Rozsudek Soudního dvora (desátého senátu) ze dne 21. března 2018 – Podilă a další
(Spojené věci C‑133/17 a C‑134/17) ( 1 )
„Řízení o předběžné otázce – Směrnice 89/391/EHS – Bezpečnost a ochrana zdraví pracovníků při práci – Klasifikace pracoviště jako pracoviště se zvláštními nebo speciálními podmínkami – Posouzení hodnocení rizik pro bezpečnost a zdraví pracovníků – Povinnosti zaměstnavatele“
Sociální politika–Ochrana bezpečnosti a zdraví pracovníků–Směrnice 89/391 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci–Rozsah působnosti–Výpočet starobních důchodů zaměstnanců podle zařazení jejich činnosti do různých rizikových skupin–Vnitrostátní právní úprava stanovící pevné lhůty a postupy neumožňující vnitrostátním soudům přezkum či stanovení uvedeného zařazení–Vyloučení, rovněž s ohledem na čl. 114 odst. 3, SFEU, článek 151 SFEU a 153 SFEU
(Článek 114 odst. 3, SFEU, článek 151 SFEU a 153 SFEU; směrnice Rady 89/391, čl. 9 odst. 1 a 2 a čl. 11 odst. 6)
(viz body 37, 38, 42–45 a výrok)
Výrok
Články 114 odst. 3 a 151 a 153 SFEU, jakož i směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci musí být vykládány v tom smyslu, že se nevztahují na vnitrostátní právní úpravu, jako je právní úprava dotčená v původním řízení, která stanoví striktní lhůty a postupy, které neumožňují vnitrostátním soudům přezkoumat zařazení či provést zařazení pracovních činností do jednotlivých skupin rizik, na jejichž základě se vypočítává starobní důchod dotčených pracovníků.