12.11.2018 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 408/11 |
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 20. září 2018 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Fővárosi Ítélőtábla – Maďarsko) – OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt v. Teréz Ilyés, Emil Kiss
(Věc C-51/17) (1)
(„Řízení o předběžné otázce - Ochrana spotřebitele - Zneužívající ujednání - Směrnice 93/13/EHS - Rozsah působnosti - Článek 1 odst. 2 - Závazná právní a správní ustanovení - Článek 3 odst. 1 - Pojem ‚smluvní ujednání, které nebylo individuálně sjednáno‘ - Ujednání začleněné do smlouvy po jejím uzavření v návaznosti na zásah vnitrostátního zákonodárce - Článek 4 odst. 2 - Jasné a srozumitelné znění smluvního ujednání - Článek 6 odst. 1 - Posouzení zneužívající povahy ujednání vnitrostátním soudem i bez návrhu - Úvěrová smlouva v cizí měně uzavřená mezi spotřebitelem a podnikatelem“)
(2018/C 408/12)
Jednací jazyk: maďarština
Předkládající soud
Fővárosi Ítélőtábla
Účastníci původního řízení
Odvolatelka: OTP Bank Nyrt., OTP Faktoring Követeléskezelő Zrt
Další účastníci řízení: Teréz Ilyés, Emil Kiss
Výrok
1) |
Pojem „smluvní ujednání, které nebylo individuálně sjednáno“, uvedený v čl. 3 odst. 1 směrnice 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách musí být vykládán v tom smyslu, že se konkrétně vztahuje na smluvní ujednání změněné kogentním vnitrostátním právním ustanovením přijatým po uzavření smlouvy se spotřebitelem, kterým se nahrazuje neplatné ujednání obsažené v uvedené smlouvě. |
2) |
Článek 1 odst. 2 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že do působnosti této směrnice nespadají ujednání, která odrážejí kogentní právní předpisy a která se součástí úvěrové smlouvy uzavřené se spotřebitelem stala po jejím uzavření a nahrazují neplatné smluvní ujednání tak, že se použije směnný kurz národní banky. Avšak ujednání týkající se kurzového rizika, jako je ujednání dotčené ve věci v původním řízení, není z působnosti této směrnice tímto ustanovením vyloučeno. |
3) |
Článek 4 odst. 2 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že požadavek, aby smluvní ujednání bylo sepsáno jasným a srozumitelným jazykem, zavazuje finanční instituce k tomu, aby dlužníkům poskytly dostatečné informace, které jim umožní přijmout informovaná a obezřetná rozhodnutí. Uvedený požadavek v tomto ohledu implikuje, že ujednání o kurzovém riziku musí spotřebitel pochopit nejen z formálního a gramatického hlediska, ale i z hlediska jeho konkrétního dosahu, v tom smyslu, že běžně informovaný a přiměřeně pozorný a obezřetný spotřebitel může nejen zjistit, že může dojít k oslabení domácí měny oproti cizí měně, v níž byl úvěr denominován, ale i posoudit potenciálně významné ekonomické důsledky tohoto ujednání na své finanční závazky. |
4) |
Článek 4 směrnice 93/13 musí být vykládán v tom smyslu, že jasnost a srozumitelnost smluvních ujednání se posuzuje k okamžiku uzavření smlouvy a s ohledem na všechny okolnosti, které provázely uzavření smlouvy, a na ostatní smluvní ujednání, bez ohledu na to, že některá z nich vnitrostátní zákonodárce později prohlásil či považoval za zneužívající a zrušil je. |
5) |
Článek 6 odst. 1 a čl. 7 odst. 1 směrnice 93/13 musí být vykládány v tom smyslu, že vnitrostátnímu soudu přísluší, aby i bez návrhu spotřebitele v postavení žalobce určil případnou zneužívající povahu smluvního ujednání, pokud má k dispozici informace o právním a skutkovém stavu, které jsou pro tyto účely nezbytné. |