24.9.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 341/6 |
Kasační opravný prostředek podaný dne 26. června 2018 Evropskou službou pro vnější činnost proti rozsudku Tribunálu (pátého senátu) vydanému dne 13. dubna 2018 ve věci T-119/17, Alba Aguilera v. ESVČ
(Věc C-427/18 P)
(2018/C 341/07)
Jednací jazyk: francouzština
Účastníci řízení
Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: Evropská služba pro vnější činnost (zástupci: S. Marquardt a R. Spac, zmocněnci, M. Troncoso Ferrer, abogado, F.-M. Hislaire, avocat, S. Moya Izquierdo, abogada)
Další účastníci řízení: Ruben Alba Aguilera, Simone Barenghi, Massimo Bonannini, Antonio Capone, Stéphanie Carette, Alejo Carrasco Garcia, Francisco Carreras Sequeros, Carl Daspect, Nathalie Devos, Jean-Baptiste Fauvel, Paula Cristina Fernandes, Stephan Fox, Birgitte Hagelund, Chantal Hebberecht, Karin Kaup-Laponin, Terhi Lehtinen, Sandrine Marot, David Mogollon, Clara Molera Gui, Daniele Morbin, Charlotte Onraet, Augusto Piccagli, Gary Quince, Pierre-Luc Vanhaeverbeke, Tamara Vleminckx, Birgit Vleugels, Robert Wade, Luca Zampetti
Návrhová žádání účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek
Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelka“) navrhuje, aby Soudní dvůr:
— |
prohlásil kasační opravný prostředek za přípustný a opodstatněný; |
— |
v důsledku toho zrušil rozsudek Tribunálu ze dne 13. dubna 2018 ve věci T-119/17; |
— |
vyhověl návrhovým žádáním předloženým ESVČ v prvním stupni; |
— |
uložil dalším účastníkům řízení náhradu výdajů a nákladů řízení. |
Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty
První důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení ve výkladu článku 1 přílohy X služebního řádu ze strany Tribunálu. Podle Tribunálu toto ustanovení ukládá povinnost přijmout obecná prováděcí ustanovení (OPU) v souladu s článkem 110 služebního řádu, který se vztahuje na celou přílohu X služebního řádu a zejména na čl. 10 (body 30 a 31 napadeného rozsudku). Přitom v příloze X normotvůrce výslovně uvedl povinnost přijímat OPU pouze v článku 3. Naopak v ostatních ustanoveních, jako jsou čl. 2 druhý pododstavec, čl. 5 odst. 2, čl. 8 první pododstavec nebo články 10 a 21, tentýž normotvůrce uvedl pouze „podmínky“ nebo „prováděcí pravidla“ stanovená orgánem oprávněným ke jmenování.
Druhý důvod kasačního opravného prostředku vychází z nesprávného právního posouzení článku 10 přílohy X ze strany Tribunálu v tom smyslu, že se jedná o ustanovení, které postrádá jasnost a přesnost do té míry, že ho lze uplatnit svévolným způsobem, a proto je nutné přijmout OPU (body 28 a 29 napadeného rozsudku). Navrhovatelka má za to, že článek 10 přílohy X poskytuje dostatečně podrobný právní rámec a stanoví konkrétní meze uvážení orgánu oprávněného ke jmenování.