé k lidskému požívání |
0307 |
Měkkýši, též v lasturách nebo ulitách, živí, čerství, chlazení, zmrazení, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; vodní bezobratlí, jiní než korýši a měkkýši, živí, čerství, chlazení, zmrazení, sušení, solení nebo ve slaném nálevu; moučky, prášky a pelety z vodních bezobratlých, jiných než korýšů, způsobilé k lidskému požívání |
|
d) |
|
Výrobky živočišného původu jinde neuvedené ani nezahrnuté; mrtvá zvířata kapitol 1 nebo 3, nezpůsobilá k lidskému požívání: |
|
Ostatní |
|
|
Výrobky z ryb a korýšů, měkkýšů nebo jiných vodních bezobratlých; mrtvá zvířata kapitoly 3: |
|
0511 91 10 |
Odpad z ryb |
|
0511 91 90 |
Ostatní |
|
e) |
1212 20 00 |
Chaluhy a jiné řasy |
f) |
|
Tuky a oleje a jejich frakce z ryb, též rafinované, avšak chemicky neupravené: |
1504 10 |
Oleje z rybích jater a jejich frakce |
|
1504 20 |
Tuky a oleje a jejich frakce z ryb, jiné než oleje z jater |
|
g) |
1603 00 |
Výtažky a šťávy z masa, ryb nebo korýšů, měkkýšů nebo jiných vodních bezobratlých |
h) |
1604 |
Přípravky nebo konzervy z ryb; kaviár a kaviárové náhražky připravené z rybích jiker |
i) |
1605 |
Korýši, měkkýši a jiní vodní bezobratlí, upravení nebo v konzervách |
j) |
|
Těstoviny, též vařené nebo nadívané (masem nebo jinými nádivkami) nebo jinak připravené, jako špagety, makarony, nudle, lasagne, noky, ravioli, cannelloni; kuskus, též připravený |
1902 20 |
Nadívané těstoviny, též vařené nebo jinak připravené: |
|
1902 20 10 |
Obsahující více než 20 % hmotnostních ryb, korýšů, měkkýšů nebo jiných vodních bezobratlých |
|
k) |
|
Moučky, šroty a pelety, z masa, drobů, ryb nebo korýšů, měkkýšů nebo jiných vodních bezobratlých, nezpůsobilé k lidskému požívání; škvarky: |
2301 20 00 |
Moučky, šroty a pelety, z ryb nebo korýšů, měkkýšů nebo jiných vodních bezobratlých |
|
l) |
|
Přípravky používané k výživě zvířat |
2309 90 |
Ostatní: |
|
ex 2309 90 10 |
Rozpustné výrobky z ryb |
|
rybí moučky |
||
tuňák určený ke zpracování, |
||
druhy akvakultury uvedené v příloze V nařízení (ES) č. 104/2000, |
||
druhy šprot obecný (Sprattus sprattus) a zlak nachový (Coryphaena hippurus) [pozm. návrh 147] |
Středa, 12. září 2012
PŘÍLOHA II
Kód KN |
Popis zboží |
0302 22 00 |
Platýs velký (Pleuronectes platessa) |
ex 0302 29 90 |
Limanda obecná (Limanda limanda) |
0302 29 10 |
Kambala (Lepidorhombus spp.) |
ex 0302 29 90 |
Platýs bradavičnatý (Platichthys flesus) |
0302 31 10 a 0302 31 90 |
Tuňák bílý (křídlatý) (Thunnus alalunga) |
ex 0302 40 |
Sleď druhu Clupea harengus |
0302 50 10 |
Treska druhu Gadus morhua |
0302 61 10 |
Sardinky druhu Sardina pilchardus |
0302 62 00 |
Treska jednoskvrnná (Melanogrammus aeglefinus) |
0302 63 00 |
Treska tmavá (Pollachius virens) |
ex 0302 64 |
Makrela (Scomber scombrus a Scomber japonicus) |
0302 65 20 a 0302 65 50 |
Ostrouni a máčky (Squalus acanthias a Scyliorhinus spp.) |
0302 69 31 a 0302 69 33 |
Okouníci (Sebastes spp.) |
0302 69 41 |
Treska merlan (bezvousá) (Merlangius merlangus) |
0302 69 45 |
Mník (Molva spp.) |
0302 69 55 |
Sardele (ančovičky) (Engraulis spp.) |
ex 0302 69 68 |
Štikozubec druhu Merluccius merluccius |
0302 69 81 |
Mořský ďas (Lophius spp.) |
0302 69 99 |
Rejnoci (Raja spp., Amblyraja spp. a Leucoraja spp.) |
0302 84 10 |
mořčák evropský (Dicentrarchus labrax) [pozm. návrh 148] |
ex 0307 41 10 |
Sépie (Sepia officinalis a Rossia macrosoma) |
ex 0306 23 10 ex 0306 23 31 ex 0306 23 39 |
Garnát obecný (Crangon crangon) a kreveta severní (Pandalus borealis) |
0302 23 00 |
Jazyk (Solea spp.) |
0306 24 30 |
Krab německý (Cancer pagurus) |
0306 29 30 |
Humr severský (Nephrops norvegicus) |
0303 31 10 |
Platýs černý (Reinhardtius hippoglossoides) |
0303 78 11 0303 78 12 0303 78 13 0303 78 19 a 0303 29 55 0304 29 56 0304 29 58 |
Štikozubci rodu Merluccius |
0303 79 71 |
Zubatec obecný (Dentex dentex) a růžichy rodu Pagellus spp. |
0303 61 00 0304 21 00 0304 91 00 |
Mečoun obecný (Xiphias Gladius) |
0306 13 40 0306 13 50 ex 0306 13 80 |
Krevety čeledi Penaeidae |
0307 49 18 0307 49 01 |
Sépie druhu Sepia officinalis, Rossia macrosoma a Sepiola rondeletti |
0307 49 31 0307 49 33 0307 49 35 a 0307 49 38 |
Olihně (Loligo spp.) |
0307 49 51 |
Olihně (Ommastrephes sagittatus) |
0307 59 10 |
Chobotnice (Octopus spp.) |
0307 99 11 |
Illex spp. |
0303 41 10 |
Tuňák bílý (křídlatý) (Thunnus alalunga) |
0302 32 10 0303 42 12 0303 42 18 0303 42 42 0303 42 48 |
Tuňák žlutoploutvý (Thunnus albacares) |
0302 33 10 0303 43 10 |
Skipjack nebo tuňák pruhovaný (bonito) (Euthynnus (Katsuwonus) pelamis) |
0303 45 10 |
Tuňák obecný (Thunnus thynnus) |
0302 39 10 0302 69 21 0303 49 30 0303 79 20 |
Jiné druhy rodů Thunnus a Euthynnus |
ex 0302 29 90 |
Platýs červený (Microstomus kitt) |
0302 35 10 a 0302 35 90 |
Tuňák obecný (Thunnus thynnus) |
ex 0302 69 51 |
Treska evropská (Pollachius pollachius) |
0302 69 75 |
Pražmy (Brama spp.) |
ex 0302 69 82 |
Treska modravá (Micromesistius poutassou nebo Gadus poutassou) |
ex 0302 69 99 |
Treska příčnopruhá (Trisopterus luscus) a treska malá (Trisopterus minutus) |
ex 0302 69 99 |
Očnatec štíhlý (Boops boops) |
ex 0302 69 99 |
Modrák ostronosý (Spicara smaris) |
ex 0302 69 99 |
Úhořovec mořský (Conger conger) |
ex 0302 69 99 |
Štítník (Trigla spp.) |
ex 0302 69 91 ex 0302 69 99 |
Kranas (Trachurus spp.) |
ex 0302 69 99 |
Cípal (Mugil spp.) |
ex 0302 69 99 a ex 0304 19 99 |
Rejnok (Raja spp.) |
ex 0302 69 99 |
Tkaničnice (Lepidopus caudatus a Aphanopus carbo) |
ex 0307 21 00 |
Hřebenatka kuchyňská (Pecten maximus) |
ex 0307 91 00 |
Surmovka vlnitá (Buccinum undatum) |
ex 0302 69 99 |
Parmice pruhovaná nebo nachová (Mullus surmuletus, Mullus barbatus) |
ex 0302 69 99 |
Mořan tmavý (Spondyliosoma cantharus) |
Drsnatcovití (Caproidae) |
|
Šprot obecný (Sprattus Sprattus) |
|
Pakambala velká (Psetta Maxima) |
|
Mořčák evropský (Dicentrarchus Labrax) |
|
Stříbrnice atlantská (Argentina Silus) |
|
Krab pavoučí (Maja Brachydactela) |
|
Humr evropský (Homarus Gammarus) [pozm. návrh 149] |
Středa, 12. září 2012
PŘÍLOHA III
SROVNÁVACÍ TABULKA
Nařízení (ES) č. 104/2000 |
Toto nařízení |
Článek 1 |
Články 1, 2, 3, 4, 5 |
Články 2, 3 |
Články 39, 40, 41 |
Článek 4 |
Články 42, 43, 44, 45 |
Čl. 5 odst. 1 |
Články 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 |
Čl. 5 odst. 2, 3 a 4, článek 6 |
Články 17, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25 |
Článek 7 |
Články 26, 28, 29, 30, 31 |
Článek 8 |
— |
Články 9, 10, 11, 12 |
Články 32, 33, 34, 38 |
Článek 13 |
Články 14, 15, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 24, 25 |
Článek 14 |
Čl. 48 odst. 2 |
Článek 15 |
Článek 27 |
Článek 16 |
Články 28, 29, 30, 31 |
Články 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27 |
Články 35, 36, 37, 38 |
Články 28, 29, 30, 31, 32, 33 |
— |
Článek 34 |
Články 22, 25, 37 |
Článek 35 |
— |
Článek 36 |
— |
Článek 37 |
Články 50, 51 |
Články 38, 39 |
Článek 51 |
Článek 40 |
— |
Článek 41 |
Článek 54 |
Článek 42 |
Články 52, 53 |
Článek 43 |
Článek 55 |
— |
Článek 47 |
— |
Čl. 48 odst. 1 |
— |
Článek 49 |
Čtvrtek, 13. září 2012
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/247 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Prodloužení platnosti Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou ***
P7_TA(2012)0337
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 k návrhu rozhodnutí Rady o obnovení Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Brazilskou federativní republikou (10475/2012 – C7-0181/2012 – 2012/0059(NLE))
2013/C 353 E/44
(Souhlas)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (10475/2012), |
— |
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/781/ES ze dne 6. června 2005 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenství a Brazilskou federativní republikou (1), |
— |
s ohledem na žádost o souhlas, kterou předložila Rada v souladu s článkem 186 a čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) Smlouvy o fungování Evropské unie (C7-0181/2012), |
— |
s ohledem na článek 81 a čl. 90 odst. 7 a čl. 46 odst. 1 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku (A7-0268/2012), |
1. |
uděluje svůj souhlas s obnovením dohody; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Radě, Komisi, jakož i vládám a parlamentům členských států a Brazilské federativní republiky. |
(1) Úř. věst. L 295, 11.11.2005, s. 37.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/247 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Uzavření dohody mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o vědeckotechnické spolupráci ***
P7_TA(2012)0338
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 k návrhu rozhodnutí Rady o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Alžírskou demokratickou a lidovou republikou o vědecko-technické spolupráci (08283/2012 – C7-0122/2012 – 2011/0175(NLE))
2013/C 353 E/45
(Souhlas)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh rozhodnutí Rady (08283/2012), |
— |
s ohledem na návrh dohody podepsaný dne 19. března 2012 (17318/2011), |
— |
s ohledem na žádost o souhlas, kterou předložila Rada v souladu s článkem 186, čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) a čl. 218 odst. 7 Smlouvy o fungování Evropské unie (C7-0122/2012), |
— |
s ohledem na článek 81, čl. 90 odst. 7 a čl. 46 odst. 1 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na doporučení Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku (A7-0267/2012), |
1. |
uděluje svůj souhlas s uzavřením dohody; |
2. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vládám a parlamentům členských států a Alžírské demokratické a lidové republiky. |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/248 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Vyloučení některých zemí z celních preferencí
P7_TA(2012)0342
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007, pokud jde o vyloučení řady zemí ze seznamu regionů nebo států, které uzavřely jednání (COM(2011)0598 – C7–0305/2011 – 2011/0260(COD))
2013/C 353 E/46
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (COM(2011)0598), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7–0305/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanovisko Výboru pro rozvoj (A7-0207/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc opětovně postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
Čtvrtek, 13. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0260
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012, kterým se mění příloha I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007, pokud jde o vyloučení řady zemí ze seznamu regionů nebo států, které uzavřely jednání
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Jednání o dohodách o hospodářském partnerství (dále jen „dohody“) mezi:
|
(2) |
Antigua a Barbuda, Bahamské společenství, Barbados, Belize, Republika Botswana, Republika Burundi, Kamerunská republika, Komorský svaz, Republika Pobřeží slonoviny, Dominické společenství, Dominikánská republika, Fidžijská republika, Ghanská republika, Grenada, Guyanská kooperativní republika, Haitská republika, Jamajka, Keňská republika, Království Lesotho, Madagaskarská republika, Mauricijská republika, Mosambická republika, Namibijská republika, Nezávislý stát Papua-Nová Guinea, Republika Rwanda, Federace Svatý Kryštof a Nevis, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Seychelská republika, Surinamská republika, Svazijské království, Sjednocená republika Tanzanie, Republika Trinidad a Tobago, Ugandská republika, Zambijská republika (2) a Zimbabwská republika uzavřely jednání o dohodách, a proto je možné zařadit je do přílohy I nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 ze dne 20. prosince 2007 o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT) (3). |
(3) |
Republika Botswana, Republika Burundi, Kamerunská republika, Komorský svaz, Republika Pobřeží slonoviny, Fidžijská republika, Ghanská republika, Haitská republika, Keňská republika, Království Lesotho, Mosambická republika, Namibijská republika, Republika Rwanda, Svazijské království, Sjednocená republika Tanzanie, Ugandská republika, Zambijská republika a Zimbabwská republika neučinily nezbytné kroky, aby ratifikovaly své příslušné dohody. |
(4) |
Z toho důvodu by s ohledem na čl. 2 odst. 3 nařízení (ES) č. 1528/2007 a zejména na čl. 2 odst. 3 písm. b) měla být příloha I uvedeného nařízení změněna a tyto země by z ní měly být odstraněny. |
(5) |
Aby se zaručilo, že partneři mohou být rychle znovu zařazeni do přílohy I uvedeného nařízení, jakmile učiní kroky nezbytné k ratifikaci svých příslušných dohod, a dokud tyto dohody nevstoupí v platnost, měla by být na Evropskou komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o opětovné zařazení zemí, které byly z přílohy I odstraněny prostřednictvím tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. V souvislosti se svou prací na přípravě a provádění aktů v přenesené pravomoci by Komise měla poskytnout veškeré informace a dokumentaci ze svých schůzek s odborníky z členských států. Na tyto schůzky by Komise měla přizvat i odborníky Parlamentu. [Pozměňovací návrh 1] |
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1528/2007 se mění takto:
1) |
Doplňují se nové články, které znějí: „Článek 2a Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 2b, pokud jde o změnu přílohy I opětovným zařazením těch regionů nebo států ze skupiny států AKT, které byly z uvedené přílohy odstraněny [nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/… (4) (5)] a které po odstranění z přílohy I učinily nezbytné kroky, aby své příslušné dohody ratifikovaly. Článek 2b Výkon přenesené pravomoci 1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku. 2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 2a je svěřena Komisi na neurčitou dobu od vstupu tohoto nařízení v platnost pěti let od … (6) Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období. [Pozměňovací návrh 2] 3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 2a kdykoli zrušit. Rozhodnutí o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci. 4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě. 5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 2a vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament a Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva čtyři měsíce. [Pozměňovací návrh 3] |
2) |
Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení. |
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 1. ledna 2016 . [Pozměňovací návrh 4]
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V ….
Za Evropský parlament
předseda
Za Radu
předseda nebo předsedkyně
(1) Postoje Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012.
(2) Úř. věst. L 330, 9.12.2008, s. 1.
(3) Úř. věst. L 348, 31.12.2007, s. 1.
+ |
Číslo tohoto nařízení. |
(5) Úř. věst. L …“.
+ |
Datum vstupu tohoto nařízení v platnost. |
Čtvrtek, 13. září 2012
PŘÍLOHA
„PŘÍLOHA I
Seznam regionů nebo států, které uzavřely jednání ve smyslu čl. 2 odst. 2:
|
ANTIGUA A BARBUDA |
|
BAHAMSKÉ SPOLEČENSTVÍ |
|
BARBADOS |
|
BELIZE |
|
DOMINICKÉ SPOLEČENSTVÍ |
|
DOMINIKÁNSKÁ REPUBLIKA |
|
GRENADA |
|
GUYANSKÁ KOOPERATIVNÍ REPUBLIKA |
|
JAMAJKA |
|
MADAGASKARSKÁ REPUBLIKA |
|
MAURICIJSKÁ REPUBLIKA |
|
NEZÁVISLÝ STÁT PAPUA-NOVÁ GUINEA |
|
FEDERACE SVATÝ KRYŠTOF A NEVIS |
|
SVATÁ LUCIE |
|
SVATÝ VINCENC A GRENADINY |
|
SEYCHELSKÁ REPUBLIKA |
|
SURINAMSKÁ REPUBLIKA |
|
REPUBLIKA TRINIDAD A TOBAGO.“ |
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/252 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Mezivládní dohody uzavřené mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky ***I
P7_TA(2012)0343
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o návrhu rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky (KOM(2011)0540 – C7-0235/2011 – 2011/0238(COD))
2013/C 353 E/47
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (KOM(2011)0540), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a článek 194 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0235/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na odůvodněné stanovisko předložené lucemburskou Poslaneckou sněmovnou podle protokolu č. 2 o používání zásad subsidiarity a proporcionality uvádějící, že návrh legislativního aktu není v souladu se zásadou subsidiarity, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 18. ledna 2012 (1), |
— |
po konzultaci s Výborem regionů, |
— |
s ohledem na to, že zástupce Rady dopisem ze dne 5. června 2012 přislíbil, že Rada schválí postoj Parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro průmysl, výzkum a energetiku a stanoviska Výboru pro zahraniční věci a Výboru pro mezinárodní obchod (A7-0264/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 68, 6.3.2012, s. 65.
Čtvrtek, 13. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0238
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. září 2012 k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. …/2012/EU, kterým se zavádí mechanismus výměny informací o mezivládních dohodách mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti energetiky
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, rozhodnutí č. 994/2012/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/254 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Systémy kvality vztahující se na zemědělské produkty ***I
P7_TA(2012)0344
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o režimech jakosti zemědělských produktů (KOM(2010)0733 – C7-0423/2010 – 2010/0353(COD))
2013/C 353 E/48
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (KOM(2010)0733), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 43 odst. 2 a 118 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0423/2010), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 5. května 2011 (1), |
— |
s ohledem na stanovisko Výboru regionů ze dne 12. května 2011 (2) |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 25. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro zemědělství a rozvoj venkova (A7-0266/2011), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
bere na vědomí prohlášení Rady, které je přílohou tohoto usnesení |
3. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
4. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 218, 23.7.2011, s. 114.
(2) Úř. věst. C 192, 1.7.2011, s. 28.
Čtvrtek, 13. září 2012
P7_TC1-COD(2010)0353
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1151/2012.)
Čtvrtek, 13. září 2012
Příloha k legislativnímu usnesení
Prohlášení Rady
„Rada vzala na vědomí význam, jejž Evropský parlament přikládá rozšíření systému řízení produkce sýra s chráněným označením původu a chráněným zeměpisným označením tak, aby se vztahoval i na jiné produkty s chráněným označením původu a chráněným zeměpisným označením.
Rada se zavazuje, že o otázce řízení dodávek produktů s chráněným označením původu a chráněným zeměpisným označením bude diskutovat během jednání s Evropským parlamentem o návrhu Komise předloženém v rámci reformy SZP, který se týká jednotné společné organizace trhu a obsahuje ustanovení o nástrojích určených k regulaci dodávek na zemědělských trzích.“
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/255 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Evropské fondy sociálního podnikání ***I
P7_TA(2012)0345
Pozměňovací návrhy přijaté Evropským parlamentem dne 13. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropských fondech sociálního podnikání (COM(2011)0862 – C7-0489/2011 – 2011/0418(COD)) (1)
2013/C 353 E/49
(Řádný legislativní postup: první čtení)
[Pozměňovací návrh 2]
POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY EVROPSKÉHO PARLAMENTU (2)
k návrhu Komise
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst.2) druhého pododstavce (A7-0194/2012).
(2) Pozměňovací návrhy: nový text či text nahrazující původní znění je označen tučně a kurzivou; vypuštění textu je označeno symbolem ▐.
Čtvrtek, 13. září 2012
NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. …/2012
o evropských fondech sociálního podnikání
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Protože si investoři stále více kladou také sociální cíle a neusilují pouze o finanční zisky, vzniká v Unii trh sociálních investic, který z části tvoří investiční fondy zaměřené na sociální podniky. Tyto investiční fondy poskytují finance sociálním podnikům, které jsou hnací silou společenských změn, protože nabízejí inovační řešení sociálních problémů např. tím , že pomáhají řešit sociální důsledky finanční krize, a tudíž významně přispívají k plnění cílů strategie Evropa 2020. |
(1a) |
Toto nařízení je součástí Iniciativy pro sociální podnikání, kterou stanovila Komise ve svém sdělení ze dne 25. října 2011 nazvaném „Iniciativa pro sociální podnikání – Vytvářet příznivé prostředí pro podporu sociálních podniků v rámci sociálního hospodářství a sociálních inovací“. |
(2) |
Pro používání označení „evropský fond sociálního podnikání“ (dále jen „EFSP“) je nutné v Unii stanovit společný rámec pravidel, zejména pokud jde o složení portfolia fondů, které jsou pod tímto označením provozovány, jejich způsobilých investičních cílů, investičních nástrojů, které mohou používat, a kategorií investorů, kteří jsou způsobilí investovat do těchto fondů podle jednotných pravidel Unie. Při neexistenci takového společného rámce hrozí, že by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by mělo přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to k vytváření překážek na vnitřním trhu, jelikož fondy, které chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými pravidly v různých členských státech. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na složení portfolia, investiční cíle a způsobilé investory vést k různé úrovni ochrany investorů a způsobovat nejasnosti ohledně návrhů investic spojených s evropským fondem sociálního podnikání (dále jen „EFSP“). Investoři by dále měli mít možnost porovnávat investiční návrhy různých fondů EFSP. Je nezbytné odstranit značné překážky bránící přeshraničnímu získávání finančních prostředků fondy EFSP, zamezit narušení hospodářské soutěže mezi těmito fondy a zabránit dalším možným překážkám obchodu a významnému narušení hospodářské soutěže v budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114 Smlouvy o fungování EU vykládaný podle ustálené judikatury Soudního dvora Evropské unie. |
(3) |
Je nezbytné přijmout nařízení, kterým se ve všech členských státech stanoví jednotná pravidla použitelná pro fondy EFSP a uloží příslušné povinnosti pro jejich správce, kteří chtějí získávat kapitál v celé Unii a používat označení „ EFSP “. Tyto požadavky by měly zajistit důvěru investorů, kteří chtějí do takových fondů investovat. |
(3a) |
Toto nařízení se nepoužije na stávající vnitrostátní opatření, která umožňují investice do sociálních podniků, které nepoužívají označení „EFSP“. |
(4) |
Definování kvalitativních požadavků pro používání označení „ EFSP “ formou nařízení by mělo zajistit, aby tyto požadavky byly přímo použitelné pro správce subjektů kolektivního investování, které získávají finanční prostředky pod tímto označením. To by zamezilo existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku provádění směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání tohoto označení. Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů kolektivního investování, které používají toto označení, museli dodržovat stejná pravidla v celé Unii, což by zároveň posílilo důvěru investorů, kteří chtějí investovat do fondů zaměřujících se na sociální podniky. Nařízení by rovněž zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady správců na plnění často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se tyto fondy řídí, zejména v případě správců, kteří chtějí získávat finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž přispělo k eliminaci narušení hospodářské soutěže. |
(4a) |
Fond EFSP by mělo být možné spravovat externě nebo interně. Pokud je fond EFSP spravován interně, je zároveň i správcem, a měl by tudíž splňovat požadavky kladené na správce fondu EFSP tímto nařízením a jako správce by měl být zaregistrován. Fond EFSP, který je spravován interně, by však neměl vykonávat funkci externího správce jiných subjektů kolektivního investování nebo SKIPCP. |
(5) |
S cílem vyjasnit vztah mezi tímto nařízením a jinými pravidly ▐, která se týkají subjektů kolektivního investování a jejich správců, je nezbytné stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (4), kteří jsou usazeni v Unii a registrováni u příslušného orgánu ve svém domovském členském státě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (5) , za předpokladu, že tito správci spravují portfolia fondů EFSP. Správcům fondu EFSP, kteří jsou registrováni podle tohoto nařízení a vykonávají funkci externího správce, by mělo být povoleno spravovat také subjekty SKIPCP, které podléhají povolení podle směrnice 2009/65/ES. |
(5a) |
Kromě toho ▐ se toto nařízení vztahuje jen na správce subjektů kolektivního investování , jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU . To znamená, že výpočet této hranice pro účely tohoto nařízení se provádí stejně jako výpočet hranice uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU. Správci fondu EFSP, kteří jsou registrováni podle tohoto nařízení a jejichž celková aktiva následně překročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU, takže je příslušné orgány jejich domovského členského státu musí zaregistrovat podle článku 6 uvedené směrnice, však mohou nadále pro uvádění fondů EFSP na unijní trh používat označení „EFSP“ za předpokladu, že splňují požadavky stanovené uvedenou směrnicí a i nadále ve vztahu k fondu EFSP vždy vyhovují určitým podmínkám pro používání označení „EFSP“ uvedeným v tomto nařízení. Tato ustanovení se použijí jak na stávající fondy EFSP, tak na fondy EFSP vytvořené poté, co překročí uvedenou hranici. |
(6) |
Na správce subjektů kolektivního investování, kteří nechtějí používat označení „EFSP“, se toto nařízení nevztahuje. V těchto případech nadále platí stávající vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie. |
(7) |
Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla týkající se povahy fondů EFSP, zejména podniků v portfoliu, do nichž mohou fondy EFSP investovat, a investičních nástrojů, které mohou používat. Tato pravidla jsou nezbytná k tomu, aby bylo možné jasně odlišit fond EFSP od jiných alternativních investičních fondů, které se angažují v jiných, méně specializovaných investičních strategiích, například v odkupu akcií, které toto nařízení nepodporuje. |
(7a) |
V zájmu přesného vymezení subjektů kolektivního investování, na něž se bude vztahovat toto nařízení, a s cílem zejména zajistit poskytování kapitálu sociálním podnikům, by měly být za fondy EFSP považovány ty fondy, které mají v úmyslu do takových podniků investovat alespoň 70 % svých celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu. Fondu EFSP by nemělo být povoleno investovat více než 30 % jejich celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do jiných aktiv než kvalifikovaných investic. Znamená to, že zatímco uvedených 30 % by mělo vždy představovat maximální hranici pro nekvalifikované investice, 70 % by mělo po celou dobu existence fondu EFSP zůstat vyhrazeno na kvalifikované investice. Výše uvedené hranice se vypočítají na základě částky, kterou lze investovat po odečtení všech příslušných nákladů, držení hotovosti a peněžních ekvivalentů . V nařízení se uvedou informace potřebné k výpočtu uvedených investičních limitů. |
(7b) |
S cílem zajistit nezbytnou srozumitelnost a jistotu by toto nařízení mělo rovněž stanovit jednotná kritéria pro určení sociálních podniků způsobilých k tomu, aby se mohly kvalifikovat do portfolia. Sociálním podnikem je subjekt v rámci sociálního hospodářství, jehož hlavním cílem není zisk pro vlastníky a akcionáře, ale pozitivní sociální dopady. Poskytuje na trhu zboží a služby a příslušné zisky používá především na splnění sociálních cílů. Vyznačuje se odpovědnou a transparentní správou, do níž jsou zejména zapojeni zaměstnanci, spotřebitelé a zainteresované strany dotčené jeho obchodní činností. |
(7c) |
Vzhledem k tomu, že základním cílem sociálních podniků je dosáhnout pozitivního sociálního dopadu, a ne maximalizovat zisky , mělo by toto nařízení podporovat pouze kvalifikované podniky v portfoliu , které se soustřeďují na dosažení měřitelného a pozitivního sociálního dopadu. Měřitelným a pozitivním sociálním dopadem by mohlo být mj. poskytování služeb přistěhovalcům, kteří jsou jinak sociálně vyloučeni, nebo opětovné začlenění marginalizovaných skupin na trh práce tím, že jim bude nabídnuto pracovní místo, podpora nebo odborná příprava. Tyto podniky své zisky využívají k dosažení svého hlavního sociálního cíle a jsou spravovány odpovědným a transparentním způsobem. Pro výjimečné případy obecně platí, že pokud chce podnik kvalifikovaného portfolia rozdělit zisky akcionářům a vlastníkům, měl by mít předem definované postupy a pravidla pro rozdělení zisků akcionářům a vlastníkům. Tato pravidla by měla stanovit, že rozdělení zisků nenaruší primární sociální cíl. |
(8) |
Sociální podniky zahrnují velké množství subjektů, které mají různé právní formy a které poskytují sociální služby nebo zboží ohroženým , znevýhodněným či sociálně vyloučeným skupinám obyvatelstva nebo lidem na okraji společnosti. Mezi tyto služby patří přístup k bydlení, zdravotní péče, pomoc starším a zdravotně postiženým osobám, péče o děti, přístup k zaměstnání a vzdělávání či pomoc v případě závislosti. Sociální podniky zahrnují také podniky, jež používají způsob výroby zboží nebo poskytování služby, které zahrnují jejich sociální cíle, avšak jejichž činnost může být jiná než poskytovat sociální zboží nebo služby. Tyto činnosti zahrnují sociální a profesní začleňování prostřednictvím přístupu k zaměstnání pro znevýhodněné osoby, zejména z důvodu jejich nedostatečné kvalifikace nebo sociálních a profesních problémů, které vedou k vyloučení a odsunu na okraj společnosti. Tyto činnosti se také mohou týkat ochrany životního prostředí se sociálním dopadem, např. boj proti znečištění, recyklace a obnovitelné zdroje energie. |
(8a) |
Toto nařízení má podpořit růst sociálních podniků v Unii. Investice do kvalifikovaných podniků v portfoliu, které mají sídlo v třetí zemi, mohou fondy EFSP přinést více kapitálu, což bude prospěšné pro sociální podniky v Unii. Za žádných okolností by se však nemělo investovat do podniků v portfoliu v třetích zemích, které mají sídlo v daňových rájích nebo v nespolupracující jurisdikcích. |
(8b) |
Žádný fond EFSP by neměl mít sídlo v daňovém ráji nebo v nespolupracující jurisdikci, jako jsou např. třetí země, pro něž jsou příznačné zejména žádné či pouze nominální daně, nedostatečná ujednání o spolupráci mezi příslušnými orgány domovského členského státu správce fondu EFSP a orgány dohledu třetí země, v níž má fond sociálního podnikání své sídlo, nebo absence účinné výměny informací o daňových otázkách. Žádný fond EFSP by neměl investovat ani v jurisdikci, pro niž platí kterékoli z výše uvedených kritérií. |
(8c) |
Správci fondů EFSP by měli být po celou dobu existence příslušného fondu schopni získávat další kapitálové závazky. K těmto dodatečným kapitálovým závazkům během existence fondu EFSP by se mělo přihlížet, když jsou zvažovány další investice do jiných než způsobilých aktiv. Další kapitálové závazky by měly být schvalovány v souladu s kritérii a podmínkami uvedenými v předpisech fondů EFSP a zakládacích dokumentech. |
(9) |
Vzhledem ke specifickým potřebám financování sociálních podniků je nezbytné jasně stanovit typy nástrojů, které by fondy EFSP měly pro toto financování používat. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se způsobilých nástrojů, které mohou fondy EFSP používat pro investování a které zahrnují kapitálové nástroje a nástroje investování do kvazivlastního kapitálu, dluhové nástroje, jako jsou dlužní úpisy a spořitelní certifikáty, investice do jiných fondů EFSP a zajištěné nebo nezajištěné úvěry a dotace . Má-li se však zabránit rozmělnění investic do kvalifikovaných podniků v portfoliu, mělo by být fondům EFSP povoleno investovat pouze do jiných EFSP, které samy neinvestovaly více než 10 % svých celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do jiných fondů EFSP . |
(9a) |
Mezi klíčové činnosti fondů EFSP patří poskytování finančních prostředků sociálním podnikům prostřednictvím primárních investic. Fondy EFSP by se neměly podílet na systémově významných bankovních činnostech mimo obvyklý obezřetnostní regulační rámec (tzv. „stínové bankovnictví“). Neměly by používat ani typické strategie soukromých kapitálových fondů, jako je např. účelový odkup akcií. |
(10) |
S cílem zachovat nezbytnou flexibilitu investičního portfolia fondů mohou EFSP ▐ investovat do jiných aktiv, než jsou kvalifikované investice, a to v takovém rozsahu, kdy tyto investice nepřesahují 30 % hranici stanovenou pro nekvalifikované investice. Držení hotovosti a peněžních ekvivalentů by nemělo být ve výpočtu této hranice zohledněno, protože hotovost a peněžní ekvivalenty se nepovažují za investice. Fondy EFSP by měly prostřednictvím svého portfolia provádět investice, které jsou v souladu s jejich strategií etického investování, např. by se měly vyvarovat investic do zbrojního průmyslu, kde hrozí riziko porušování lidských práv, nebo investic spojených se skladováním elektronického odpadu. |
(11) |
S cílem zajistit, aby označení „EFSP“ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory v celé Unii, by toto nařízení mělo stanovit, že toto označení smějí v rámci uvádění na trh v celé Unii používat pouze správci fondů EFSP, které splňují jednotná kritéria kvality stanovená v tomto nařízení. |
(12) |
Za účelem zajištění zřetelného a identifikovatelného profilu fondů EFSP, který odpovídá jejich účelu, měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky investování, které mohou být u těchto fondů používány. |
(13) |
S cílem zajistit, aby fondy EFSP nepřispívaly k vytváření systémových rizik a aby se ve svých investičních aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných podniků v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno ▐ využívání pákového efektu. Správce fondu EFSP by měl být na úrovni fondu EFSP oprávněn pouze k poskytování půjček, vydávání dluhových obligací nebo poskytování záruk za předpokladu, že tyto půjčky, dluhové obligace nebo záruky jsou kryty nesplacenými závazky, a nezvyšují tedy expozice fondu nad rámec jeho upsaného kapitálu. Peněžní půjčky poskytnuté v rámci tohoto přístupu investory fondu EFSP, který je plně kryt kapitálovými závazky těchto investorů, nezvyšují expozice fondu EFSP, a proto by měly být povoleny. Aby však mohl fond pokrýt mimořádné potřeby likvidity, které se mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení upsaného kapitálu a skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by být povoleny krátkodobé půjčky za předpokladu, že jejich výše nepřesáhne nesplacený upsaný kapitál. |
(14) |
S cílem zajistit, aby fondy EFSP byly nabízeny pouze investorům, kteří mají ▐ zkušenosti , znalosti a odborné předpoklady k tomu, aby mohli přijímat vlastní investiční rozhodnutí a řádně posuzovat rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována důvěra investorů ve fondy EFSP, měly by být stanoveny určité speciální záruky. Fondy EFSP by tudíž měly být ▐ nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo takovým investorům, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů ▐ (6). Aby však bylo možné vytvořit dostatečně širokou investorskou základnu pro investice do fondů EFSP, je rovněž žádoucí, aby k těmto fondům měli přístup i jiní investoři, včetně jednotlivců s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné investory by měly být stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že fondy EFSP budou nabízeny pouze investorům s vhodným profilem pro uskutečnění takových investic. Tyto záruky vylučují nabízení prostřednictvím programů pravidelného spoření. Kromě toho by měly být umožněny investice prováděné vedoucími pracovníky, řediteli nebo zaměstnanci, kteří jsou zapojeni do správních činností správce fondu EFSP, když tyto osoby investují do jimi spravovaného fondu EFSP, protože mají dostatečné znalosti k tomu, aby se mohli takových investic zúčastnit. |
(15) |
S cílem zajistit, aby označení „ EFSP “ používali pouze správci fondů EFSP, kteří splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na trhu, mělo by toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu správce fondu EFSP a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo také stanovit jednotné podmínky týkající se řešení střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla by měla rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná organizační a administrativní opatření pro zajištění správného řešení střetů zájmů. |
(15a) |
Pokud má správce fondu EFSP v úmyslu pověřit úkoly třetí stranu, neměla by být přenesením úkolů ze správce na třetí stranu ovlivněna odpovědnost správce vůči fondu EFSP a jeho investorům. Správce fondu EFSP by kromě toho neměl přenášet úkoly v takovém rozsahu, že by jej v podstatě nebylo možné dále považovat za správce fondu EFSP a stal by se subjektem typu „poštovní schránka“. Správce fondu EFSP by měl i nadále odpovídat za řádné plnění přenesených úkolů a za důsledné dodržování tohoto nařízení. Přenesení úkolů by nemělo oslabit účinný dohled správce fondu EFSP a především by nemělo správci fondu EFSP bránit v činnosti nebo v tom, aby byl fond EFSP spravován v nejlepším zájmu investorů. |
(16) |
Hlavním rysem investičních fondů zaměřených na sociální podniky, který je odlišuje od ostatních druhů investičních fondů, je, že kromě finančního zisku pro investory mají i pozitivní sociální dopad. Toto nařízení by tedy mělo vyžadovat, aby správci fondů EFSP zavedli postupy pro ▐ měření pozitivních sociálních dopadů, kterých má být prostřednictvím investice do podniků z kvalifikovaného portfolia dosaženo. |
(16a) |
Fondy zaměřené na sociální výsledky nebo dopady v současné době obvykle vyhodnocují a porovnávají informace o tom, do jaké míry sociální podniky dosahují zamýšlených výsledků. Existuje široká škála různých typů sociálních výsledků nebo dopadů, o jejichž splnění může sociální podnik usilovat. Z tohoto důvodu byly vypracovány různé metody určení a měření sociálních dopadů. Pro ilustraci firma, která se snaží pomáhat znevýhodněným osobám, může informovat o počtu takových osob, jimž se dostalo pomoci – např. o osobách, které byly přijaty do pracovního poměru, však za jiných okolností by zaměstnány nebyly. Dalším příkladem může být firma, která usiluje o opětovné začleňování propuštěných vězňů do společnosti. Tato firma může své výsledky hodnotit na základě míry recidivity. Fondy pomáhají podnikům s přípravou a poskytováním informací o jejich cílech a dosažených výsledcích a se shromažďováním údajů pro investory. I když jsou informace o sociálních dopadech pro investory velmi důležité, je obtížné porovnávat různé sociální podniky a fondy, a to jednak kvůli rozdílným cílům, o něž usilují, jednak kvůli rozmanitým používaným strategiím. Má-li být dlouhodobě podpořena co největší konzistentnost a srovnatelnost těchto informací a co největší efektivita postupů pro jejich shromažďování, je žádoucí v této oblasti vypracovat akty v přenesené pravomoci. Tyto akty v přenesené pravomoci by také měly zajistit větší jistotu pro orgány dohledu, fondy EFSP a sociální podniky. |
(17) |
K zajištění integrity označení „ EFSP “ by toto nařízení mělo rovněž obsahovat kritéria kvality týkající se organizace správce fondu EFSP. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené požadavky týkající se potřeby udržovat odpovídající technické a lidské zdroje ▐. |
(17a) |
V zájmu řádné správy fondu EFSP a schopnosti jeho správce krýt potenciální rizika vyplývající z činnosti fondu, by toto nařízení mělo pro správce fondu EFSP stanovit jednotné a přiměřené požadavky na zachování dostatečného objemu vlastních finančních prostředků. Tyto vlastní finanční prostředky by měly být dostatečné vysoké, aby se zajistilo nepřetržité a řádné řízení fondu EFSP. |
(18) |
Pro účely ochrany investorů je nezbytné zajistit, aby aktiva fondů EFSP byla řádně oceněna. Předpisy nebo zakládací dokumenty fondu EFSP by tudíž měly obsahovat pravidla o oceňování aktiv. Tak by měla být zajištěna integrita a transparentnost oceňování. |
(19) |
S cílem zajistit, aby správci fondů EFSP, které používají označení „ EFSP “, řádně vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena jednotná pravidla pro výroční zprávy. |
(20) |
K zajištění integrity označení „ EFSP “ v očích investorů je nezbytné, aby toto označení používali pouze správci fondů, jejichž investiční politika a investiční cíle jsou plně transparentní. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro správce fondů EFSP ve vztahu k investorům. Tyto požadavky zahrnují prvky specifické pro investice do sociálních podniků, aby mohlo být dosaženo větší soudržnosti a porovnatelnosti těchto informací. To zahrnuje informace o kritériích a postupech používaných pro výběr určitých podniků v portfoliu jako investičních cílů. Dále sem patří informace o pozitivním sociálním dopadu, o jehož dosažení investiční politika usiluje, a jak by měl být tento dopad sledován a posuzován. K zajištění nezbytné důvěry investorů v tyto investice sem dále patří informace o aktivech fondu EFSP, která nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu, a jak jsou vybírána. |
(21) |
Pro zajištění účinného dohledu nad plněním jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl na to, zda správci fondů EFSP dodržují jednotné požadavky stanovené v tomto nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského státu. Správce fondu EFSP, který chce svůj fond uvádět na trh pod označením „ EFSP “, by tudíž měl o svém záměru uvědomit příslušný orgán svého domovského členského státu. Jestliže byly poskytnuty všechny nezbytné informace a přijata vhodná opatření, aby byly splněny požadavky tohoto nařízení, příslušný orgán by měl správce fondu zaregistrovat. Tato registrace by měla být platná v celé Unii. |
(21a) |
V zájmu snazšího a efektivnějšího přeshraničního uvádění fondu EFSP na trh, by měla registrace správce proběhnout co nejrychleji. |
(21b) |
Ačkoli toto nařízení obsahuje záruky pro řádné využívání fondů, měly by orgány dohledu pečlivě zajišťovat, aby byly tyto záruky dodržovány. |
(22) |
Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat pravidla týkající se okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté příslušnému orgánu v domovském členském státě aktualizovat. |
(23) |
Pro zajištění účinného dohledu nad plněním stanovených požadavků by toto nařízení mělo rovněž stanovit proces přeshraničních oznámení mezi příslušnými orgány dohledu, který se spustí na základě registrace správce fondu EFSP v jeho domovském státě. |
(24) |
S cílem zachovat transparentní podmínky pro uvádění správců fondů EFSP na trh v celé Unii by měl být evropský orgán dohledu ( Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) ), jenž byl zřízen nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7), pověřen vedením centrální databáze obsahující všechny správce fondů EFSP a jimi spravované fondy EFSP schválené v souladu s tímto nařízením. |
(24a) |
Má-li příslušný orgán hostitelského členského státu jednoznačné a prokazatelné důvody domnívat se, že správce fondu EFSP na jeho území toto nařízení porušuje, ihned to oznámí příslušnému orgánu domovského členského státu, který přijme náležitá opatření. |
(24b) |
Jestliže navzdory opatřením příslušného orgánu domovského členského státu nebo kvůli tomu, že tento orgán v přiměřené lhůtě žádná opatření nepřijal či správce EFSP i nadále toto nařízení zjevně porušuje, může příslušný orgán hostitelského členského státu poté, co informuje příslušný orgán domovského členského státu, přijmout vhodná opatření nezbytná k ochraně investorů, včetně možnosti zakázat příslušnému správci další uvádění fondů EFSP na trh na území hostitelského členského státu. |
(25) |
Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat seznam pravomocí v oblasti dohledu, které by příslušné orgány měly mít k dispozici. |
(26) |
K zajištění řádného uplatňování by toto nařízení mělo obsahovat správní sankce a opatření v případě porušení jeho hlavních ustanovení, konkrétně pravidel týkajících se složení portfolia, záruk souvisejících s identitou způsobilých investorů a používání označení „ EFSP “ pouze registrovanými správci fondů EFSP. Mělo by být stanoveno, že porušení těchto hlavních ustanovení bude mít za následek zákaz používání tohoto označení a výmaz správce fondu z rejstříku. |
(27) |
Příslušné orgány v domovském a hostitelském členském státě a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by si měly vyměňovat informace týkající se dohledu. |
(28) |
Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi subjekty pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií stanovených v tomto nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné vnitrostátní orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vztahovala vysoká úroveň profesního tajemství. |
(28a) |
Příspěvek fondů EFSP k růstu evropského trhu sociálních investic bude záviset na tom, jak budou správci fondů používat označení „EFSP“, jak budou toto označení uznávat investoři a zda bude v celé Unii vytvořen silný „ekosystém“ pro sociální podniky, který jim pomůže využívat dostupné možnosti financování. Za tímto účelem by všechny zainteresované strany, včetně subjektů na trhu, příslušných orgánů v členských státech, Komise a dalších příslušných subjektů v Unii, měly usilovat o zajištění velmi dobré obeznámenosti s možnostmi, které nabízí toto nařízení. |
(29) |
Technické normy ve finančních službách by měly zajistit soustavnou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž Evropský orgán pro cenné papíry a trhy disponuje, by bylo účinné a vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem, které nebudou obsahovat politická rozhodnutí, a jejich předložením Komisi. |
(30) |
Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích technických norem prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ▐. Orgán ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu prováděcích technických norem týkajících se formátu ▐ oznamování uvedeného v tomto nařízení . |
(31) |
Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto nařízení by měla být Komise v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie zmocněna přijímat akty, pokud jde o upřesnění typů zboží a služeb, které slouží k dosažení určitého sociálního cíle, nebo metod jejich vytváření a situací, v nichž mohou být vlastníkům a investorům vypláceny zisky, střetů zájmů, kterých se správci fondů EFSP musejí vyvarovat, a kroků, které je třeba v tomto ohledu podniknout, podrobností o postupech měření sociálního dopadu, kterého mají podniky v kvalifikovaném portfoliu dosáhnout, a obsahu informací poskytovaných investorům a způsobu jejich poskytování . Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni , přičemž zohlední samoregulační iniciativy a kodexy chování . Konzultací, které Komise povede během příprav aktů v přenesené pravomoci, jimiž se podrobně stanoví postupy měření sociálního dopadu, kterého mají dosáhnout podniky v kvalifikovaném portfoliu, by se měly účastnit příslušné zainteresované strany a orgán ESMA. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty souběžně, včas a vhodným způsobem předávány Evropskému parlamentu a Radě. ▐ |
(33) |
Nejpozději čtyři roky poté, co toto nařízení vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto nařízení za účelem zohlednění vývoje trhu fondů EFSP. Přezkum by měl zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními návrhy . |
(33a) |
Komise by dále měla do 22. července 2017 zahájit přezkum interakce mezi tímto nařízením a jinými pravidly pro subjekty kolektivního investování a jejich správce, zejména s ustanoveními směrnice 2011/61/EU. Tento přezkum by se měl zejména zaměřit na oblast působnosti tohoto nařízení a posoudit, zda je nutné jej rozšířit, aby správci větších alternativních investičních fondů mohli používat označení „EFSP“. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními změnami. |
(33b) |
Komise by v rámci tohoto přezkumu měla posoudit všechny překážky, které mohly investorům bránit v čerpání prostředků z fondů, včetně dopadu na institucionální investory, na něž se mohou vztahovat jiné obezřetnostní právní předpisy. Komise by také měla shromažďovat údaje k posouzení toho, jak fondy EFSP přispěly k plnění jiných programů Unie, např. programu Horizont 2020, jejichž cílem je rovněž podpora inovací v Unii. |
(33c) |
Komise by měla v souvislosti s přezkumem daňových překážek pro přeshraniční investice rizikového kapitálu, jak je naplánován ve sdělení Komise ze dne 7. prosince 2011 nazvaném „Akční plán ke zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování“, a v souvislosti s přezkumem tohoto nařízení zvážit vypracování rovnocenného přezkumu případných daňových překážek pro fondy sociálního podnikání a posoudit možné daňové pobídky, jež by měly v Unii podnítit sociální podnikání. |
(33d) |
Orgán ESMA by měl posoudit své personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se ujme plnění svých pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a měl by o tom předložit zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. |
(34) |
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života a svobodu podnikání. |
(35) |
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (8). Zpracovávání údajů prováděné Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (9) . |
(36) |
Jelikož cíle tohoto nařízení, konkrétně rozvoje vnitřního trhu pro fondy EFSP vytvořením rámce pro schvalování správců fondů EFSP, jenž usnadní nabízení fondů EFSP v celé Unii, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto jej z důvodu jeho rozsahu a účinků lze dosáhnout jen na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o fungování Evropské unie. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotné požadavky a podmínky pro správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí v souvislosti s uváděním fondů EFSP na unijní trh používat označení „EFSP“, ▐ čímž přispívá k hladkému fungování vnitřního trhu.
Toto nařízení rovněž stanoví jednotná pravidla týkající se nabízení fondů EFSP ▐ způsobilým investorům v Unii, složení portfolia EFSP, způsobilých investičních nástrojů a technik, jakož i organizace, transparentnosti a chování správců EFSP, kteří nabízejí fondy EFSP v Unii.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů kolektivního investování definované v čl. 3 odst. 1 písm. b), jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU a kteří jsou usazeni v Unii a podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/EU, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia fondů EFSP ▐.
1a. Správci fondů EFSP, kteří jsou registrováni podle článku 14 tohoto nařízení a jejichž celková aktiva následně překročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU, takže je příslušné orgány jejich domovského členského státu musí zaregistrovat podle článku 6 uvedené směrnice, mohou nadále pro uvádění fondů EFSP na unijní trh používat označení „EFSP“ za předpokladu, že splňují požadavky stanovené ve směrnici 2011/61/EU a i nadále ve vztahu k fondům EFSP vždy vyhovují podmínkám stanoveným v článcích 3, 5 a 9, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) tohoto nařízení.
▐
3a. Správci fondů EFSP, kteří jsou registrováni v souladu s tímto nařízením, mohou také spravovat subjekty SKIPCP podléhající povolení podle směrnice 2009/65/ES za předpokladu, že jsou externími správci.
Článek 3
1. Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a) |
„evropským fondem sociálního podnikání“ (fondem EFSP) se rozumí subjekt kolektivního investování, který :
|
aa) |
„příslušnými náklady“ se rozumí všechny poplatky, výdaje a srážky, které přímo či nepřímo hradí investoři a na nichž se správce fondu EFSP dohodl s investory; |
b) |
„subjektem kolektivního investování“ se rozumí alternativní investiční fond definovaný v čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU ; |
c) |
„kvalifikovanými investicemi“ se rozumí následující nástroje:
|
d) |
„kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se rozumí podnik, který v době investice EFSP nebyl přijat k obchodování na regulovaném trhu nebo v mnohostranném obchodním systému (MOS) definovaném v čl. 4 odst. 1 bodech 14 a 15 směrnice 2004/39/ES ▐ a který:
|
e) |
„vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v podniku, který má podobu akcií nebo jiných forem účasti na kapitálu podniku z kvalifikovaného portfolia, jenž byl vydán jeho investorům; |
ea) |
„kvazivlastním kapitálem“ se rozumí jakýkoli druh finančního nástroje, který je kombinací vlastního kapitálu a úvěru a v jehož případě je výnos spojen se ziskem nebo ztrátou kvalifikovaného podniku v portfoliu a jehož splacení není v případě selhání zcela zajištěno; |
f) |
„uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo nepřímé nabízení nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií EFSP, které správce spravuje, investorům s bydlištěm nebo se sídlem v Unii z podnětu správce nebo jeho jménem; |
g) |
„upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek, kterým investorovi vzniká povinnost nabýt ve lhůtě stanovené v předpisech nebo zakládacích dokumentech fondu EFSP podíl nebo učinit kapitálové vklady ve fondu EFSP; |
h) |
„správcem EFSP“ se rozumí právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo více EFSP; |
i) |
„domovským členským státem“ se rozumí členský stát, v němž je správce EFSP usazen a v němž musí být zaregistrován příslušnými orgány v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/EU ; |
j) |
„hostitelským členským státem se rozumí členský stát, který není jeho domovským členským státem, v němž správce EFSP nabízí fondy EFSP v souladu s tímto nařízením; |
k) |
„příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán, jejž členský stát na základě právních předpisů pověří prováděním registrace správců subjektů kolektivního investování, jak stanoví čl. 2 odst. 1 ; |
ka) |
„SKIPCP“ se rozumí subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů povolený v souladu s článkem 5 směrnice 2009/65/ES. |
Pokud jde o první pododstavec písm. b), umožňuje-li právní forma fondu EFSP interní správu a rozhodne-li se jeho řídící orgán nejmenovat externího správce, je fond EFSP zaregistrován jako správce fondu EFSP; fond EFSP, který je registrován jako interní správce EFSP, nelze zaregistrovat jako externího správce fondu EFSP jiných subjektů kolektivního investování.
2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které stanoví typy služeb či zboží a metody poskytování služeb či výroby zboží, které zahrnují sociální cíl uvedený v odst. 1 písm. d) bodě i) tohoto článku, přičemž se zohlední různé druhy kvalifikovaných podniků v portfoliu a okolnosti, za nichž lze zisk rozdělit vlastníkům a investorům.
KAPITOLA II
PODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EVROPSKÝ FOND SOCIÁLNÍHO PODNIKÁNÍ“
Článek 4
Správci EFSP, kteří splňují požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat označení „ EFSP “ v rámci uvádění fondů EFSP na trh v Unii.
Článek 5
1. Správci EFSP zajistí, aby při získávání jiných aktiv než kvalifikačních investic nebylo pro účely získání těchto aktiv použito více než 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu. Těchto 30 % se vypočítá na základě částky, kterou lze investovat po odečtení všech příslušných nákladů. Držení hotovosti a peněžních ekvivalentů se pro účely výpočtu této hraniční hodnoty nezohledňuje , protože hotovost a peněžní ekvivalenty se nepovažují za investice.
2. Správce EFSP nesmí na úrovni EFSP ▐ používat metody, které vedou ke zvýšení expozice fondu vůči riziku nad rámec jeho upsaného kapitálu , ať už se jedná o půjčku hotovosti nebo cenných papírů, účast na derivátových pozicích nebo jiný způsob.
2a. Správce fondu EFSP smí na úrovni fondu EFSP pouze poskytovat půjčky, vydávat dluhové obligace nebo poskytovat záruky, pokud jsou tyto půjčky, dluhové obligace nebo záruky kryty nesplacenými závazky.
▐
Článek 6
1. Správci EFSP nabízejí podílové jednotky a akcie EFSP investorům, kteří jsou považováni za profesionální klienty v souladu s oddílem I přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo s nimi může být na požádání jako s profesionálními klienti zacházeno ve smyslu oddílu II přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo jiným investorům, pokud:
a) |
se tito jiní investoři zavážou k investici ve výši alespoň 100 000 EUR; a |
b) |
tito jiní investoři písemně oznámí v dokumentu, který není součástí smlouvy uzavřené ve věci závazku týkajícího se investice, že jsou si vědomi rizik spojených s plánovaným závazkem . |
▐
1a. Odstavec 1 se použije na investice prováděné vedoucími pracovníky, řediteli nebo zaměstnanci, když tyto osoby investují do jimi spravovaného fondu EFSP.
Článek 7
Správci EFSP ve vztahu k EFSP, který spravují:
a) |
jednají při výkonu svých činností čestně a nestranně, s patřičnou dovedností, péčí a opatrností; |
b) |
uplatňují vhodné zásady a postupy s cílem zabránit nekalým praktikám, u nichž lze očekávat, že poškodí zájmy investorů a kvalifikovaných podniků v portfoliu; |
c) |
provozují své obchodní činnosti tak, aby podpořili pozitivní sociální dopad kvalifikovaných podniků v portfoliu, do nichž investovali, a jednali v nejlepším zájmu fondů EFSP, které spravují, investorů v těchto EFSP, a integrity trhu; |
d) |
uplatňují vysokou úroveň obezřetnosti při výběru a průběžném sledování investic v kvalifikovaných podnicích v portfoliu a pozitivního sociálního dopadu těchto podniků ; |
e) |
mají odpovídající znalosti a povědomí o kvalifikovaném podniku v portfoliu, do nějž investují ; |
ea) |
jednají se svými investory nestranně; |
eb) |
zajistí, aby žádný investor nepožíval zvláštních výhod, ledaže jsou tyto výhody uvedeny ve předpisech nebo zakládacích dokumentech fondu EFSP. |
Článek 7a
1. Pokud má správce fondu EFSP v úmyslu pověřit úkoly třetí stranu, nesmí být přenesením úkolů ze správce na třetí stranu dotčena odpovědnost správce vůči fondu EFSP a jeho investorům. Správce fondu EFSP nesmí přenášet úkoly v takovém rozsahu, že ho v podstatě nelze nadále považovat za správce fondu EFSP, neboť se stal subjektem typu „poštovní schránka“.
2. Přenesení úkolů nesmí oslabit účinný dohled správce fondu EFSP a především nesmí správci fondu EFSP bránit v činnosti nebo v tom, aby byl fond EFSP spravován v nejlepším zájmu investorů.
Článek 8
1. Správci EFSP rozpoznají střety zájmů a předcházejí jim, a není-li možné střetům zájmů předejít, řeší a sledují je a v souladu s odstavcem 4 tyto střety zájmů bezodkladně oznamují s cílem zabránit tomu, aby nežádoucím způsobem ovlivnily zájmy EFSP a jejich investorů, a zajistit poctivé zacházení s EFSP, které spravují.
2. Správci EFSP určí především takové střety zájmů, které mohou vyvstat mezi
a) |
správci EFSP, osobami, které skutečně řídí obchodní činnost správce EFSP, zaměstnanci nebo všemi osobami, které přímo či nepřímo kontrolují správce EFSP nebo jsou tímto správcem kontrolovány, a fondem EFSP řízeným správcem EFSP nebo investory v těchto EFSP; |
b) |
fondem EFSP nebo investory v tomto EFSP a jiným EFSP řízeným správcem tohoto EFSP nebo investory v tomto jiném EFSP ; |
ba) |
fondem EFSP nebo investory do tohoto fondu EFSP a subjektem kolektivního investování nebo subjektem SKIPCP, který je spravován stejným správcem fondu EFSP nebo investory do tohoto subjektu kolektivního investování nebo subjektu SKIPCP. |
3. Správci EFSP vedou a používají účinné organizační a administrativní postupy pro splnění požadavků stanovených v odstavcích 1 a 2.
4. Oznámení konfliktů zájmů ve smyslu odstavce 1 se uplatní v případě, že organizační opatření přijatá správcem EFSP k rozpoznání, předcházení, řešení a sledování střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizika poškození zájmů investorů budou odvrácena. Správci EFSP jasně oznámí obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů investorům předtím, než provedou obchod jejich jménem.
5. Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se vymezuje:
a) |
druhy střetů zájmů podle odstavce 2 tohoto článku; |
b) |
opatření, která ▐ správce EFSP ▐ přijímá v rámci svých struktur a organizačních a administrativních postupů v zájmu rozpoznávání, předcházení, řešení, sledování a oznamování střetů zájmů. |
Článek 9
1. Správci EFSP používají pro každý EFSP, který spravují, postupy k měření ▐ rozsahu, v němž kvalifikované podniky v portfoliu, do nichž EFSP investuje, dosahují pozitivního sociálního dopadu, k němuž se zavázaly. Správci zajistí, aby tyto postupy byly jasné a transparentní a zahrnovaly ukazatele, které se mohou podle sociálního cíle a povahy kvalifikovaného podniku v portfoliu týkat jedné či více následujících oblastí:
a) |
zaměstnanost a trh práce; |
b) |
normy a práva související s kvalitou pracovních míst; |
c) |
sociální začlenění a ochrana zvláštních skupin; rovné zacházení a příležitosti, nediskriminace; |
d) |
veřejné zdraví a veřejná bezpečnost; |
e) |
přístup k systémům sociálního zabezpečení, zdravotnictví a vzdělávání a důsledky pro tyto systémy. |
2. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, které podrobně stanoví postupy uvedené v odstavci 1 tohoto článku, které se týkají různých kvalifikovaných podniků v portfoliu.
Článek 10
Správci EFSP vždy mají dostatečný kapitál a využívají odpovídající a vhodné lidské a technické zdroje, které jsou nezbytné k zajištění řádné správy EFSP.
Správci fondů EFSP musí být za všech okolností schopni doložit, že vlastní finanční prostředky fondu jsou dostatečné k zajištění jeho nepřetržitého chodu, a zdůvodnit, proč lze tyto prostředky považovat za dostatečné v souladu s článkem 13.
Článek 11
1. Pravidla pro oceňování aktiv budou stanovena v předpisech nebo zakládacích dokumentech EFSP a zajistí řádný a transparentní průběh oceňování .
1a. Používané postupy oceňování zajistí řádné ocenění aktiv a alespoň jednou ročně výpočet hodnoty aktiv.
1b. Orgán ESMA v zájmu konzistentního oceňování kvalifikovaných podniků v portfoliu vypracuje pokyny, v nichž stanoví společné zásady pro zacházení s investicemi v těchto podnicích s ohledem na jejich stěžejní cíl, který spočívá v dosažení měřitelného pozitivního sociálního dopadu, a na to, zda své zisky používají v první řadě na dosažení tohoto cíle.
Článek 12
1. Správci EFSP poskytnou příslušnému orgánu domovského členského státu výroční zprávu za každý spravovaný EFSP nejpozději 6 měsíců po skončení účetního období. Ve zprávě bude popsáno složení portfolia EFSP a činnosti za poslední rok. Dále v ní budou zveřejněny zisky fondu EFSP na konci jeho existence a případně zisky, které byly rozděleny za celou dobu jeho existence. Bude rovněž obsahovat finanční účty EFSP ověřené auditorem. Audit potvrdí, že peněžní prostředky a aktiva jsou vedena na jméno fondu a že správce fondu EFSP vytvořil a uchovává dostatečné záznamy a provádí kontroly používání jakéhokoli mandátu nebo kontroly nad peněžními prostředky a aktivy fondu EFSP a jeho investorů. Audit se provádí alespoň jednou ročně. Výroční zpráva bude vypracována v souladu se stávajícími standardy finančního výkaznictví a podmínkami dohodnutými mezi správcem EFSP a investory. Správci EFSP na požádání poskytnou zprávu investorům. Správci a investoři EFSP se mohou vzájemně dohodnout na poskytování dalších informací.
2. Výroční zpráva musí obsahovat alespoň tyto informace:
a) |
podrobné informace o celkových sociálních výsledcích dosažených prostřednictvím investiční politiky a metodě použité k měření těchto výsledků; |
b) |
přehled případných prodejů, k nimž došlo ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu; |
c) |
popis toho, zda k prodejům dalších aktiv EFSP, která nejsou investována do kvalifikovaných podniků v portfoliu, došlo na základě kritérií uvedených v čl. 13 odst. 1 písm. e); |
d) |
přehled činností, které správce EFSP vykonal ve vztahu ke kvalifikovaným podnikům v portfoliu, jak je uvedeno v čl. 13 odst. 1 písm. k) ; |
da) |
informace o povaze a účelu jiných investic, než jsou investice kvalifikovaného portfolia uvedené v čl. 4 odst. 1. |
3. Pokud je správce fondu rizikového kapitálu povinen zveřejnit výroční finanční zprávu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (10) , která se týká kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu , mohou být informace uvedené v odstavci 1 ▐ poskytnuty buď odděleně, nebo jako doplněk výroční finanční zprávy.
Článek 13
1. Předtím, než správci EFSP učiní investiční rozhodnutí, sdělí svým investorům jasným a srozumitelným způsobem následují informace o jimi spravovaném fondu EFSP :
a) |
totožnost správce EFSP a případných dalších poskytovatelů služeb, s nimiž správce EFSP uzavřel smlouvu ve věci jimi vykonávané správy, a popis jejich povinností; |
aa) |
objem vlastních prostředků, které má správce fondu EFSP k dispozici, a podrobné prohlášení, proč správce fondu EFSP považuje tyto prostředky za dostatečné k zachování adekvátních lidských a technických zdrojů, které jsou nezbytné k řádné správě dotčeného fondu EFSP; |
b) |
popis investiční strategie a cílů EFSP, včetně popisu :
|
c) |
pozitivní sociální dopad, kterého má být dosaženo prostřednictvím investiční politiky EFSP, včetně případné spolehlivé prognózy takových výsledků a informací o dosavadních výsledcích v této oblasti; |
d) |
metody používané k měření sociálních dopadů; |
e) |
popis aktiv kromě kvalifikovaných podniků v portfoliu a postupů a kritérií, které jsou používány pro výběr těchto aktiv, s výjimkou hotovosti nebo peněžních ekvivalentů; |
f) |
popis rizikového profilu EFSP a případných rizik spojených s aktivy, do nichž může fond investovat, nebo technik investování, které lze použít; |
g) |
popis postupu oceňování EFSP a metod oceňování aktiv včetně metod používaných k oceňování kvalifikovaných podniků v portfoliu; |
h) |
popis všech souvisejících nákladů a jejich maximální výše; |
i) |
popis toho, jak je stanovena odměna správce EFSP; |
j) |
dosavadní finanční výsledky EFSP, pokud jsou dostupné; |
k) |
podpůrné služby podnikům a další podpůrná opatření, které správce EFSP poskytuje nebo zajišťuje prostřednictvím třetím osob s cílem umožnit rozvoj, růst nebo i běžnou činnost kvalifikovaných podniků v portfoliu, do nichž EFSP investuje, nebo – pokud tyto služby či činnosti nejsou poskytovány – objasnění této skutečnosti; |
l) |
popis postupů, kterými může EFSP změnit investiční strategii nebo investiční politiku nebo obojí. |
2. Všechny informace uvedené v odstavci 1 musí být zřejmé a nesmí být zavádějící. Budou pravidelně aktualizovány a případně přezkoumávány.
3. Pokud má správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu povinnost zveřejnit v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování (11) nebo v souladu s vnitrostátními právními předpisy prospekt týkající se fondu EFSP, mohou být informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku ▐ poskytnuty buď odděleně, nebo jako součást prospektu.
4. Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, jimiž se vymezuje:
a) |
obsah informací uvedených v odst. 1 písm. b) až e) a k) tohoto článku; |
b) |
jak lze zajistit jednotnou prezentaci informací uvedených v odst. 1 písm. b) až e) a k) tohoto článku s cílem zajistit co nejvyšší úroveň srovnatelnosti. |
KAPITOLA III
DOHLED A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 14
1. Správci EFSP, kteří pro účely uvádění svého EFSP na trh chtějí používat označení „EFSP“ , o tomto záměru informují příslušný orgán svého domovského členského státu a poskytnou tyto informace:
a) |
totožnost osob, které skutečně řídí činnost správce EFSP; |
b) |
identitu EFSP, jejichž podílové jednotky či akcie budou nabízeny, a jejich investiční strategie; |
c) |
informace o opatřeních přijatých za účelem splnění požadavků kapitoly II; |
d) |
seznam členských států, v nichž správce EFSP hodlá uvádět jednotlivé EFSP na trh ; |
da) |
seznam států a třetích zemí, v nichž správce ESFP zřídil nebo hodlá zřídit evropské fondy sociálního podnikání. |
2. Příslušný orgán domovského členského státu zaregistruje správce EFSP pouze za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
-a) |
osoby, které skutečně vykonávají činnost správy EFSP, mají dostatečně dobrou pověst a dostatečné zkušenosti i v souvislosti s investičními strategiemi, které daný správce EFSP uplatňuje; |
a) |
informace požadované podle odstavce 1 jsou úplné; |
b) |
opatření oznámená podle odst. 1 písm. c) jsou s to zajistit splnění požadavků kapitoly II ; |
ba) |
ze seznamu poskytnutého podle odst. 1 písm. da) vyplývá, že všechny EFSP jsou zřízeny v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) tohoto nařízení. |
3. Registrace bude platit na celém území Unie a umožní správcům EFSP uvádět EFSP na trh pod označením „EFSP“ v celé Unii.
Článek 15
Správce EFSP aktualizuje informace poskytnuté příslušnému orgánu domovského členského státu v případě, že hodlá:
a) |
nabízet nový EFSP; |
b) |
nabízet stávající EFSP v členském státě, který není uveden na seznamu podle čl. 14 odst. 1 písm. d). |
Článek 16
1. Okamžitě po registraci správce EFSP , po vzniku nového EFSP, přidání nového sídla pro zřízení EFSP nebo přidání nového členského státu, v němž hodlá správce EFSP uvádět evropské fondy sociálního podnikání na trh, oznámí příslušný orgán domovského členského státu tuto skutečnost členským státům uvedeným v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) ▐ a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
2. Hostitelské členské státy uvedené v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) tohoto nařízení nestanoví pro správce EFSP registrovaného v souladu s článkem 14 žádné požadavky nebo správní postupy v souvislosti s uváděním EFSP na trh, ani nepodmiňují uvádění na trh získáním souhlasu před jeho zahájením.
3. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy návrhy prováděcích technických norem, kterými se stanoví forma oznámení.
4. Orgán ESMA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi nejpozději do … (12).
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v odstavci 3 postupem podle článku 15 nařízení (EU) 1095/2010.
Článek 17
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede centrální databázi, která je veřejně přístupná na internetu a která obsahuje seznam správců EFSP registrovaných v Unii v souladu s tímto nařízením a evropských fondů sociálního podnikání, které uvádějí na trh, a také zemí, v nichž se na trh uvádějí .
Článek 18
1. Příslušný orgán domovského členského státu vykonává dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení.
1a. Má-li příslušný orgán hostitelského členského státu jednoznačné a prokazatelné důvody domnívat se, že správce fondu EFSP na jeho území toto nařízení porušuje, neprodleně to oznámí příslušnému orgánu domovského členského státu, který přijme náležitá opatření.
1b. Jestliže navzdory opatřením příslušného orgánu domovského členského státu nebo kvůli tomu, že tento orgán v přiměřené lhůtě žádná opatření nepřijal či správce EFSP i nadále toto nařízení zjevně porušuje, může příslušný orgán hostitelského členského státu v důsledku této skutečnosti a poté, co informuje příslušný orgán domovského členského státu, přijmout vhodná opatření nezbytná k ochraně investorů, včetně možnosti zakázat příslušnému správci další uvádění jeho fondů EFSP na trh na území hostitelského členského státu.
Článek 19
Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem svěřeny veškeré pravomoci v oblasti dohledu a vyšetřování, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkce. Bude jim zejména svěřena pravomoc:
a) |
vyžádat si jakýkoli dokument v jakékoli formě a obdržet či opatřit si jeho kopii; |
b) |
vyžádat si od správce EFSP bezodkladné poskytnutí informací; |
c) |
vyžádat si informace od osob zapojených do aktivit správce EFSP nebo EFSP; |
d) |
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení; |
e) |
přijmout vhodná opatření, aby zajistila, že správce EFSP nadále plní požadavky tohoto nařízení; |
f) |
vydat nařízení s cílem zajistit, aby správce EFSP plnil požadavky tohoto nařízení a upustil od opakování chování, které může představovat porušení tohoto nařízení. |
Článek 20
1. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání správních sankcí a opatření ▐ za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Stanovené správní sankce a opatření ▐ musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi a ESMA do … (13) pravidla pro sankce uvedené v odstavci 1. Dále bezodkladně oznámí Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy jakékoli následné změny těchto pravidel.
Článek 21
1. Příslušný orgán domovského členského státu při respektování zásady proporcionality přijme vhodná opatření uvedená v odstavci 2, pokud správce EFSP:
a) |
neplní požadavky, které se vztahují na složení portfolia , a porušuje tak článek 5; |
b) |
porušuje článek 6 tím, že nabízí podílové jednotky a akcie EFSP nezpůsobilým investorům ▐; |
c) |
používá označení „EFSP“ , aniž jsou registrováni u příslušného orgánu svého domovského členského státu v souladu s článkem 14 ; |
ca) |
používá označení „EFSP“, když uvádí na trh fondy, které nejsou zřízeny v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii) tohoto nařízení; |
cb) |
získal registraci na základě nepravdivých údajů nebo jakýmikoli protiprávními prostředky, a porušil tak článek 14; |
cc) |
nejednal při výkonu svých činností čestně a nestranně, s patřičnou dovedností, péčí a opatrností, a porušil tak čl. 7 písm. a); |
cd) |
neuplatňoval vhodné zásady a postupy s cílem zabránit nekalým praktikám, a porušil tak čl. 7 písm. b); |
ce) |
opakovaně nesplnil požadavky podle článku 12 týkající se výroční zprávy; |
cf) |
opakovaně nesplnil povinnost informovat investory v souladu s článkem 13. |
2. V případech uvedených v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu přijmou podle okolností následující opatření:
-a) |
přijmou opatření s cílem zajistit, aby správce EFSP jednal v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii), s článkem 5, 6, s čl. 7 písm. a) a b) a s články 12, 13 a 14 tohoto nařízení; |
a) |
zakáží používání označení „EFSP“ a provedou výmaz správce EFSP z rejstříku. |
3. Příslušný orgán domovského členského státu bezodkladně informuje příslušné orgány hostitelských členských států oznámených v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) a orgán ESMA o výmazu správce EFSP z rejstříku uvedeného v odst. 2 písm. a) tohoto článku.
4. Právo nabízet jeden nebo více EFSP pod označením „EFSP“ v Unii končí s okamžitou účinností k datu, k němuž bylo přijato rozhodnutí příslušného orgánu uvedené v odst. 2 písm. a) .
Článek 22
1. Příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy navzájem spolupracují pro účely provádění jejich úkolů podle tohoto nařízení v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 .
2. Příslušné orgány a orgán ESMA si vyměňují veškeré informace a dokumentaci potřebnou k plnění jejich povinností podle tohoto nařízení v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010, zejména k rozpoznání a nápravě nedostatků, které představují porušení tohoto nařízení.
Článek 22a
V případě neshody příslušných orgánů členských států ve věci posouzení, postupu či opominutí jednoho příslušného orgánu v oblastech, v nichž toto nařízení vyžaduje spolupráci nebo koordinaci mezi příslušnými orgány z více členských států, mohou příslušné orgány postoupit záležitost orgánu ESMA, který může postupovat v souladu s pravomocemi, které mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010, pokud daná neshoda nesouvisí s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem -i) nebo čl. 3 odst. 1 písm. d) bodem -i) tohoto nařízení.
Článek 23
1. Pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy, jakož i auditory a odborníky pověřené příslušnými orgány a Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, platí povinnost mlčenlivosti. Žádné důvěrné informace, které tyto osoby získají při výkonu svých služebních povinností, nesmějí sdělit jiné osobě nebo orgánu jinak než v souhrnné podobě, z níž nelze jednotlivě identifikovat správce EFSP a fondy EFSP, aniž jsou dotčeny případy stanovené trestním právem a řízením podle tohoto nařízení.
2. Příslušným orgánům členských států nebo Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy nesmí být bráněno ve výměně informací v souladu s tímto nařízením nebo dalšími právními předpisy, které se vztahují na správce EFSP a fondy EFSP.
3. V případě, že příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy získají důvěrné informace v souladu s odstavcem 1, mohou je použít pouze při výkonu svých služebních povinností a pro účely správních a soudních řízení.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Přenesení pravomoci uvedené v ▐ čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 je svěřeno Komisi na dobu čtyř let od … (14).Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v ▐ čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci vstoupí v platnost, jen pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení tohoto aktu Evropskému parlamentu a Radě, nebo před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament i Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce .
Článek 25
1. Nejpozději čtyři roky ode dne použitelnosti tohoto nařízení Komise toto nařízení přezkoumá. Přezkum bude zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování, včetně:
a) |
rozsahu použití označení „EFSP“ správci EFSP v různých členských státech, ať již vnitrostátně, nebo v zahraničí; |
aa) |
zeměpisného umístění fondů EFSP a skutečnosti, zda jsou nutná další opatření k zajištění toho, aby byly EFSP zřizovány v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iii); |
ab) |
zeměpisného a odvětvového rozložení investic fondů EFSP; |
b) |
využití různých kvalifikovaných investic EFSP a jejich dopadu na rozvoj sociálních podniků v Unii; |
ba) |
vhodnosti vytvoření evropského označení „sociální podnik“; |
bb) |
možnosti rozšířit nabízení fondů EFSP i na nekvalifikované investory; |
c) |
praktického použití kritérií pro určení kvalifikovaných podniků v portfoliu, příslušného dopadu na rozvoj sociálních podniků v Unii a jejich pozitivního společenského dopadu ; |
ca) |
analýzy postupů používaných správci EFSP za účelem měření pozitivních sociálních dopadů těchto podniků v kvalifikovaném portfoliu v souladu s článkem 9 a hodnocení proveditelnosti zavedení harmonizovaných norem pro měření sociálního dopadu na úrovni Unie způsobem, který je v souladu se sociální politikou Unie; |
cb) |
vhodnosti doplnění tohoto nařízení režimem pro depozitáře; |
cd) |
vhodnosti zahrnutí fondů EFSP mezi nástroje, které mohou být investičními aktivy podle směrnice 2009/65/ES; |
ce) |
přiměřenosti požadavků na informace podle článku 13, zejména toho, zda jsou dostatečné k tomu, aby investoři mohli učinit informované investiční rozhodnutí; |
cf) |
zkoumání možných daňových překážek pro fondy sociálního podnikání a posouzení možných daňových pobídek, jež by měly v Unii podnítit sociální podnikání; |
cg) |
posouzení veškerých překážek, které mohly investorům bránit v čerpání prostředků z fondů, včetně dopadu na institucionální investory, na něž se mohou vztahovat jiné obezřetnostní právní předpisy Unie. |
▐
2. Po přezkumu uvedeném v odstavci 1 a po konzultaci s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.
Článek 25a
1. Do 22. července 2017 Komise zahájí přezkum interakce mezi tímto nařízením a jinými pravidly pro subjekty kolektivního investování a jejich správce, zejména s ustanoveními směrnice 2011/61/EU. Tento přezkum se bude zabývat oblastí působnosti tohoto nařízení. V jeho rámci budou shromážděny údaje k posouzení, zda je nutné tuto oblast působnosti rozšířit a umožnit, aby se mohli správci EFSP stát i správci, kteří spravují EFSP, u nichž celková spravovaná aktiva přesahují mezní hodnotu stanovenou v čl. 2 odst. 1.
2. Po přezkumu uvedeném v odstavci 1 a po konzultaci s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.
Článek 26
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 22. července 2013, s výjimkou čl. 3 odst. 2, čl. 8 odst. 5, čl. 9 odst. 2 a čl. 13 odst. 4, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V …
Za Evropský parlament
předseda/předsedkyně
Za Radu
předseda/předsedkyně
(1) Úř. věst. C 175, 19.6.2012, s. 11.
(2) Úř. věst. C 229, 31.7.2012, s. 55.
(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne …
(4) Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.
(5) Úř. věst. L 174, 01.07.11, s. 1.
(6) Úř. věst. L 145, 30.04.2004, s. 1.
(7) Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84.
(8) Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
(9) Úř. věst. L 8, 12.01.2001, s. 1.
(10) Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.
(11) Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.
(12) Devět měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(13) 24 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(14) Den vstupu tohoto nařízení v platnost.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/280 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Evropské fondy rizikového kapitálu ***I
P7_TA(2012)0346
Pozměňovací návrhy přijaté Evropským parlamentem dne 13. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropských fondech rizikového kapitálu (COM(2011)0860 – C7-0490/2011 – 2011/0417(COD)) (1)
2013/C 353 E/50
(Řádný legislativní postup: první čtení)
[Pozměňovací návrh 2]
POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY EVROPSKÉHO PARLAMENTU (2)
k návrhu Komise
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst.2 druhého pododstavce (A7-0193/2012).
(2) Pozměňovací návrhy: nový text či text nahrazující původní znění je označen tučně a kurzivou; vypuštění textu je označeno symbolem ▐.
Čtvrtek, 13. září 2012
NAŘÍZENÍ (EU) č. …/2012 EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
o evropských fondech rizikového kapitálu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1) |
Rizikový kapitál poskytuje finanční prostředky podnikům, které jsou obecně velmi malé, v prvotních stádiích existence a mají velký potenciál pro růst a rozšiřování. Fondy rizikového kapitálu těmto podnikům ▐ poskytují cenné odborné schopnosti a znalosti, obchodní kontakty, hodnotu obchodní značky a strategické poradenství. Poskytováním finančních prostředků a poradenství těmto podnikům fondy rizikového kapitálu stimulují hospodářský růst, přispívají k vytváření pracovních míst a mobilizaci kapitálu, podporují zakládání a rozšiřování inovačních podniků , zvyšují jejich investice do výzkumu a vývoje a posilují podnikavost, inovace a konkurenceschopnost v souladu s cíli strategie EU 2020 a v kontextu dlouhodobých problémů členských států, např. těch, jež jsou uvedeny ve zprávě Evropského systému pro strategickou a politickou analýzu (ESPAS) s názvem Globální trendy do roku 2030 . |
(2) |
Je nutné stanovit společný rámec pravidel pro používání označení „evropský fond rizikového kapitálu“ –„EuVECA“– , zejména co se týče složení portfolia fondů, které jsou pod tímto označením provozovány, jejich způsobilých investičních cílů, investičních nástrojů, jež mohou používat, a kategorií investorů, kteří jsou způsobilí k investování do těchto fondů podle jednotných pravidel v Unii. Při neexistenci tohoto společného rámce hrozí, že by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by mělo přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to k vytváření překážek na vnitřním trhu, protože fondy rizikového kapitálu, které chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými pravidly v různých členských státech. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na složení portfolia, investiční cíle a způsobilé investory vést k různé úrovni ochrany investorů a způsobovat nejasnosti ohledně investičního návrhu určitého „evropského fondu rizikového kapitálu EuVECA “. Investoři by dále měli mít možnost porovnávat investiční návrhy různých fondů rizikového kapitálu. Je nezbytné odstranit značné překážky pro přeshraniční získávání finančních prostředků do fondů rizikového kapitálu, zamezit narušení hospodářské soutěže mezi těmito fondy a zabránit dalším možným překážkám pro obchod a značnému narušení hospodářské soutěže v budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie podle výkladu v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie. |
(3) |
Je nezbytné přijmout nařízení, kterým se stanoví jednotná pravidla pro evropské fondy rizikového kapitálu a příslušné povinnosti pro jejich správce ve všech členských státech, kteří chtějí získávat kapitál v celé Unii a používat označení „EuVECA“ . Tyto požadavky by měly zajistit důvěru investorů, kteří chtějí do fondů rizikového kapitálu investovat. |
(4) |
Definování kvalitativních požadavků pro používání označení „EuVECA“ formou nařízení by zajistilo, že tyto požadavky budou přímo platné pro správce subjektů kolektivního investování, které získávají finanční prostředky pod tímto označením. To by zamezilo existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku provádění směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání tohoto označení. Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů kolektivního investování, které používají toto označení, museli dodržovat stejná pravidla v celé Unii, což by zároveň posílilo důvěru investorů, kteří chtějí investovat do fondů rizikového kapitálu. Nařízení by rovněž zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady správců na plnění často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se fondy rizikového kapitálu řídí, zejména v případě správců, kteří chtějí získávat finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž přispělo k eliminaci narušení hospodářské soutěže. |
(4a) |
Jak je uvedeno ve sdělení Komise ze dne 7. prosince 2011 nazvaném „Akční plán ke zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování“, dokončí Komise v roce 2012 šetření daňových překážek pro přeshraniční investice rizikového kapitálu s cílem představit v roce 2013 řešení zaměřená na odstranění těchto překážek a zároveň na prevenci vyhýbání se daňovým povinnostem a daňovým únikům. |
(4b) |
Mělo by být možné, aby byl kvalifikovaný fond rizikového kapitálu řízen buď externě, nebo interně. Pokud je kvalifikovaný fond rizikového kapitálu řízen interně, je tento kvalifikovaný fond rizikového kapitálu také správcem, a měl by proto splňovat všechny podmínky pro správce kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu podle tohoto nařízení a být jak správce registrován. Kvalifikovaný fond rizikového kapitálu, který je řízen interně, by však neměl mít možnost být externím správcem dalších subjektů kolektivního investování nebo SKIPCP. |
(5) |
S cílem vyjasnit vztah mezi tímto nařízením a ostatními pravidly týkajícími se subjektů kolektivního investování a jejich správců je nezbytné stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) (4), které jsou usazené v Unii a registrované u příslušného orgánu ve svém domovském členském státě v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů (5), za předpokladu, že tito správci spravují portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu . Avšak správci fondů rizikového kapitálu registrovaní podle tohoto nařízení, kteří jsou externími správci, by měli mít možnost také spravovat SKIPCP podléhající povolení podle směrnice 2009/65/ES. |
(5a) |
Kromě toho se toto nařízení vztahuje jen na správce těch subjektů kolektivního investování, jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU. To znamená, že výpočet hranice pro účely tohoto nařízení se řídí výpočtem hranice uvedeným v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU. |
(5b) |
Avšak správci fondů rizikového kapitálu registrovaní podle tohoto nařízení, jejichž celková aktiva následně překročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU, a kteří tedy podléhají povolení příslušných orgánů ve svém domovském členském státě v souladu s článkem 6 této směrnice, mohou nadále používat označení „EuVECA“ při uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii, za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v této směrnici a nadále stále splňují určité podmínky pro používání označení „EuVECA“ stanovené v tomto nařízení týkající se kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu. To platí jak pro stávající kvalifikované fondy rizikového kapitálu, tak pro kvalifikované fondy rizikového kapitálu zřízené po překročení stanovené hranice. |
(6) |
Na správce subjektů kolektivního investování, kteří nechtějí používat označení „ EuVECA “, by se toto nařízení vztahovat nemělo. V těchto případech nadále platí stávající vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie. |
(7) |
Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla týkající se povahy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, zejména podniků v portfoliu, do nichž mohou kvalifikované fondy rizikového kapitálu investovat, a investičních nástrojů, které mohou být použity. To je nezbytné, aby bylo možné jasně oddělit kvalifikovaný fond rizikového kapitálu od ostatních alternativních investičních fondů, které se angažují v jiných, méně specializovaných investičních strategiích, jako jsou například odkupy nebo spekulativní investice do nemovitostí, o jejichž podporu toto nařízení neusiluje . |
(8) |
V souladu s cílem přesného vymezení subjektů kolektivního investování, na něž se bude toto nařízení vztahovat, a za účelem zajištění jejich zaměření na poskytování kapitálu malým podnikům v prvotních fázích jejich existence by za kvalifikované fondy rizikového kapitálu měly být považovány ty fondy, které mají v úmyslu investovat alespoň 70 % svých celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu ▐ do těchto podniků ▐. Kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu by nemělo být povoleno investovat více než 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do aktiv jiných, než jsou aktiva, která představují kvalifikované investice. To znamená, že vzhledem k tomu, že 30 % by měla být stálá maximální hranice pro nekvalifikované investice, mělo by být 70 % vyhrazeno pro kvalifikované investice během existence kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu. Výpočet těchto limitů by měl být proveden na základě částek, které lze investovat po odečtení veškerých relevantních nákladů, držené hotovosti a peněžních ekvivalentů. Nařízení by mělo stanovit podrobnosti nezbytné pro výpočet uvedených investičních limitů. |
(8a) |
Cílem tohoto nařízení je podporovat růst a inovaci v malých a středních podnicích v Unii. Investice do kvalifikovaných podniků v portfoliu se sídlem ve třetích zemích mohou kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu přinést více kapitálu, a mít tak přínos pro malé a střední podniky v Unii. Avšak v žádném případě nelze investovat do kvalifikovaných podniků v portfoliu, jež mají sídlo v daňových rájích nebo nespolupracujících jurisdikcích. |
(8b) |
Kvalifikovaný fond rizikového kapitálu by neměl mít sídlo v daňovém ráji nebo nespolupracující jurisdikci, jako jsou třetí země, pro něž je zejména charakteristické, že neukládají žádné nebo jen nominální daně, nemají přiměřená ustanovení o spolupráci mezi příslušnými orgány domovského členského státu správce fondu rizikového kapitálu a orgány dohledu třetí země, v nichž má kvalifikovaný fond rizikového kapitálu sídlo, ani se nepodílejí na účinné výměně informací v oblasti daní. Kvalifikovaný fond rizikového kapitálu by tedy neměl investovat do jurisdikcí, které vykazují některé z výše uvedených charakteristik. |
(8c) |
Správci kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu by měli mít po celou dobu existence tohoto fondu možnost získávat další kapitálové závazky. Tyto dodatečné kapitálové závazky během existence kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu by se měly zohlednit při zvažování dalších investic do jiných než kvalifikovaných aktiv. Dodatečné kapitálové závazky by měly být povoleny v souladu s kritérii a za podmínek stanovených ve statutu nebo v zakladatelských dokumentech kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu. |
(8d) |
Kvalifikované investice by měly být ve formě nástrojů vlastního nebo kvazivlastního kapitálu. Nástroje kvazivlastního kapitálu zahrnují druh finančního nástroje, který je kombinací vlastního kapitálu a úvěru, u něhož je výnos spojen se ziskem nebo ztrátou kvalifikovaného podniku v portfoliu a jehož splacení není v případě selhání zcela zajištěno. Tyto nástroje zahrnují nejrůznější finanční nástroje, např. podřízené půjčky, vklady tichého společníka, účastnické půjčky, práva na podíl ze zisku, směnitelné obligace a opční obligace. Jako možný doplněk nástrojů vlastního nebo kvazivlastního kapitálu, nikoli však jako jejich náhrada, by měly být povoleny zajištěné nebo nezajištěné úvěry, např. překlenovací financování zajištěné kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu a poskytnuté kvalifikovanému podniku v portfoliu, v němž kvalifikovaný fond rizikového kapitálu již má kvalifikované investice, za předpokladu, že se na tyto úvěry nepoužije více než 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu v kvalifikovaném fondu rizikového kapitálu. Aby se zohlednily stávající obchodní postupy na trhu s rizikovým kapitálem, mělo by být kvalifikovanému fondu rizikového kapitálu povoleno koupit stávající podíly kvalifikovaného podniku v portfoliu od stávajících podílníků tohoto podniku. Je také třeba povolit investice do dalších kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu s cílem zajistit co nejširší možnosti získávání finančních prostředků. Aby se předešlo rozmělnění investic v kvalifikovaných podnicích v portfoliu, mělo by být kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu povoleno investovat pouze do jiných kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, za předpokladu, že tyto kvalifikované fondy rizikového kapitálu samy neinvestovaly více než 10 % svých celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do jiných kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu. |
(8e) |
Klíčovou činností kapitálových fondů je poskytování financí malým a středním podnikům prostřednictvím primárních investic. Fondy rizikového kapitálu by se neměly podílet na systémově významných bankovních činnostech mimo obvyklý obezřetnostní regulační rámec (tzv. „stínové bankovnictví“). Neměly by ani uplatňovat typické strategie založené na vlastním kapitálu, jako jsou zadlužené výkupy. |
(8f) |
V souladu se strategií Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění usiluje toto nařízení o podporu investic rizikového kapitálu do inovativních malých a středních podniků zakotvených v reálné ekonomice. Úvěrové investice, investiční firmy, pojišťovny, finanční holdingové společnosti a smíšené holdingové společnosti by proto měly být podle tohoto nařízení vyloučeny z definice kvalifikovaného podniku v portfoliu. |
(9) |
Za účelem zavedení zásadní záruky, která odliší kvalifikované fondy rizikového kapitálu podle tohoto nařízení od širší kategorie alternativních investičních fondů, které obchodují s emitovanými cennými papíry na sekundárních trzích, je potřeba stanovit pravidla pro to, aby kvalifikované fondy rizikového kapitálu investovaly primárně do přímo emitovaných nástrojů. |
(10) |
S cílem umožnit správcům fondů rizikového kapitálu určitou míru flexibility v řízení investic a likvidity jejich kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu by mělo být povoleno obchodování ▐ , například s akciemi nebo účastmi v nekvalifikovaných podnicích v portfoliu, nebo nabývání nekvalifikovaných investic , do maximální hodnoty nepřesahující 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného kapitálu . ▐ |
(11) |
S cílem zajistit, aby označení „ EuVECA “ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory v celé Unii, mělo by toto nařízení stanovit, že označení „ EuVECA “ smějí v rámci uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v celé Unii používat pouze správci fondů rizikového kapitálu, které splňují jednotná kritéria kvality stanovená v tomto nařízení. |
(12) |
S cílem zajistit jasný a snadno rozpoznatelný profil kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, který odpovídá jejich účelu, měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky investování, které mohou být u těchto kvalifikovaných fondů používány. |
(13) |
S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy rizikového kapitálu nepřispívaly k vytváření systémových rizik a aby se ve svých investičních aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných podniků v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno ▐ využívání pákového efektu. Správci fondu rizikového kapitálu by mělo být na úrovni kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu povoleno pouze poskytovat půjčky, vydávat dluhové obligace nebo poskytovat záruky, a to za předpokladu, že tyto půjčky, dluhové obligace nebo záruky jsou kryty nesplacenými závazky, a proto nevedou ke zvýšení expozice fondu vůči riziku nad úroveň jeho upsaného kapitálu. V rámci tohoto přístupu nezvyšují hotovostní zálohy od investorů kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, které jsou plně kryty kapitálovými závazky těchto investorů, expozici kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu vůči riziku, a proto by měly být povoleny. Aby proto fond mohl pokrýt mimořádné potřeby likvidity, které se mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení upsaného kapitálu a skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by být povoleny krátkodobé půjčky , za předpokladu, že nepřesáhnou úroveň nesplaceného upsaného kapitálu . |
(14) |
S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy rizikového kapitálu byly nabízeny pouze investorům, kteří mají ▐ zkušenosti , znalosti a odborné předpoklady k tomu, aby činili vlastní investiční rozhodnutí a řádně posoudili rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována důvěra investorů v kvalifikované fondy rizikového kapitálu, měly by být stanoveny určité speciální záruky. Kvalifikované fondy rizikového kapitálu by tudíž měly být ▐ nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo takovým, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů (6). Aby však bylo možné vytvořit dostatečně širokou investorskou základnu pro investice do kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, je rovněž žádoucí, aby k těmto kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu měli přístup i další investoři, včetně jednotlivců s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné investory by měly být stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že kvalifikované fondy rizikového kapitálu budou nabízeny pouze investorům s vhodným profilem pro uskutečnění takových investic. Tyto záruky vylučují nabízení prostřednictvím programů pravidelného spoření. Mimoto by měli mít vedoucí pracovníci, ředitelé nebo zaměstnanci zapojení do správy fondu rizikového kapitálu možnost investovat, jedná-li se o investici do kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, který spravují, neboť tito jednotlivci mají dostatečné množství informací na to, aby se mohli podílet na investicích do rizikového kapitálu. |
(15) |
S cílem zajistit, aby označení „ EuVECA “ používali pouze správci fondů rizikového kapitálu, které splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na trhu, mělo by toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu správce fondu rizikového kapitálu a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo také stanovit jednotné podmínky týkající se řešení střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla by měla rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná organizační a administrativní opatření pro zajištění správného řešení střetů zájmů. |
(15a) |
V případě, že má správce fondu rizikového kapitálu v úmyslu delegovat funkce na třetí osoby, neměla by být odpovědnost správce vůči fondu rizikového kapitálu a jeho investorům touto delegací funkcí správce fondu rizikového kapitálu na třetí osobu nijak ovlivněna. Správce fondu rizikového kapitálu by navíc neměl delegovat funkce v takovém rozsahu, aby v zásadě již nemohl být považován za správce fondu rizikového kapitálu a stal se subjektem typu „poštovní schránky“. Správce fondu rizikového kapitálu by měl být i nadále odpovědný za řádný výkon svěřených funkcí a neustálé dodržování tohoto nařízení. Delegace funkcí by neměla omezit účinnost dohledu správce fondu rizikového kapitálu a zejména by správci fondu rizikového kapitálu neměla bránit v činnosti, nebo v tom, aby byl fond rizikového kapitálu spravován v nejlepším zájmu svých investorů. |
(16) |
Pro zajištění integrity označení „ EuVECA “ by toto nařízení mělo rovněž obsahovat kritéria kvality týkající se organizace správce fondu rizikového kapitálu. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené požadavky týkající se potřeby udržovat dostatečné technické a lidské zdroje ▐. |
(16a) |
Aby se zajistila řádná správa kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a schopnost správce pokrýt případná rizika vyplývající z jeho činností, mělo by toto nařízení stanovit jednotné a přiměřené požadavky zaměřené na to, aby správci fondů rizikového kapitálu udržovali dostatečný kapitál. Výše kapitálu by měla být dostatečná k zajištění kontinuity a řádné správy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu. |
(17) |
Pro účely ochrany investorů je nezbytné zajistit, aby aktiva kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu byla řádně oceněna. Statut nebo zakladatelské dokumenty kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu by tudíž měly obsahovat pravidla pro oceňování aktiv. Tak by měla být zajištěna poctivost a transparentnost oceňování. |
(18) |
S cílem zajistit, aby správci fondů rizikového kapitálu, které používají označení „ EuVECA “, řádně vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena jednotná pravidla pro výroční zprávy. |
(19) |
Pro zajištění integrity označení „ EuVECA “ v očích investorů je nezbytné, aby toto označení používali pouze správci fondů rizikového kapitálu, jejichž investiční politika a investiční cíle jsou plně transparentní. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit jednotná pravidla týkající se požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro správce fondů rizikového kapitálu ve vztahu k investorům. Zejména by měly být stanoveny informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv ve vztahu k investiční strategii a cílům kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, používaným investičním nástrojům, informacím o nákladech a souvisejících poplatcích a poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany kvalifikovaného fondu. S cílem dosáhnout vysoké míry transparentnosti by tyto informační požadavky měly zahrnovat také informace o způsobu stanovení odměny správce fondu rizikového kapitálu. |
(20) |
S cílem zajistit účinný dohled nad plněním jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl na to, zda správci fondů rizikového kapitálu dodržují jednotné požadavky stanovené v tomto nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského státu. Správce fondu rizikového kapitálu, který chce svůj kvalifikovaný fond nabízet pod označením „ EuVECA “, by tudíž měl o svém záměru uvědomit příslušný orgán svého domovského členského státu. Jestliže byly poskytnuty všechny nezbytné informace a přijata vhodná opatření, aby byly splněny požadavky tohoto nařízení, příslušný orgán by měl správce fondu rizikového kapitálu zaregistrovat. Tato registrace by měla být platná v celé Unii. |
(20a) |
S cílem usnadnit účinné přeshraniční uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh, by měla být registrace správce co nejrychlejší. |
(20b) |
Vzhledem k tomu, že v tomto nařízení existují záruky zajišťující, aby byly finance využívány řádným způsobem, měly by orgány dohledu usilovat o zajištění toho, aby byly tyto záruky plněny. |
(21) |
S cílem zajistit účinný dohled nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat pravidla týkající se okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté příslušnému orgánu v domovském členském státě aktualizovat. |
(22) |
Pro zajištění účinného dohledu nad plněním stanovených požadavků by toto nařízení mělo rovněž stanovit proces přeshraničních oznámení mezi příslušnými orgány dohledu, který se spustí na základě registrace správce fondu rizikového kapitálu v jeho domovském státě. |
(23) |
Za účelem zachování transparentních podmínek pro uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v celé Unii by Evropský orgán dohledu ( Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ) (ESMA), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (7) , měl být pověřen vedením centrální databáze obsahující všechny správce kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a kvalifikované fondy rizikového kapitálu , jež spravují a které jsou registrované v souladu s tímto nařízením. |
(23a) |
Má-li příslušný orgán hostitelského členského státu jednoznačné a prokazatelné důvody domnívat se, že správce fondu rizikového kapitálu na jeho území porušuje toto nařízení, měl by to ihned oznámit příslušnému orgánu domovského členského státu, který by měl přijmout přiměřená opatření. |
(23b) |
Pokud správce fondu rizikového kapitálu přes opatření přijatá příslušným orgánem domovského členského státu i nadále jedná způsobem, který je v jasném rozporu s tímto nařízením, nebo pokud příslušný orgán domovského členského státu v přiměřené časové lhůtě žádná opatření nepřijme, může příslušný orgán hostitelského členského státu po informování příslušného orgánu domovského členského státu přijmout veškerá opatření nezbytná k ochraně investorů a má i možnost zabránit dotyčnému správci, aby své fondy rizikového kapitálu jakýmkoli způsobem uváděl na trh na území hostitelského členského státu. |
(24) |
Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat seznam pravomocí dohledu, které by příslušné orgány měly mít k dispozici. |
(25) |
S cílem zajistit řádné uplatňování by toto nařízení mělo obsahovat správní sankce a opatření za porušení jeho hlavních ustanovení, konkrétně pravidel týkajících se složení portfolia, záruk souvisejících s identitou způsobilých investorů a používání označení „ EuVECA “ pouze registrovanými správci fondů rizikového kapitálu. Mělo by být stanoveno, že porušení těchto hlavních ustanovení s sebou nese zákaz používání tohoto označení a výmaz správce fondu rizikového kapitálu z rejstříku. |
(26) |
Příslušné orgány v domovském a hostitelském členském státě a orgán ESMA by si měly vyměňovat informace týkající se dohledu. |
(27) |
Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi subjekty pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií stanovených v tomto nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné vnitrostátní orgány a orgán ESMA vztahovala vysoká úroveň profesního tajemství. |
(28) |
Technické normy ve finančních službách by měly zajistit důslednou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž orgán ESMA disponuje, by bylo účinné a vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem bez politických rozhodnutí a jejich předložením Komisi. |
(29) |
Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích technických norem prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291 Smlouvy o fungování Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (8) ▐. Orgán ESMA by měl být pověřen vypracováním návrhu prováděcích technických norem týkajících se formátu ▐ oznamování uvedeného v tomto nařízení . |
(30) |
Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto nařízení by měla být Komise v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie zmocněna přijímat akty, pokud jde o ▐ druhy střetů zájmů, kterých se správci fondů rizikového kapitálu musejí vyvarovat, a kroky, které je třeba v tomto ohledu podniknout. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány souběžně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě. ▐ |
(32) |
Nejpozději čtyři roky poté, co toto nařízení vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto nařízení za účelem zohlednění vývoje trhu rizikového kapitálu. Přezkum by měl zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními návrhy . |
(32a) |
Komise by také do 22. července 2017 měla zahájit přezkum vzájemné interakce mezi tímto nařízením a ostatními předpisy týkajícími se subjektů kolektivního investování a jejich správců, zejména s ustanoveními směrnice 2011/61/EU. Přezkum by se měl zejména týkat oblasti působnosti tohoto nařízení a měl by vyhodnotit, zda je nezbytné rozšířit oblast působnosti tak, aby i správci větších alternativních investičních fondů směli používat označení „EuVECA“. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou legislativními návrhy. |
(32b) |
V rámci tohoto přezkumu by Komise měla vyhodnotit možné překážky, které případně bránily využívání fondů investory, včetně dopadu případné další regulace obezřetnostní povahy uplatňované na institucionální investory. Komise by také měla shromáždit údaje k vyhodnocení přínosu EuVECA pro ostatní programy Unie, jako je Horizont 2020, jež také usilují o podporu inovace v Unii. |
(32c) |
V souvislosti se sdělením Komise o akčním plánu ke zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování a sdělením Komise ze dne 6. října 2010 nazvaném: „Stěžejní iniciativa strategie Evropa 2020: Unie inovací“ je důležité zajistit účinnost veřejných programů v rámci Unie, a podpořit tak trh rizikového kapitálu, i koordinaci a vzájemnou soudržnost různých politik Unie zaměřených na podporu inovace, včetně politik v oblasti konkurenceschopnosti a výzkumu. Politiky Unie v oblasti inovace a růstu se zejména zaměřují na ekologickou technologii, vzhledem k cíli Unie získat celosvětové vedoucí postavení v oblasti inteligentního a udržitelného růstu a účinnosti energie a zdrojů, a to i pokud jde o financování malých a středních podniků. Při přezkumu tohoto nařízení bude důležité vyhodnotit, jak přispívá k pokroku směrem k tomuto cíli. |
(32d) |
Orgán ESMA by měl posoudit své personální a finanční potřeby vyplývající z toho, že se ujme svých pravomocí a povinností v souladu s tímto nařízením, a předložit zprávu Evropskému parlamentu, Radě a Komisi. |
(32e) |
Evropský investiční fond (EIF) investuje mimo jiné do fondů rizikového kapitálu v rámci Unie. Opatření v tomto nařízení, jež umožňují snadné ztotožnění fondů rizikového kapitálu s definovanými společnými rysy, by měla EIF usnadnit identifikaci fondů rizikového kapitálu podle tohoto nařízení jako možných investičních cílů. Je proto třeba EIF vybízet k investicím do evropských fondů rizikového kapitálu. |
(33) |
Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, včetně práva na respektování soukromého a rodinného života (článek 7) a svobodu podnikání (článek 16). |
(34) |
Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy, se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9). Zpracovávání údajů prováděné orgánem v rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (10). |
(35) |
Přijetím tohoto nařízení by nemělo být dotčeno uplatňování pravidel státní pomoci na kvalifikované fondy rizikového kapitálu. |
(36) |
Vzhledem k tomu, že cílů tohoto nařízení, totiž. zajištění toho , aby se na uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh vztahovaly jednotné požadavky, a zřízení jednoduchého registračního systému pro správce fondů rizikového kapitálu, a tím plné zohlednění potřeby vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním označení „EuVECA“ s efektivním fungováním trhu rizikového kapitálu a náklady pro jednotlivé zúčastněné strany , nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států a z důvodu jejich rozsahu a účinků jich lze lépe dosáhnout na úrovni Unie, může Unie ▐ přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení ▐ rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů . |
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotné požadavky a podmínky pro ty správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí používat označení „ EuVECA “ při uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii, a přispívat tak k hladkému fungování vnitřního trhu. Toto nařízení rovněž stanoví jednotná pravidla týkající se nabízení kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu způsobilým investorům v Unii, složení portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, způsobilých investičních nástrojů a technik, které používají kvalifikované fondy rizikového kapitálu, jakož i organizace, transparentnosti a chování správců fondů rizikového kapitálu, kteří uvádějí kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh v Unii.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů kolektivního investování definované v čl. 3 písm. b), kteří spravují aktiva, jež celkem nepřesahují hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU, kteří jsou usazeni v Unie a kteří podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/EU, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia kvalifikovanýůch fondů rizikového kapitálu ▐.
1a. Správci fondů rizikového kapitálu registrovaní podle tohoto nařízení v souladu s článkem 13, jejichž celková aktiva následně překročí hranici uvedenou v čl. 3 odst. 2 písm. b) směrnice 2011/61/EU, a kteří tedy podléhají povolení příslušných orgánů ve svém domovském členském státě v souladu s článkem 6 této směrnice, mohou při uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii i nadále používat označení „EuVECA“, za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v této směrnici a nadále stále splňují články 3 a 5 a čl. 12 písm. b) a ga) tohoto nařízení týkající se kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu.
1b. Správci fondů rizikového kapitálu registrovaní v souladu s tímto nařízením mohou také spravovat subjekty SKIPCP podléhající povolení podle směrnice 2009/65/ES, za předpokladu, že jsou externími správci.
▐
Článek 3
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
(a) |
„kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který :
|
(aa) |
„příslušnými náklady“ se rozumí všechny poplatky, výdaje a srážky, které přímo či nepřímo hradí investoři a na nichž se správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu dohodl s investory; |
(b) |
„subjektem kolektivního investování“ se rozumí alternativní investiční fond definovaný v čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice 2011/61/EU ; |
(c) |
„kvalifikovanými investicemi“ se rozumí následující nástroje:
|
(d) |
„kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se rozumí podnik, který:
|
(e) |
„vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v podniku, který má podobu akcií nebo jiných forem účasti na kapitálu kvalifikovaného podniku v portfoliu, jenž byl vydán investorům; |
(f) |
„kvazivlastním kapitálem“ se rozumí typ finančního nástroje, který je kombinací vlastního kapitálu a úvěru, u něhož je výnos spojen se ziskem nebo ztrátou kvalifikovaného podniku v portfoliu a jehož splacení není v případě selhání zcela zajištěno ; |
(g) |
„uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo nepřímé nabízení nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií fondu rizikového kapitálu, který správce fondu rizikového kapitálu spravuje, investorům s bydlištěm nebo se sídlem v Unii z podnětu správce nebo jeho jménem; |
(h) |
„upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek, kterým se investor zavazuje ve lhůtě stanovené statutem nebo zakladatelskými dokumenty kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu nabýt podíl ve fondu rizikového kapitálu nebo do tohoto fondu učinit kapitálové vklady; |
(i) |
„správcem fondu rizikového kapitálu“ se rozumí právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo více kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu; |
(j) |
„domovským členským státem“ se rozumí členský stát, v němž je správce fondu rizikového kapitálu usazen a podléhá registraci u příslušných orgánů v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice 2011/61/EU; |
(k) |
„hostitelským členským státem se rozumí členský stát, který není jeho domovským členským státem, v němž správce fondu rizikového kapitálu nabízí kvalifikované fondy rizikového kapitálu v souladu s tímto nařízením; |
(l) |
„příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán, jejž domovský členský stát na základě právních předpisů pověří registrací správců subjektů kolektivního investování uvedených v článku 2 odstavci 1 ; |
(la) |
„SKIPCP“ se rozumí subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů povolený podle článku 5 směrnice 2009/65/ES. |
Pokud jde o bod i) prvního pododstavce, dovoluje-li právní forma kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu interní správu a rozhodne-li se řídící orgán tohoto fondu nejmenovat externího správce, je samotný fond kvalifikovaného rizikového kapitálu registrován jako správce fondu rizikového kapitálu. Kvalifikovaný fond rizikového kapitálu, který je registrován jako interní správce fondu rizikového kapitálu, nemůže být registrován jako externí správce fondu rizikového kapitálu jiného subjektu kolektivního investování.
KAPITOLA II
ODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EuVECA“
Článek 4
Správci fondů rizikového kapitálu, kteří splňují požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat označení „ EuVECA “ v rámci uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii.
Článek 5
1. Správce fondu rizikového kapitálu zajistí, aby při získávání jiných aktiv než kvalifikovaných investic nebylo pro účely získání těchto aktiv použito více než 30 % celkových kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu. 30 % je vypočítáno na základě částek, které lze investovat po odečtení relevantních nákladů. ▐ Držení hotovosti a peněžních ekvivalentů se pro účely výpočtu této hraniční hodnoty nezohledňuje , jelikož hotovost a peněžní ekvivalenty nejsou považovány za investice .
2. Správce fondu rizikového kapitálu nesmí na úrovni kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu používat ▐ metody, které vedou ke zvýšení expozice fondu vůči riziku nad úroveň jeho upsaného kapitálu , ať už se jedná o půjčku hotovosti nebo cenných papírů, účast na derivátových pozicích nebo jiný způsob.
2a. Správce fondu rizikového kapitálu může na úrovni kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu poskytovat půjčky, vydávat dluhové obligace nebo poskytovat záruky, pokud jsou tyto půjčky, dluhové obligace nebo záruky kryty nesplacenými závazky.
▐
Článek 6
1. Správci fondů rizikového kapitálu nabízejí podílové jednotky a akcie kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu výhradně investorům, kteří jsou považováni za profesionální klienty v souladu s oddílem I přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo s nimi může být na požádání jako s profesionálními klienty zacházeno v souladu s oddílem II přílohy II směrnice 2004/39/ES, nebo jiným investorům, pokud:
(a) |
se tito jiní investoři zavážou k investici ve výši alespoň 100 000 EUR; nebo |
(b) |
tito jiní investoři písemně oznámí v dokumentu, který není součástí smlouvy uzavřené ve věci závazku týkajícího se investice, že jsou si vědomi rizik spojených s plánovaným závazkem nebo investicí; |
▐
2. Odstavec 1 se nevztahuje na investice vedoucích pracovníků, ředitelů nebo zaměstnanců zapojených do správy fondu rizikového kapitálu, jde-li o investici do kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, který spravují.
Článek 7
Správci fondů rizikového kapitálu ve vztahu ke kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu, které spravují:
(a) |
jednají při výkonu svých činností čestně, spravedlivě, s patřičnou dovedností, péčí a opatrností; |
(b) |
uplatňují vhodné zásady a postupy s cílem zabránit nekalým praktikám, u nichž lze očekávat, že poškodí zájmy investorů a kvalifikovaných podniků v portfoliu; |
(c) |
provozují své obchodní činnosti v nejlepším zájmu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, které spravují, investorů v těchto kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu, a v zájmu integrity trhu; |
(d) |
uplatňují vysokou úroveň obezřetnosti při výběru a průběžném sledování investic v kvalifikovaných podnicích v portfoliu; |
(e) |
mají odpovídající znalosti a povědomí o kvalifikovaných podnicích v portfoliu, do nichž investují ; |
(ea) |
jednají se svými investory čestně; |
(eb) |
zajišťují, aby žádný z investorů nebyl upřednostňován, a pokud ano, tak pouze v případě, že je takové přednostní zacházení uvedeno ve statutu nebo zakladatelských dokumentech kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu. |
Článek 7a
1. V případě, že má správce fondu rizikového kapitálu v úmyslu delegovat funkce na třetí osoby, není odpovědnost správce vůči fondu rizikového kapitálu a jeho investorům touto delegací funkcí správce fondu rizikového kapitálu na třetí osobu nijak ovlivněna, správce také nedeleguje funkce v takovém rozsahu, aby v zásadě již nemohl být považován za správce fondu rizikového kapitálu a stal se subjektem typu „poštovní schránky“.
2. Delegace funkcí nesmí omezit účinnost dohledu správce fondu rizikového kapitálu a zejména správci fondu rizikového kapitálu nesmí bránit v činnosti, nebo v tom, aby byl kvalifikovaný fond rizikového kapitálu spravován v nejlepším zájmu jeho investorů.
Článek 8
1. Správci fondů rizikového kapitálu rozpoznají střety zájmů a předcházejí jim, a není-li možné střetům zájmů předejít, řeší a sledují je a v souladu s odstavcem 4 tyto střety zájmů neprodleně nahlásí s cílem zabránit tomu, aby nežádoucím způsobem ovlivnily zájmy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a jejich investorů, a zajistí poctivé zacházení s kvalifikovanými fondy rizikového kapitálu, které spravují.
2. Správce fondu rizikového kapitálu určí především střety zájmů, které mohou vyvstat mezi
(a) |
správci fondů rizikového kapitálu, osobami, které skutečně řídí obchodní činnost správce fondu rizikového kapitálu, zaměstnanci nebo osobami, které přímo či nepřímo kontrolují správce fondu rizikového kapitálu nebo jsou tímto správcem kontrolovány, a kvalifikovaný fondem rizikového kapitálu řízeným správci fondů rizikového kapitálu nebo investory v těchto kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu; |
(b) |
kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu nebo investory v tomto kvalifikovaném fondu a jiným kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu spravovaným stejným správcem fondu rizikového kapitálu nebo investory v tomto jiném kvalifikovaném fondu ; |
(ba) |
kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu nebo investory v tomto kvalifikovaném fondu rizikového kapitálu a subjektem kolektivního investování nebo SKIPCP spravovaným stejným správcem fondu rizikového kapitálu nebo investory v tomto subjektu kolektivního investování nebo SKIPCP . |
3. Správci fondů rizikového kapitálu používají účinné organizační a administrativní postupy pro splnění požadavků stanovených v odstavcích 1 a 2.
4. Oznámení konfliktů zájmů ve smyslu odstavce 1 se uplatní v případě, že organizační opatření přijatá správcem fondu rizikového kapitálu k rozpoznání, předcházení, řešení a sledování střetů zájmů nejsou dostatečná k tomu, aby s přiměřenou jistotou zajistila, že rizika poškození zájmů investorů budou odvrácena. Správci fondů rizikového kapitálu jasně oznámí obecnou povahu nebo zdroje střetů zájmů investorům předtím, než provedou obchod jejich jménem.
5. Komise se zmocňuje přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 23, jimiž se stanoví:
(a) |
druhy střetů zájmů podle odstavce 2 tohoto článku; |
(b) |
opatření, která ▐ správci fondů rizikového kapitálu přijmou v rámci svých struktur a organizačních a administrativních postupů ▐ k rozpoznávání, předcházení, řešení, sledování a oznamování střetů zájmů. |
Článek 9
Správci kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu mají vždy dostatečný kapitál a využívají přiměřené a vhodné lidské a technické zdroje, které jsou nezbytné k zajištění řádné správy těchto fondů.
Je povinností správců kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu zajistit, aby byli kdykoli schopni prokázat, že mají dostatečné vlastní zdroje pro zachování provozní kontinuity, a zveřejnit své odůvodnění v souladu s článkem 12, proč jsou tyto zdroje dostatečné.
Článek 10
Pravidla pro oceňování aktiv se uvádějí ve statutu nebo zakladatelských dokumentech kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a zajistí řádné a transparentní postupy oceňování.
Používané postupy oceňování musí zajistit řádné oceňování aktiv a výpočet hodnoty aktiv alespoň jednou ročně.
Článek 11
1. Správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu poskytne příslušnému orgánu domovského členského státu výroční zprávu za každý kvalifikovaný fond rizikového kapitálu, který spravuje, nejpozději 6 měsíců po skončení daného účetního roku. Zpráva uvede složení portfolia kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a činnosti z minulého roku. Zahrnuje rovněž informace o ziscích z kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na konci jejich existence a případně informace o ziscích rozložených během jejich existence. Bude rovněž obsahovat finanční účty kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu ověřené auditorem. Audit potvrdí, že peněžní prostředky a aktiva jsou drženy jménem fondu a že správce fondu rizikového kapitálu zavádí a vede příslušné záznamy a zajišťuje kontroly v souvislosti s vykonáváním jakéhokoli úkolu týkajícího se peněžních prostředků a aktiv kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a jeho investorů a kontrolu nad nimi, a je prováděn nejméně jednou ročně. Výroční zpráva bude vypracována v souladu se stávajícími standardy finančního výkaznictví a podmínkami dohodnutými mezi správcem kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a investory. Správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu na požádání poskytne zprávu investorům. Správci a investoři fondů rizikového kapitálu se mohou ▐ dohodnout , že si budou vzájemně poskytovat další informace .
2. Pokud je správce fondu rizikového kapitálu povinen zveřejnit výroční finanční zprávu v souladu se směrnicí ▐ 2004/109/ES ze dne 15. prosince 2004 o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (11), týkající se kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, informace uvedené v odstavci 1 mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako doplněk výroční finanční zprávy.
Článek 12
1. Správci fondů rizikového kapitálu svým investorům o kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu, které spravují, jasně a srozumitelně sdělí předtím, než učiní investiční rozhodnutí, alespoň následují informace:
(a) |
totožnost správce fondu rizikového kapitálu a případných dalších poskytovatelů služeb, s nimiž správce fondu rizikového kapitálu uzavřel smlouvu ve věci jimi vykonávané správy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, a popis jejich povinností; |
(aa) |
výši vlastních finančních prostředků, kterou má správce fondu rizikového kapitálu k dispozici, s podrobným vyjádřením, proč se správce fondu rizikového kapitálu domnívá, že jsou tyto vlastní finanční prostředky dostatečné k tomu, aby udržoval odpovídající lidské a technické zdroje nezbytné pro řádnou správu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu; |
(b) |
popis investiční strategie a cílů kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, včetně :
|
(c) |
popis rizikového profilu kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a případných rizik spojených s aktivy, do nichž může fond investovat, nebo technik investování, které lze použít; |
(d) |
popis postupu oceňování kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu a metod oceňování aktiv včetně metod používaných k oceňování kvalifikovaných podniků v portfoliu; |
(e) |
popis stanovení odměny správce fondu rizikového kapitálu; |
(f) |
popis všech relevantních nákladů ▐ a jejich maximální výše; |
(g) |
dosavadní výsledky kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, pokud jsou dostupné; |
(ga) |
podpůrné služby podnikům a další podpůrná opatření, které správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu poskytuje nebo zajišťuje prostřednictvím třetím osob s cílem umožnit rozvoj, růst nebo i běžnou činnost kvalifikovaných podniků v portfoliu, do nichž správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu investuje, nebo – pokud tyto služby či činnosti nejsou poskytovány – objasnění této skutečnosti; |
(h) |
popis postupů, kterými může kvalifikovaný fond rizikového kapitálu změnit investiční strategii nebo investiční politiku nebo obojí. |
1a. Všechny informace uvedené v odstavci 1 musí být zřejmé a nesmí být zavádějící. Jsou pravidelně aktualizovány a případně přezkoumávány.
2. Pokud má správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu povinnost zveřejnit v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování (12) nebo v souladu s vnitrostátními právními předpisy prospekt, týkající se kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohou být poskytnuty buď odděleně, nebo jako součást prospektu.
KAPITOLA III
DOHLED A SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
Článek 13
1. Správci fondů rizikového kapitálu, kteří pro účely uvádění svých kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh chtějí používat označení „ EuVECA “, o tomto záměru informují příslušný orgán svého domovského členského státu a poskytnou tyto informace:
(a) |
totožnost osob, které skutečně provádějí činnost správce kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu; |
(b) |
identitu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, jejichž podílové jednotky či akcie budou nabízeny, a jejich investiční strategie; |
(c) |
informace o opatřeních přijatých za účelem splnění požadavků kapitoly II; |
(d) |
seznam členských států, v nichž správce fondu rizikového kapitálu hodlá uvádět jednotlivé kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh ; |
(da) |
seznam členských států a třetích zemí, v nichž správce fondu rizikového kapitálu založil nebo má v úmyslu založit kvalifikované fondy rizikového kapitálu. |
2. Příslušný orgán domovského členského státu zaregistruje správce fondu rizikového kapitálu pouze za předpokladu, že jsou splněny tyto podmínky:
(-a) |
osoby, které skutečně provádějí činnost správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu, mají dostatečně dobrou pověst a dostatečné zkušenosti, také pokud jde o investiční strategie používané správcem kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu; |
(a) |
informace požadované podle odstavce 1 jsou úplné; |
(b) |
opatření oznámená podle odst. 1 písm. c) jsou s to zajistit splnění požadavků kapitoly II ; |
(ba) |
seznam oznámený podle odst. 1 písm. e) dokazuje, že veškeré kvalifikované fondy rizikového kapitálu jsou založeny v souladu s článkem 3 písm. a) bodem (iii) tohoto nařízení. |
3. Registrace bude platit na celém území Unie a umožní správcům fondů rizikového kapitálu uvádět kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh pod označením „ EuVECA “ v celé Unii.
Článek 14
Správce fondu rizikového kapitálu informuje příslušný orgán domovského členského státu, kde zamýšlí uvádět na trh:
(a) |
nový kvalifikovaný fond rizikového kapitálu; |
(b) |
stávající kvalifikovaný fond rizikového kapitálu v členském státě, který není na seznamu uvedeném v čl. 13 odst. 1 písm. d). |
Článek 15
1. Okamžitě po registraci správce fondu rizikového kapitálu , doplnění nového kvalifikovaného fondu rizikového kapitálů, doplnění nového sídla pro založení kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu nebo doplnění nového členského státu, kde správce fondu rizikového kapitálu hodlá uvádět kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh příslušný orgán domovského členského státu oznámí tyto skutečnosti členským státům oznámeným v souladu s čl. 13 odst. 1 písm. d) a orgánu ESMA.
2. Hostitelské členské státy oznámené v souladu s čl. 13 odst. 1 písm. d) nestanoví pro správce fondu rizikového kapitálu registrovaného v souladu s článkem 13 žádné požadavky nebo správní postupy v souvislosti s nabízením kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, ani nepodmiňují uvádění na trh získáním souhlasu před jeho zahájením.
3. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracuje orgán ESMA návrhy prováděcí technické normy, kterými se stanoví forma oznámení.
4. Orgán ESMA předloží Komisi tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi nejpozději do … (13).
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v odstavci 3 tohoto článku postupem podle článku 15 nařízení (EU) 1095/2010.
Článek 16
Orgán ESMA vede centrální databázi, která je veřejně přístupná na internetu a která obsahuje seznam všech fondů rizikového kapitálu registrovaných v Unii v souladu s tímto nařízením a všech kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, které uvádějí na trh, i zemí, v nichž jsou uváděny na trh .
Článek 17
1. Příslušný orgán domovského členského státu vykonává dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení.
1a. Má-li příslušný orgán hostitelského členského státu jednoznačné a prokazatelné důvody domnívat se, že správce fondu rizikového kapitálu na jeho území porušuje toto nařízení, ihned to oznámí příslušnému orgánu domovského členského státu, který učiní přiměřená opatření.
1b. Pokud správce fondu rizikového kapitálu přes opatření přijatá příslušným orgánem domovského členského státu i nadále jedná způsobem, který je v jasném rozporu s tímto nařízením, nebo pokud příslušný orgán domovského členského státu v přiměřené časové lhůtě žádná opatření nepřijme, může v důsledku toho příslušný orgán hostitelského členského státu po informování příslušného orgánu domovského členského státu přijmout veškerá opatření nezbytná k ochraně investorů a má i možnost zabránit dotyčnému správci, aby své fondy rizikového kapitálu jakýmkoli způsobem uváděl na trh na území hostitelského členského státu.
Článek 18
Příslušným orgánům budou v souladu s vnitrostátním právem svěřeny veškeré pravomoci v oblasti dohledu a vyšetřování, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkce. Bude jim zejména svěřena pravomoc:
(a) |
vyžádat si jakýkoli dokument v jakékoli formě a obdržet či opatřit si jeho kopii; |
(b) |
vyžádat si od správce fondu rizikového kapitálu bezodkladné poskytnutí informací; |
(c) |
vyžádat si informace od osob zapojených do aktivit správce fondu rizikového kapitálu nebo kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu; |
(d) |
provádět kontroly na místě s předchozím ohlášením nebo bez předchozího ohlášení; |
(da) |
přijmout vhodná opatření, aby zajistilo, že správce kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu nadále plní požadavky tohoto nařízení; |
(e) |
vydat nařízení s cílem zajistit, aby správce fondu rizikového kapitálu plnil požadavky tohoto nařízení a upustil od opakování chování, které může představovat porušení tohoto nařízení. |
Článek 19
1. Členské státy stanoví pravidla pro ukládání správních sankcí a opatření za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provádění. Stanovené správní sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy oznámí Komisi a orgán ESMA do … (14) pravidla pro sankce uvedené v odstavci 1. Dále bezodkladně oznámí Komisi a orgánu ESMA jakékoli následné změny těchto pravidel.
Článek 20
1. Příslušný orgán domovského členského státu přijme v souladu se zásadou proporcionality vhodná opatření uvedená v odstavci 2, pokud správce fondu rizikového kapitálu:
(a) |
neplní požadavky, které se vztahují na složení portfolia podle článku 5; |
(b) |
nabízí v rozporu s článkem 6 podílové jednotky a akcie kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu nezpůsobilým investorům ; |
(c) |
používá označení „EuVECA“, aniž by byl registrován u příslušného orgánu svého domovského členského státu v souladu s článkem 13; |
(ca) |
používá označení „EuVECA“ pro účely uvádění na trh v případě fondů, které nebyly založeny v souladu s čl. 3 písm. a) bod (iii) tohoto nařízení; |
(cb) |
získal registraci díky nepravdivým prohlášením nebo prostřednictvím jiných nečestných opatření v rozporu s článkem 13; |
(cc) |
nejedná při výkonu svých činností čestně, poctivě a s náležitou péčí a opatrností, čímž porušuje čl. 7 písm. a); |
(cd) |
neuplatňuje vhodné zásady a postupy s cílem zabránit nekalým praktikám podle čl. 7 písm. b); |
(ce) |
opakovaně neplní požadavky podle článku 11 týkající se výroční zprávy; |
(cf) |
opakovaně neplní povinnost informovat investory v souladu s článkem 12. |
2. V případech uvedených v odstavci 1 příslušné orgány domovského členského státu přijmou podle okolností následující opatření:
(-a) |
opatření k zajištění toho, aby správce fondu rizikového kapitálu plnil ustanovení čl. 3 písm. a) bodu (iii), článků 5 a 6, čl. 7 písm. a) a b), článků 11, 12 a 13 tohoto nařízení; |
(a) |
zákaz používání označení „ EuVECA “ a výmaz správce fondu rizikového kapitálu ze seznamu ; |
3. Příslušný orgán domovského členského státu bezodkladně informuje příslušné orgány hostitelských členských států v souladu s čl. 13 odst. 1 písm. d) a orgán ESMA o výmazu správce fondu rizikového kapitálu z rejstříku uvedeného v odst. 2 písm . a) tohoto článku.
4. Právo nabízet jeden nebo více kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu pod označením „ EuVECA “ v Unii končí s okamžitou účinností k datu, k němuž bylo přijato rozhodnutí příslušného orgánu uvedeného v odst. 2 písm. a) ▐.
Článek 21
1. Příslušné orgány a orgán ESMA navzájem spolupracují za účelem provádění jejich úkolů v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 .
2. Příslušné orgány a orgán ESMA si vyměňují ▐ veškeré informace a dokumentaci potřebnou k provádění jejich úkolů v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010, zejména k rozpoznání a nápravě nedostatků, které představují porušení tohoto nařízení.
Článek 22
1. Pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušné orgány nebo orgán ESMA, jakož i auditory a odborníky pověřené příslušnými orgány platí povinnost mlčenlivosti. Žádné důvěrné informace, které tyto osoby získají při výkonu svých služebních povinností, nesmějí sdělit jiné osobě nebo orgánu jinak než v souhrnné podobě, z níž nelze jednotlivě identifikovat správce fondu rizikového kapitálu a kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, aniž jsou dotčeny případy stanovené trestním právem a řízením podle tohoto nařízení.
2. Příslušným orgánům členských států nebo orgánu ESMA nesmí být bráněno ve výměně informací v souladu s tímto nařízením nebo dalšími právními předpisy, které se vztahují na správce fondů rizikového kapitálu a kvalifikované fondy rizikového kapitálu.
3. V případě, že příslušné orgány a orgán ESMA získají důvěrné informace v souladu s odstavcem 2, mohou je použít pouze při výkonu svých služebních povinností a pro účely správních a soudních řízení.
Článek 22a
Řešení sporů
V případě sporu mezi příslušnými orgány členských států ohledně posouzení, jednání nebo opomenutí jednoho z příslušných orgánů v oblastech, kde tato směrnice vyžaduje spolupráci a koordinaci mezi příslušnými orgány více členských států, mohou příslušné orgány předložit věc orgánu ESMA, který může jednat na základě pravomocí, jež mu svěřuje článek 19 nařízení (EU) č. 1095/2010, pokud se spor netýká čl. 3 písm. a) bodu (iii) nebo čl. 3 písm. d) bodu (iv).
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Přenesení pravomoci uvedené v ▐ čl. 8 odst. 5 je svěřeno Komisi na dobu čtyř let od … (15). Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto čtyřletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v ▐ čl. 8 odst. 5 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý v souladu s ▐ čl. 8 odst. 5 vstoupí v platnost, jen pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne oznámení tohoto aktu Evropskému parlamentu a Radě, nebo před uplynutím uvedené lhůty, pokud Evropský parlament a Rada uvědomí Komisi o svém záměru námitky nevyslovit. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 24
1. Nejpozději čtyři roky ode dne použitelnosti tohoto nařízení Komise toto nařízení přezkoumá. Přezkum bude zahrnovat obecné hodnocení fungování pravidel stanovených tímto nařízením a zkušeností získaných při jejich uplatňování, včetně:
(a) |
rozsahu použití označení „ EuVECA “ správci fondů rizikového kapitálu v různých členských státech, ať již vnitrostátně, nebo přeshraničně; |
(aa) |
zeměpisného umístění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a toho, zda jsou nutná dodatečná opatření, aby se zajistilo, že kvalifikované fondy rizikového kapitálu jsou založeny v souladu s čl. 3 písm. a) bodem (iii); |
(ab) |
zeměpisného a odvětvového rozložení investic uskutečněných evropskými fondy rizikového kapitálu; |
(ac) |
využívání různých kvalifikovaných investic správci fondu rizikového kapitálu a zejména toho, zda je nutné upravit kvalifikované investice stanovené v tomto nařízení; |
(b) |
možnosti rozšířit nabídku evropských fondů rizikového kapitálu i na neprofesionální investory ; |
(ba) |
přiměřenosti doplnění tohoto nařízení režimem pro depozitáře; |
(bb) |
přiměřenosti požadavků na informace podle článku 12, zejména zda jsou dostatečné k tomu, aby investoři mohli učinit informované investiční rozhodnutí; |
(bc) |
účelnosti, přiměřenosti a uplatňování správních sankcí a opatření stanovených členskými státy v souladu s tímto nařízením; |
(bd) |
dopadu tohoto nařízení na trh rizikového kapitálu; |
(be) |
hodnocení možných překážek, které případně bránily využívání fondů investory, včetně dopadu ostatních právních předpisů Unie obezřetnostní povahy na institucionální investory; |
2. Po přezkumu uvedeném v odstavci 1 a po konzultaci s orgánem ESMA předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.
Článek 24a
1. Komise do 22. července 2017 zahájí přezkum vzájemné interakce mezi tímto nařízením a ostatními předpisy týkajícími se subjektů kolektivního investování a jejich správců, zejména s ustanoveními směrnice 2011/61/EU. Přezkum se týká oblasti působnosti tohoto nařízení. Shromáždí údaje pro posouzení toho, zda je nezbytné rozšířit oblast působnosti tak, aby se správci, kteří spravují fondy rizikového kapitálu, jejichž celková hodnota přesahuje maximální hodnotu stanovenou v čl. 2 odst. 1, mohli stát správci fondu rizikového kapitálu v souladu s tímto nařízením.
2. Po přezkumu uvedeném v odstavci 1 a po konzultaci s orgánem ESMA předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, k níž bude v případě potřeby přiložen legislativní návrh.
Článek 25
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 22. července 2013 s výjimkou ▐ čl. 8 odst. 5, který se použije ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Dne …
Za Evropský parlament
předseda
Za Radu
předseda nebo předsedkyně
(1) Úř. věst. C 175, 19.6.2012, s. 11.
(2) Úř. věst. C 191, 29.6.2012, s. 72.
(3) Postoj Evropského parlamentu ze dne ….
(4) Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 32.
(5) Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 1.
(6) Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1.
(7) Úř. věst. L 331, 15.12. 2010, s. 84 .
(8) Úř. věst. L 331, 15.12. 2010, s. 84.
(9) Úř. věst. L 281, 23.11. 1995, s. 31.
(10) Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
(11) Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 38.
(12) Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.
(13) Devět měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
(14) 24 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
(15) vstup tohoto nařízení v platnost.
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/304 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány Obchodní dohody mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru ***I
P7_TA(2012)0347
Pozmněňovací návrhy přijaté Evropským parlamentem dne 13. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Obchodní dohody mezi Evropskou unií a Kolumbií a Peru (COM(2011)0600 – C7-0307/2011 – 2011/0262(COD)) (1)
2013/C 353 E/51
(Řádný legislativní postup: první čtení)
ZNĚNÍ NAVRŽENÉ KOMISÍ |
POZMĚŇOVACÍ NÁVRH |
||||
Pozměňovací návrh 1 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 3 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 2 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 4 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 3 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 5 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 4 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 5 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 5 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 6 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 6 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 7 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 7 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 7 b (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 8 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 8 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 9 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 8 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 10 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 10 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 11 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 10 b (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 12 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 13 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 14 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 b (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 15 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 16 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 16 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – písm. e a (nové) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 17 |
|||||
Návrh nařízení Článek 2 a (nový) |
|||||
|
Článek 2a Monitorování 1. Komise sleduje vývoj statistik dovozu a vývozu kolumbijských a peruánských produktů, zejména v citlivých odvětvích, včetně banánů. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy i příslušným odvětvím Unie a se všemi zúčastněnými stranami a pravidelně si s nimi vyměňuje informace. 2. Obdrží-li Komise ze strany dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření působnosti monitorování i na jiná odvětví. 3. Komise předkládá každý rok Evropskému parlamentu a Radě zprávu o aktualizovaných statistikách dovozu produktů z Kolumbie a Peru v citlivých odvětvích a v odvětvích, na které bylo sledování rozšířeno, včetně banánů. 4. Komise učiní vše pro to, aby do své zprávy zahrnula míru zaměstnanosti a pracovní podmínky producentů banánů v Kolumbii a Peru, a to s cílem zabránit všem formám dumpingu. |
||||
Pozměňovací návrh 18 |
|||||
Návrh nařízení Článek 2 b (nový) |
|||||
|
Článek 2b Dialog o provádění a dopadu dohody Komise zavede systematický dialog s organizacemi občanské společnosti, pokud jde o provádění a dopad dohody. |
||||
Pozměňovací návrh 19 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – odst. 1 |
|||||
1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5, které zahájení šetření odůvodňují. |
1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, Evropského parlamentu nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5, které zahájení šetření odůvodňují. |
||||
Pozměňovací návrh 20 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – odst. 3 |
|||||
3. Šetření může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
3. Šetření může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech nebo nejvzdálenějších regionech , pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
||||
Pozměňovací návrh 21 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 4 – odst. 5 |
|||||
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které způsobují nebo mohly způsobit vážnou újmu nebo představují hrozbu vážné újmy výrobnímu odvětví Unie. |
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát, zaměstnanosti a pracovních podmínek . Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky , dopady na zaměstnanost a jiné faktory, které způsobují nebo mohly způsobit vážnou újmu nebo představují hrozbu vážné újmy výrobnímu odvětví Unie. |
||||
Pozměňovací návrh 22 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 4 – odst. 5 a (nový) |
|||||
|
5a. V rámci šetření Komise dále hodnotí, zda Kolumbie a Peru dodržují sociální a ekologické normy uvedené v Hlavě IX dohody, a případně z toho vyplývající důsledky pro tvorbu cen, nekalou konkurenční výhodu a související vznik či hrozbu vážné újmy pro producenty či jednotlivá výrobní odvětví v Unii. |
||||
Pozměňovací návrh 23 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 9 – odst. 4 |
|||||
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, Evropského parlamentu nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
||||
Pozměňovací návrh 24 |
|||||
Návrh nařízení Článek 11 a (nový) |
|||||
|
Článek 11a Zpráva 1. Komise předkládá Evropskému parlamentu výroční zprávu o uplatňování a provádění dohody a tohoto nařízení. Zpráva obsahuje informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předchozí kontroly, regionálních kontrolních a ochranných opatření, o zastavení šetření bez přijetí opatření a o činnosti různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody a za plnění závazků, které z toho vyplývají, včetně informací získaných od zainteresovaných stran. 2. Tato zpráva zahrnuje aktuální statistiky o dovozu banánů z Kolumbie a Peru a jeho přímém a nepřímém dopadu na vývoj zaměstnanosti a pracovní podmínky ve výrobním odvětví Unie. 3. Zvláštní oddíly této zprávy hodnotí plnění povinností podle Hlavy IX dohody a kroky, které v tomto ohledu učinily Kolumbie a Peru v rámci svých interních mechanismů, a výsledky dialogu s organizacemi občanské společnosti, jak je stanoveno v článku 282 dohody. 4. Zpráva kromě toho obsahuje souhrn statistických údajů a popisuje vývoj obchodu s Kolumbií a Peru. 5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy Komise tuto zprávu představí, pozvat Komisi na schůzi ad hoc svého příslušného výboru, aby přednesla a objasnila veškeré otázky spojené s uplatňováním tohoto nařízení. 6. Komise tuto zprávu zveřejní nejpozději do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu. |
||||
Pozměňovací návrh 25 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 12 – odst. 4 a (nový) |
|||||
|
4a. Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, tento postup se ukončí bez výsledku ve lhůtě pro vydání stanoviska, pokud tak rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru. |
||||
Pozměňovací návrh 26 |
|||||
Návrh nařízení Článek 12 a (nový) |
|||||
|
KAPITOLA IA Článek 12a Platným ustanovením pro účely přijetí nezbytných prováděcích opatření pro uplatnění pravidel obsažených v příloze dodatku 2A přílohy II Obchodní dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Peru a Kolumbií na straně druhé týkající se pojmu „Původní produkty“ a „Metody administrativní spolupráce“ a dodatku 2 přílohy I „Odstraňování cel“ dohody je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství. |
||||
Pozměňovací návrh 27 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 1 a (nový) |
|||||
|
1a. Uplatnění mechanismu stabilizace pro banány není v žádném případě překážkou pro uplatnění ustanovení obsažených ve dvoustranné ochranné doložce. |
||||
Pozměňovací návrh 28 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 2 |
|||||
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu, jak je uvedeno ve třetím a čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto nařízení. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro Kolumbii nebo Peru, může Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 3 dočasně pozastavit preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku. |
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu, jak je uvedeno ve třetím a čtvrtém sloupci tabulky v příloze tohoto nařízení. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu pro Kolumbii nebo Peru, Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 3 dočasně pozastaví preferenční celní sazby použité na produkty odpovídajícího původu během téhož roku na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku. Uvedené pozastavení se neuplatní pouze v případě zásahu vyšší moci. |
||||
Pozměňovací návrh 29 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 a (nový) |
|||||
|
5a. Komise podrobně sleduje vývoj statistických údajů o dovozu banánů z Kolumbie a Peru. Za tímto účelem Komise spolupracuje s členskými státy a zainteresovanými stranami a pravidelně si s nimi vyměňuje informace. Komise na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu či výrobního odvětví Unie, Evropského parlamentu nebo jiné zainteresované strany věnuje zvláštní pozornost veškerým případům citelného zvýšení dovozu banánů z Kolumbie a Peru, a v případě, že nastanou skutečnosti zmíněné v ustanovení článku 5, přijme opatření předchozí kontroly. |
||||
Pozměňovací návrh 30 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 b (nový) |
|||||
|
5b. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu pro použití mechanismu stabilizace, Komise přijme poradním postupem uvedeným v čl. 12 odst. 2 opatření předchozí kontroly. |
||||
Pozměňovací návrh 31 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 c (nový) |
|||||
|
5c. Evropský parlament může do jednoho měsíce poté, co Komise zveřejní zprávu, pozvat Komisi na schůzi ad hoc svého příslušného výboru, aby uvedla a vysvětlila veškeré otázky spojené s prováděním dohody, které mají dopad na odvětví banánů. |
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst.2) druhého pododstavce (A7-0249/2012).
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/312 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Provádění dvoustranné ochranné doložky a mechanismu stabilizace pro banány dohody o přidružení mezi EU a Střední Amerikou ***I
P7_TA(2012)0348
Pozmněňovací návrhy přijaté Evropským parlamentem dne 13. září 2012 k návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se provádí dvoustranná ochranná doložka a mechanismus stabilizace pro banány Dohody zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé (COM(2011)0599 – C7-0306/2011 – 2011/0263(COD)) (1)
2013/C 353 E/52
(Řádný legislativní postup: první čtení)
ZNĚNÍ NAVRŽENÉ KOMISÍ |
POZMĚŇOVACÍ NÁVRH |
||||
Pozměňovací návrh 1 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 3 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 2 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 3 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 3 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 4 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 4 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 5 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 5 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 6 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 6 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 7 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 7 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 8 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 8 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 8 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 9 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 10 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 10 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 12 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 11 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 12 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 13 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 14 b (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 14 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 16 a (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 15 |
|||||
Návrh nařízení Bod odůvodnění 16 b (nový) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 16 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – písm. b |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 17 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 1 – písm. e a (nové) |
|||||
|
|
||||
Pozměňovací návrh 18 |
|||||
Návrh nařízení Článek 2 a (nový) |
|||||
|
Článek 2a Monitorování 1. Komise sleduje vývoj statistických údajů o dovozu a vývozu středoamerických produktů, a to zejména v citlivých odvětvích včetně produkce banánů. Za tímto účelem spolupracuje s členskými státy, příslušným odvětvím Unie a se všemi zúčastněnými stranami a pravidelně si s nimi vyměňuje informace. 2. Obdrží-li Komise ze strany dotyčných odvětví řádně odůvodněnou žádost, může zvážit rozšíření působnosti monitorování i na jiná odvětví. 3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční monitorovací zprávu o aktuálních statistických údajích o dovozu produktů ze Střední Ameriky v citlivých odvětvích a v odvětvích, v nichž byla rozšířena působnost monitorování, včetně banánů. 4. Komise vynaloží veškeré úsilí, aby do své výroční monitorovací zprávy zahrnula míru zaměstnanosti a pracovní podmínky producentů banánů ve Střední Americe s cílem zabránit všem formám dumpingu. |
||||
Pozměňovací návrh 19 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – odst. 1 |
|||||
1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5, které zahájení šetření odůvodňují. |
1. Šetření se zahajuje na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, Evropského parlamentu nebo z podnětu Komise, pokud je Komisi zřejmé, že existují dostatečné důkazy prima facie zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5, které zahájení šetření odůvodňují. |
||||
|
Evropský parlament může v případě potřeby konzultovat a získávat analýzy od nezávislých subjektů, jako jsou odbory, Mezinárodní organizace práce, akademická obce nebo organizace pro lidská práva. |
||||
Pozměňovací návrh 20 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – odst. 2 |
|||||
2. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. |
2. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy o splnění podmínek pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 2 odst. 1. Žádost musí obecně obsahovat tyto informace: tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát , zaměstnanosti a v pracovních podmínkách . |
||||
Pozměňovací návrh 21 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 3 – odst. 3 |
|||||
3. Šetření může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
3. Šetření může být zahájeno též v případě, že je náhlý nárůst dovozu soustředěn v jednom nebo více členských státech či v nejvzdálenějších regionech , pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek pro jeho zahájení zjištěné na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
||||
Pozměňovací návrh 22 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 4 – odst. 4 |
|||||
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a pokud to uzná za vhodné, snaží se tyto informace ověřit. |
4. Komise vyhledá všechny informace, které považuje za nezbytné pro posouzení splnění podmínek uvedených v čl. 2 odst. 1, a snaží se tyto informace ověřit. |
||||
Pozměňovací návrh 23 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 4 – odst. 5 |
|||||
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které způsobují nebo mohly způsobit vážnou újmu nebo představují hrozbu vážné újmy výrobnímu odvětví Unie. |
5. Při šetření Komise zhodnotí všechny příslušné faktory objektivní a vyčíslitelné povahy, které mají dopad na výrobní odvětví Unie, zejména pak tempo a rozsah nárůstu dovozu dotčeného produktu v absolutních a relativních číslech, podíl zvýšeného dovozu na domácím trhu a změny v úrovni prodeje, výroby, produktivity, využití kapacity, zisků a ztrát a zaměstnanosti. Tento seznam není vyčerpávající a Komise může při zjišťování existence vážné újmy nebo hrozby vážné újmy zohlednit i jiné relevantní faktory, jako jsou zásoby, ceny, návratnost investovaného kapitálu, hotovostní toky a jiné faktory, které způsobují nebo by mohly způsobit vážnou újmu nebo představují hrozbu vážné újmy výrobnímu odvětví Unie, jako například skutečnost, kdy bude dosaženo spouštěcích objemů uvedených v mechanismu stabilizace pro banány, který je součástí kapitoly II tohoto nařízení . |
||||
Pozměňovací návrh 24 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 4 – odst. 7 |
|||||
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní a ověřitelné. |
7. Komise zajistí, aby všechny údaje a statistiky používané k šetření byly dostupné, srozumitelné, transparentní, aktuální, spolehlivé a ověřitelné. |
||||
Pozměňovací návrh 25 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 5 – odst. 1 a (nový) |
|||||
|
1a. V případě, že prudký nárůst dovozu produktů spadajících do citlivých odvětví je soustředěn v jednom či v několika členských státech nebo nejvzdálenějších regionech, může Komise zavést opatření předběžné kontroly. |
||||
Pozměňovací návrh 26 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 9 – odst. 4 |
|||||
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
4. Jakémukoli prodloužení podle odstavce 3 musí předcházet šetření na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo sdružení bez právní subjektivity, jež jednají jménem výrobního odvětví Unie, zúčastněných stran, Evropského parlamentu nebo z podnětu Komise, pokud existují dostatečné důkazy prima facie o splnění podmínek stanovených v odstavci 3 na základě faktorů uvedených v čl. 4 odst. 5. |
||||
Pozměňovací návrh 27 |
|||||
Návrh nařízení Článek 11 a (nový) |
|||||
|
Článek 11a Zpráva 1. Komise předloží Evropskému parlamentu výroční zprávu o uplatňování a provádění dohody a tohoto nařízení. Ve zprávě uvede informace o uplatňování prozatímních a konečných opatření, opatření předběžné kontroly a regionálních kontrolních a ochranných opatřeních, informace o zastavení šetření bez přijetí opatření a o činnosti různých orgánů odpovědných za sledování provádění dohody a za plnění závazků, které z ní vyplývají, a to včetně informací získaných od zúčastněných stran. 2. Zvláštní oddíly zprávy jsou věnovány plnění povinností stanovených v části IV hlavě VIII „Obchod a Udržitelný rozvoj“ této dohody a opatřením, která v tomto ohledu přijala Střední Amerika v rámci svých interních mechanismů a fóra organizací občanských společností pro dialog. 3. Zpráva rovněž obsahuje souhrn statistických údajů a popisuje vývoj obchodu se Střední Amerikou. 4. Zpráva zahrnuje aktuální a spolehlivé statistické údaje o dovozu banánů ze Střední Ameriky a o jeho přímém a nepřímém dopadu na vývoj zaměstnanosti a pracovních podmínek v odvětví produkce banánů Unie. 5. Evropský parlament může ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy Komise předloží tuto zprávu, pozvat Komisi na schůzi ad hoc svého příslušného výboru, aby představila problematiku a vysvětlila veškeré otázky spojené s prováděním této dohody a tohoto nařízení. 6. Komise tuto zprávu zveřejní nejpozději do tří měsíců po jejím předložení Evropskému parlamentu. |
||||
Pozměňovací návrh 28 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 12 – odst. 4 a (nový) |
|||||
|
4a. Pokud má být stanovisko výboru získáno písemným postupem, tento postup se ukončí bez výsledku ve lhůtě pro vydání stanoviska, pokud tak rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru. |
||||
Pozměňovací návrh 29 |
|||||
Návrh nařízení Kapitola I a – čl. 12 a (nový) |
|||||
|
Kapitola I a Článek 12a 12 a. Ustanovením použitelným pro účely přijetí nezbytných prováděcích pravidel pro uplatnění pravidel uvedených v dodatku 2A k příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) a v dodatku 2 k příloze I (Odstraňování cel) dohody je článek 247a nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství. |
||||
Pozměňovací návrh 30 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 1 a (nový) |
|||||
|
1a. Uplatňování mechanismu stabilizace pro banány není v žádném případě překážkou pro uplatnění opatření obsažených ve dvoustranné ochranné doložce. |
||||
Pozměňovací návrhy 31 a 32 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 2 |
|||||
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu z každé země Střední Ameriky, jak je uvedeno v tabulce v příloze tohoto nařízení. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1, na něž se uplatňuje preferenční celní sazba, je nezbytné vedle důkazu původu stanoveného v příloze III (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody se Střední Amerikou předložit rovněž vývozní osvědčení vydané příslušným orgánem republiky na straně Střední Ameriky, z níž se dotčené produkty vyvážejí. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu, může Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 12 odst. 3 během téhož roku dočasně pozastavit preferenční celní sazby na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku. |
2. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1 jsou stanoveny jednotlivé roční spouštěcí objemy dovozu z každé země Střední Ameriky, jak je uvedeno v tabulce v příloze tohoto nařízení. Pro dovoz produktů uvedených v odstavci 1, na něž se uplatňuje preferenční celní sazba, je nezbytné vedle důkazu původu stanoveného v příloze III (Definice pojmu „původní produkty“ a metody administrativní spolupráce) dohody se Střední Amerikou předložit rovněž vývozní osvědčení vydané příslušným orgánem republiky na straně Střední Ameriky, z níž se dotčené produkty vyvážejí. Tato povinnost předkládat vývozní osvědčení by však neměla pro vývozce znamenat větší administrativní zátěž, dodatečné náklady či jiná faktická obchodní omezení. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu dovozu, Komise během téhož roku dočasně pozastaví preferenční celní sazby na dobu ne delší než tři měsíce a nepřesahující konec odpovídajícího kalendářního roku. Toto pozastavení se neuplatní pouze z důvodu vyšší moci. |
||||
Pozměňovací návrh 33 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 a (nový) |
|||||
|
5a. Komise bedlivě sleduje vývoj statistických údajů o dovozu banánů ze Střední Ameriky. Součástí monitorování by měly být i míra zaměstnanosti, pracovní podmínky, ekologická produkce a spotřeba a obchodní toky v rámci spravedlivého obchodu. Komise za tímto účelem spolupracuje s členskými státy, výrobními odvětvími Unie a zúčastněnými stranami a pravidelně si s nimi vyměňuje informace. |
||||
Pozměňovací návrh 34 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 b (nový) |
|||||
|
5b. Na základě řádně odůvodněné žádosti Evropského parlamentu, členského státu, příslušného odvětví Unie, jakékoli zúčastněné strany či z vlastního podnětu věnuje Komise zvláštní pozornost každému znatelnému zvýšení dovozu banánů ze Střední Ameriky a případně přijme opatření předběžné kontroly podle ustanovení článku 5. |
||||
Pozměňovací návrh 35 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – odst. 5 c (nový) |
|||||
|
5c. Jakmile je v průběhu odpovídajícího kalendářního roku dosaženo spouštěcího objemu pro použití mechanismu stabilizace, Komise přijme opatření předchozí kontroly v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 12 odst. 2. |
||||
Pozměňovací návrh 36 |
|||||
Návrh nařízení Čl. 13 – bod 5 d (nový) |
|||||
|
5d. Do jednoho měsíce od zveřejnění zprávy Komisí může Evropský parlament Komisi pozvat na schůzi ad hoc svého příslušného výboru, aby představila problematiku a vysvětlila veškeré otázky spojené s prováděním dohody, které se týkají dovozu banánů. |
(1) Věc byla poté vrácena příslušnému výboru k opětovnému projednání podle čl. 57 odst. 2) druhého pododstavce (A7-0237/2012).
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/322 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Povolená užití osiřelých děl ***I
P7_TA(2012)0349
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o návrhu směrnice Evropského parlamentu a Rady o některých povolených způsobech užití osiřelých děl (COM(2011)0289 – C7-0138/2011 – 2011/0136(COD))
2013/C 353 E/53
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Evropskému parlamentu a Radě (KOM(2011)0289), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a články 53 odst. 1, 62 a 114 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0138/2011), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 21. září 2011 (1), |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 14. června 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro právní záležitosti a stanovisko Výboru pro vnitřní trh a ochranu spotřebitelů a Výboru pro kulturu a vzdělávání (A7-0055/2012), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení; |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě a Komisi, jakož i vnitrostátním parlamentům. |
(1) Úř. věst. C 376, 22.12.2011, s. 66.
Čtvrtek, 13. září 2012
P7_TC1-COD(2011)0136
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. září 2012 k přijetí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/…/EU o některých povolených způsobech užití osiřelých děl
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, směrnici 2012/28/EU.)
3.12.2013 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
CE 353/323 |
Čtvrtek, 13. září 2012
Zavedení mimořádných autonomních obchodních preferencí pro Pákistán ***I
P7_TA(2012)0350
Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 13. září 2012 o návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady o zavedení mimořádných autonomních obchodních preferencí pro Pákistán (KOM(2010)0552 – C7-0322/2010 – 2010/0289(COD))
2013/C 353 E/54
(Řádný legislativní postup: první čtení)
Evropský parlament,
— |
s ohledem na návrh Komise předložený Parlamentu a Radě (KOM(2010)0552), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 2 a čl. 207 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, v souladu s nimiž Komise předložila svůj návrh Parlamentu (C7-0322/2010), |
— |
s ohledem na čl. 294 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na to, že se zástupce Rady dopisem ze dne 18. července 2012 zavázal schválit postoj Evropského parlamentu v souladu s čl. 294 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie, |
— |
s ohledem na článek 55 jednacího řádu, |
— |
s ohledem na zprávu Výboru pro mezinárodní obchod a stanovisko Výboru pro zahraniční věci (A7-0069/2011), |
1. |
přijímá níže uvedený postoj v prvním čtení (1); |
2. |
vyzývá Komisi, aby věc znovu postoupila Parlamentu, bude-li mít v úmyslu svůj návrh podstatně změnit nebo jej nahradit jiným textem; |
3. |
pověřuje svého předsedu, aby předal postoj Parlamentu Radě, Komisi a vnitrostátním parlamentům. |
(1) Tento postoj nahrazuje pozměňovací návrh přijatý dne 10. května 2011 (Přijaté texty, P7_TA(2011)0205).
Čtvrtek, 13. září 2012
P7_TC1-COD(2010)0289
Postoj Evropského parlamentu přijatý v prvním čtení dne 13. září 2012 k přijetí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. …/2012 o zavedení mimořádných autonomních obchodních preferencí pro Pákistán
(Vzhledem k tomu, že bylo dosaženo dohody mezi Parlamentem a Radou, postoj Parlamentu odpovídá konečnému znění legislativního aktu, nařízení (EU) č. 1029/2012.)