8.5.2023 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 164/14 |
Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 9. března 2023 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court – Irsko) – NJ, OZ v. An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General
(Věc C-9/22, An Bord Pleanála a další (Oblast Zahrady svaté Terezie)) (1)
(„Řízení o předběžné otázce - Životní prostředí - Směrnice 2001/42/ES - Posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí - Článek 2 písm. a) - Pojem ‚plány a programy‘ - Článek 3 odst. 2 písm. a) - Posuzování vlivů na životní prostředí - Nezávazný akt vyhotovený obecní radou a developerem - Směrnice 2011/92/EU - Posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí - Článek 3 odst. 1 - Povinnost vhodným způsobem určit, popsat a posoudit v každém jednotlivém případě přímé a nepřímé vlivy záměru - Závazné pokyny ministerstva týkající se výšky budov“)
(2023/C 164/18)
Jednací jazyk: angličtina
Předkládající soud
High Court (Irsko)
Účastníci původního řízení
Žalobci: NJ, OZ
Žalovaní: An Bord Pleanála, Ireland, Attorney General
za účasti: DBTR-SCR1 Fund, a Sub Fund of TWTC Multi-Family ICAV
Výrok
1) |
Článek 2 písm. a) a čl. 3 odst. 2 a 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/42/ES ze dne 27. června 2001 o posuzování vlivů některých plánů a programů na životní prostředí musí být vykládány v tom smyslu, že plán spadá do působnosti této směrnice, pokud byl zaprvé vyhotoven orgánem na místní úrovni ve spolupráci se zhotovitelem, jehož se tento plán týká, a byl tímto orgánem přijat, zadruhé byl přijat na základě ustanovení jiného plánu nebo programu a zatřetí předpokládá rozvoj odlišný od rozvoje předpokládaného v jiném plánu nebo programu, ovšem za podmínky, že je závazný přinejmenším pro orgány příslušné v oblasti schvalování záměrů. |
2) |
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU ze dne 13. prosince 2011 o posuzování vlivů některých veřejných a soukromých záměrů na životní prostředí, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/52/EU ze dne 16. dubna 2014, musí být vykládána v tom smyslu, že nebrání vnitrostátní právní úpravě, která ukládá příslušným orgánům členského státu, aby při rozhodování o schválení nebo neschválení určitého záměru postupovaly v souladu s pokyny, které vyžadují zvýšení výšky budov, je-li to možné, a byly předmětem posouzení vlivů na životní prostředí podle směrnice 2001/42. |