16.1.2017 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 14/17 |
Rozsudek Soudního dvora (čtvrtého senátu) ze dne 10. listopadu 2016 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Rechtbank Amsterdam – Nizozemsko) – Výkon evropského zatýkacího rozkazu vystaveného proti Halilu Ibrahimovi Özçelikovi
(Věc C-453/16 PPU) (1)
(„Řízení o předběžné otázce - Naléhavé řízení o předběžné otázce - Policejní a justiční spolupráce v trestních věcech - Evropský zatýkací rozkaz - Rámcové rozhodnutí 2002/584/JAI - Článek 8 odst. 1 písm. c) - Pojem ‚zatýkací rozkaz‘ - Autonomní pojem unijního práva - Vnitrostátní zatýkací rozkaz vystavený policejním orgánem a potvrzený státním zástupcem pro účely trestního stíhání“)
(2017/C 014/21)
Jednací jazyk: nizozemština
Předkládající soud
Rechtbank Amsterdam
Účastník původního řízení
Halil Ibrahim Özçelik
Výrok
Článek 8 odst. 1 písm. c) rámcového rozhodnutí Rady 2002/584/SVV ze dne 13. června 2002 o evropském zatýkacím rozkazu a postupech předávání mezi členskými státy, ve znění rámcového rozhodnutí Rady 2009/299/SVV ze dne 26. února 2009 musí být vykládán v tom smyslu, že takové potvrzení vnitrostátního zatýkacího rozkazu, jenž byl předtím vystaven policejním orgánem pro účely trestního stíhání, ze strany státního zástupce, jako je potvrzení dotčené ve věci v původním řízení, představuje „soudní rozhodnutí“ ve smyslu uvedeného ustanovení.
(1) Úř. věst. C 383, 17.10.2016.