5.7.2021 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 263/33 |
Žaloba podaná dne 19. května 2021 – Ortis v. Komise
(Věc T-271/21)
(2021/C 263/44)
Jednací jazyk: francouzština
Účastnice řízení
Žalobkyně: Ortis (Bütgenbach, Belgie (zástupce: A. de Brosses, advokát)
Žalovaná: Evropská komise
Návrhová žádání
Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
— |
rozhodl, že nařízení Komise (EU) č. 2021/468 porušuje článek 6 nařízení (ES) č. 178/2002 a článek 8 nařízení (ES) č. 1925/2006; že je tedy postižen vadou spočívající v nesprávném právním posouzení; |
— |
rozhodl, že nařízení (EU) č. 2021/468 je postižen vadou spočívající ve zneužití pravomoci; |
— |
rozhodl, že nařízení (EU) č. 2021/468 a jeho právní základ, nařízení Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 22. listopadu 2017 jsou postižena vadou spočívající ve zjevně nesprávném posouzení; |
— |
rozhodl, že nařízení (EU) č. 2021/468 porušuje zásadu právní jistoty; |
— |
rozhodl, že nařízení (EU) č. 2021/468 porušuje zásadu proporcionality; |
a v důsledku toho
— |
zrušil nařízení Komise (EU) č. 2021/468 ze dne 18. března 2021, kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006, pokud jde o botanické druhy obsahující deriváty hydroxyanthracenu; |
— |
uložil Evropské komisi náhradu veškerých nákladů řízení. |
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Na podporu žaloby předkládá žalobkyně pět žalobních důvodů.
1. |
První žalobní důvod vycházející z právních vad. Žalobkyně v tomto ohledu uplatňuje skutečnost, že napadené nařízení porušuje článek 8 nařízení (ES) č. 1925/2006 (1), který vyžaduje určení rizika, tím, že zařazuje do části A přílohy III tohoto nařízení výše uvedené látky a přípravky, přestože existují vědecké nejasnosti a tím, že do části C přílohy III zařazuje jiné výrobky než látky, porušuje článek 6 nařízení (ES) č. 178/2002 (2) z důvodu, že vychází z částečného hodnocení rizik, které není v souladu s právními předpisy. |
2. |
Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci z důvodu, že řada přesných, možných a shodujících se indicií prokazuje, že cíl ochrany zdraví spotřebitelů, jehož se dovolává Komise, neodpovídá realitě. Žalobkyně tvrdí, že účinkem napadeného nařízení je zejména vyhradit právo používat přípravky a látky obsahující deriváty hydroxyanthracenu (dále jen „HAD“) uvedené v části A přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 pouze pro léčivé přípravky, přestože to není sledovaným cílem. |
3. |
Třetí žalobní důvod vycházející z vad spočívajících ve zjevně nesprávném posouzení. Podle žalobkyně stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) ze dne 22. listopadu 2017, z něhož vychází napadené nařízení, je postiženo několika vadami spočívajícími ve zjevně nesprávném posouzení, jelikož EFSA ohodnotil genotoxické a karcinogenní riziko HAD bez dodržení vlastních metod pro posuzování rizik, ani metod pro posuzování rizik OECD a vyvodil z nich závěry, které odporují závěrům Evropské agentury pro léčivé přípravky (EMA). Napadené nařízení je tedy postiženo vadami spočívajícími ve zjevně nesprávném posouzení, neboť Komise umístila do části A přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 látky a přípravky, zatímco ze stanoviska EFSA ze dne 22. listopadu 2017 vyplývá vědecká nejistota a dále neuplatnila zásadu ALARA na opatření pro správu rizik a konečně nevzala v potaz vývoj vědeckých znalostí, k němuž došlo po vydání stanoviska EFSA ze dne 22. listopadu 2017. |
4. |
Čtvrtý žalobní důvod vycházející z porušení zásady právní jistoty z důvodu, že znění napadeného nařízení je nesoudržné vzhledem k tomu, že jednak odkazuje na výraz „přípravky“, přestože tento výraz není nikde definován, a jednak se některé HAD látky zdají být současně zakázány a povoleny s kontrolou, a konečně Standing Committee on Plants, Animals, Food and Feed (Stálý výbor pro rostliny, zvířata, potraviny a krmiva) měl text upřesnit. |
5. |
Pátý žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality, podle něhož napadené nařízení zařazuje do části A přílohy III nařízení (ES) č. 1925/2006 látky, aniž stanoví jakýkoli práh, což vede k tomu, že je zakazuje, přestože tento zákaz nění nezbytný k dosažení sledovaného cíle ochrany veřejného zdraví. |
(1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 ze dne 20. prosince 2006 o přidávání vitaminů a minerálních látek a některých dalších látek do potravin (Úř. věst. 2006, L 404, s. 26).
(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin (Úř. věst. 2002, L 31, s. 1). Zvláštní vydání v českém jazyce: kapitola 15, svazek 006, s. 463.