Stanoví režim malého pohraničního styku na vnějších pozemních hranicích zemí Evropské unie a za tímto účelem zavádí povolení pro malý pohraniční styk.
Podmínky vstupu a pobytu
Malým pohraničním stykem se rozumí pravidelné a časté překračování vnější hranice EU z oprávněných důvodů státními příslušníky sousedních zemí mimo EU pobývajícími v pohraniční oblasti.
Tito obyvatelé pohraničních oblastí mohou překročit vnější pozemní hranici země EU za těchto podmínek:
Těmto osobám je povolen pobyt v pohraniční oblasti na maximální délku stanovenou v dvoustranné dohodě mezi zemí EU a sousední zemí mimo EU. Délka pobytu nesmí překročit tři měsíce.
Vztahuje se na Island a Norsko, protože rozvíjí schengenské acquis (tj. stávající právní předpisy EU o schengenském prostoru – oblasti v Evropě bez vnitřních hranic, v jejímž rámci se mohou občané, mnoho státních příslušníků zemí mimo EU a turisté volně pohybovat bez hraničních kontrol), a také na Švýcarsko a Lichtenštejnsko. Nevztahuje na Irsko a Spojené království (1).
Povolení
Obyvatelům pohraničních oblastí je uděleno povolení, které se vztahuje pouze na danou pohraniční oblast a platí po dobu jednoho roku až pěti let.
Tato povolení mají stejné bezpečnostní prvky jako povolení k pobytu.
Poplatky budou srovnatelné s těmi, které se platí za krátkodobé vízum pro více vstupů. Země EU se však mohou svobodně rozhodnout poplatky snížit, nebo od nich dokonce upustit. Podle nařízení (EU) 2017/1954, kterým se mění nařízení (ES) č. 1030/2002 o vzoru povolení k pobytu EU pro státní příslušníky zemí mimo EU, jsou bezpečnostní prvky povolení pro malý pohraniční styk sladěny s bezpečnostními prvky povolení k pobytu, aby bylo dosaženo jejich lepšího zabezpečení a předešlo se podvodům. Příloha nařízení (EU) 2017/1954 obsahuje technické podmínky pro formát přední a zadní strany karty. Mezi tyto podmínky patří fotografie držitele, která je zabezpečeným způsobem zabudovaná do těla karty a zabezpečena difrakčním opticky proměnlivým obrazovým prvkem, materiál, ze kterého je karta vyrobena (polykarbonát nebo rovnocenný syntetický polymer), a barva, postup tisku a použité techniky.
Dohody o provádění režimu malého pohraničního styku
Země EU mohou uzavírat dohody o malém pohraničním styku se sousedními zeměmi mimo EU. Mohou také zachovat v platnosti stávající dohody, a to za předpokladu, že jsou v souladu s tímto nařízením. Dále musí země EU zajistit, že země mimo EU uplatňují zásadu vzájemnosti a poskytují občanům EU, kteří chtějí cestovat do jejich pohraniční oblasti, srovnatelné zacházení.
Tyto dohody mohou obyvatelům pohraničních oblastí povolit použití:
Země EU musí v případě zneužití režimu malého přeshraničního styku prosazovat účinné, přiměřené a odrazující sankce. Mezi tyto sankce patří zrušení nebo odnětí povolení.
Zahrnutí Kaliningradské oblasti (regionu) a některých správních celků v Polsku do způsobilé pohraniční oblasti
Toto nařízení bylo změněno nařízením (EU) č. 1342/2011, které mělo za cíl zahrnout Kaliningradskou oblast spolu s některými polskými správními celky do způsobilé pohraniční oblasti za účelem dvoustranné dohody mezi Polskem a Ruskem. Tato dvoustranná dohoda byla pozastavena s platností ode dne 4. července 2016.
Sdělení Komise z roku 2016
V roce 2015 navštívilo EU přes 50 milionů státních příslušníků zemí mimo EU, což představuje více než 200 milionů překročení hranic na vnějších hranicích schengenského prostoru. Kromě těchto pravidelných cestovních toků zapříčinil konflikt na Blízkém východě jen v roce 2015 1,8 milionu případů nelegálního překročení vnějších hranic Evropy. S ohledem na tato čísla a v kontextu teroristických útoků z konce roku 2015 a počátku roku 2016 vydala Evropská komise sdělení, v němž jsou uvedeny možnosti, jak by stávající a budoucí informační systémy mohly zlepšit správu vnějších hranic a vnitřní bezpečnost v EU. Toto sdělení přispělo k zahájení práce na vylepšení architektury správy údajů EU v plném souladu se základními právy, obzvláště pokud jde o ochranu osobních údajů.
Platí ode dne 19. ledna 2007.
Další informace získáte zde:
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se stanoví pravidla pro malý pohraniční styk na vnějších pozemních hranicích členských států a mění Schengenská úmluva (Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 1–22). Znění bylo znovu zveřejněno v opravené podobě (Úř. věst. L 29, 3.2.2007, s. 3–9)
Postupné změny nařízení (ES) č. 1931/2006 byly začleněny do základního textu. Toto konsolidované znění má pouze dokumentární hodnotu.
Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě: Silnější a inteligentnější informační systémy pro ochranu hranic a bezpečnost (COM(2016) 205 final, 6.4.2016)
Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě: Zpráva o provádění a fungování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1342/2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1931/2006, pokud jde o zahrnutí Kaliningradské oblasti a některých polských správních celků do způsobilé pohraniční oblasti a o odpovídající dvoustranné dohodě uzavřené mezi Polskem a Ruskou federací (COM(2014) 74 final, 19.2.2014)
Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě: Druhá zpráva o provádění a fungování režimu malého pohraničního styku zavedeného nařízením č. 1931/2006 (KOM(2011) 47 v konečném znění, 9.2.2011)
Zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě o provádění a fungování režimu malého pohraničního styku zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1931/2006, kterým se stanoví pravidla pro malý pohraniční styk na vnějších pozemních hranicích členských států (KOM(2009) 383 v konečném znění, 24.7.2009)
Nařízení Rady (ES) č. 1030/2002 ze dne 13. června 2002, kterým se stanoví jednotný vzor povolení k pobytu pro státní příslušníky třetích zemí (Úř. věst. L 157, 15.6.2002, s. 1–7)
Viz konsolidované znění.
Poslední aktualizace 04.05.2020
(1) Spojené království vystupuje z Evropské unie a od 1. února 2020 se stane tzv. třetí zemí (státem mimo EU).