Navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z jiné země EU
Tento právní předpis Evropské unie (EU) objasňuje a rozšiřuje stávající pravidla o navracení všech kulturních statků považovaných určitou zemí EU za národní kulturní poklad, který byl neoprávněně vyvezen z jejího území po 1. lednu 1993.
AKT
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/60/EU ze dne 15. května 2014 o navracení kulturních statků neoprávněně vyvezených z území členského státu a o změně nařízení (EU) č. 1024/2012 (přepracované znění)
PŘEHLED
CO JE ÚKOLEM TÉTO SMĚRNICE?
Tento právní předpis Evropské unie (EU) objasňuje a rozšiřuje stávající pravidla o navracení všech kulturních statků považovaných určitou zemí EU za národní kulturní poklad, který byl neoprávněně vyvezen z jejího území po 1. lednu 1993.
KLÍČOVÉ BODY
Oblast působnosti
Tento právní předpis se vztahuje na předměty historické, paleontologické, etnografické, numismatické nebo vědecké hodnoty. Tyto předměty mohou, ale nemusí tvořit součást veřejné nebo jiné sbírky či se jedná o jednotlivé předměty. Mohou pocházet z řádných či nelegálních vykopávek, ale musí být označeny nebo vymezeny jako národní kulturní poklad.
Již není požadováno, aby předměty způsobilé pro navrácení náležely do určitých kategorií či splňovaly limity týkající se stáří nebo finanční hodnoty.
Spolupráce mezi zeměmi EU
Ústřední orgány zemí EU musí vzájemně účinně spolupracovat a vyměňovat si informace o neoprávněně vyvezených předmětech, a to prostřednictvím systému pro výměnu informací o vnitřním trhu EU.
Časové lhůty pro kontroly a navracení
Na to, aby přezkoumala, zda se jedná o její národní kulturní poklad, má příslušná země 6 měsíců od chvíle, kdy ji jiná země EU informuje o nalezení předmětu.
Země, ze které byl předmět neoprávněně vyvezen, má 3 roky na uplatnění nároku na navrácení od chvíle, kdy je informována o místě výskytu předmětu a o totožnosti jeho vlastníka nebo držitele.
Lhůta pro uplatnění nároku na navrácení uplyne 30 let ode dne, kdy byl kulturní statek neoprávněně vyvezen z žádající země EU. Tato lhůta se zvyšuje na 75 let v případě předmětů, které jsou součástí veřejných sbírek nebo které jsou zařazeny do inventářů náboženských institucí (v zemích, ve kterých podléhají zvláštním pravidlům ochrany).
Odškodné
Vzhledem k okolnostem případu a za předpokladu, že vlastník prokáže, že při nabytí daného předmětu vynaložil nezbytnou péči (tj. nemohl vědět, že se jednalo o předmět nezákonného obchodu), musí soud v příslušné dožádané zemi EU přiznat odškodnění v přiměřené výši. Tento důkaz vyplývá z dokumentace o provenienci předmětu, povolení k vývozu vyžadovaných na základě právních předpisů žádajícího členského státu, zaplacené ceně a nahlédnutí vlastníka do veškerých přístupných registrů odcizených kulturních statků.
KDY SE SMĚRNICE POUŽIJE?
Směrnice 2014/60/EU zrušuje stávající právní předpis, směrnici 93/7/EHS s účinkem od 19. prosince 2015.
ODKAZY
Akt |
Vstup v platnost |
Lhůta pro provedení v členských státech |
Úřední věstník Evropské unie |
Směrnice 2014/60/EU |
17. 6. 2014 |
18. 12. 2015 |
|
- |
- |
Poslední aktualizace 10.09.2015