Věc C‑564/13 P
Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion
v.
Evropská komise
„Kasační opravný prostředek — Článek 340 první pododstavec SFEU — Smluvní odpovědnost Unie — Článek 272 SFEU — Rozhodčí doložka — Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace — Smlouvy týkající se projektů Ontogov, FIT a RACWeb — Způsobilé náklady a částky vyplacené zálohově Komisí — Určovací žaloba — Neexistence vzniklého a trvajícího právního zájmu na podání žaloby“
Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. února 2015
Soudní řízení – Předložení věci Tribunálu na základě rozhodčí doložky – Pravomoc Tribunálu definovaná výhradně články 256 SFEU a 272 SFEU a rozhodčí doložkou – Pravomoc k rozhodování o určovací žalobě – Posouzení
(Články 256 SFEU a 272 SFEU)
Žaloba na neplatnost – Fyzické nebo právnické osoby – Právní zájem na podání žaloby – Nezbytnost vzniklého a trvajícího zájmu – Posouzení v okamžiku podání žaloby – Určovací žaloba
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU)
Podle článku 272 SFEU ve spojení s článkem 256 SFEU má Tribunál pravomoc rozhodovat v prvním stupni na základě rozhodčí doložky obsažené ve veřejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouvě uzavřené Unií nebo na její účet. Z toho vyplývá, že článek 272 SFEU představuje zvláštní ustanovení, které umožňuje obrátit se na unijní soud na základě rozhodčí doložky sjednané stranami pro veřejnoprávní nebo soukromoprávní smlouvy, a to bez omezení, pokud jde o povahu žaloby podané k soudu Unie.
Podle rozhodčí doložky obsažené v dotčených smlouvách mají Tribunál, popř. Soudní dvůr, pravomoc rozhodovat spory mezi Unií a smluvními stranami týkající se platnosti, provádění nebo výkladu těchto smluv. Z toho vyplývá, že ani tato rozhodčí doložka neomezuje pravomoc Tribunálu nebo Soudního dvora, pokud jde o povahu žaloby. Vzhledem ke svému znění může tedy zmíněná rozhodčí doložka zakládat pravomoc Tribunálu nebo Soudního dvora k rozhodování o určovací žalobě, jako je ta, o kterou se jedná v projednávané věci, jež se týká sporu mezi Unií a navrhovatelkou ohledně platnosti, provádění nebo výkladu zmíněných smluv.
(viz body 22, 23, 25, 26)
Právní zájem na podání žaloby musí v rámci určovací žaloby existovat s ohledem na předmět žaloby ve fázi jejího podání, neboť jinak by byla nepřípustná.
Navrhovatel nemůže s úspěchem tvrdit, že v době podání žaloby na prohlášení neplatnosti k Tribunálu měl vzniklý a trvající právní zájem vyžadující právní ochranu od okamžiku, kdy příslušný útvar Komise dosud nepožádal o vrácení záloh na náklady vyplacených v rámci dotčených smluv. Kromě toho byla způsobilost sporných nákladů předmětem auditu, který je pouze předběžným a přípravným postupem odlišným od řízení, které by mohlo případně vést ke zpětnému vymáhání, neboť toto vymáhání provádějí provozní útvary Komise. Otázka, zda a do jaké míry by zmíněné náklady mohly skutečně vést k podání žádosti o vrácení ze strany Komise, byla tudíž stále ještě nejistá.
(viz body 31, 32, 34, 35)
Věc C‑564/13 P
Planet AE Anonymi Etaireia Parochis Symvouleftikon Ypiresion
v.
Evropská komise
„Kasační opravný prostředek — Článek 340 první pododstavec SFEU — Smluvní odpovědnost Unie — Článek 272 SFEU — Rozhodčí doložka — Šestý rámcový program pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace — Smlouvy týkající se projektů Ontogov, FIT a RACWeb — Způsobilé náklady a částky vyplacené zálohově Komisí — Určovací žaloba — Neexistence vzniklého a trvajícího právního zájmu na podání žaloby“
Shrnutí – rozsudek Soudního dvora (pátého senátu) ze dne 26. února 2015
Soudní řízení — Předložení věci Tribunálu na základě rozhodčí doložky — Pravomoc Tribunálu definovaná výhradně články 256 SFEU a 272 SFEU a rozhodčí doložkou — Pravomoc k rozhodování o určovací žalobě — Posouzení
(Články 256 SFEU a 272 SFEU)
Žaloba na neplatnost — Fyzické nebo právnické osoby — Právní zájem na podání žaloby — Nezbytnost vzniklého a trvajícího zájmu — Posouzení v okamžiku podání žaloby — Určovací žaloba
(Článek 263 čtvrtý pododstavec SFEU)
Podle článku 272 SFEU ve spojení s článkem 256 SFEU má Tribunál pravomoc rozhodovat v prvním stupni na základě rozhodčí doložky obsažené ve veřejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouvě uzavřené Unií nebo na její účet. Z toho vyplývá, že článek 272 SFEU představuje zvláštní ustanovení, které umožňuje obrátit se na unijní soud na základě rozhodčí doložky sjednané stranami pro veřejnoprávní nebo soukromoprávní smlouvy, a to bez omezení, pokud jde o povahu žaloby podané k soudu Unie.
Podle rozhodčí doložky obsažené v dotčených smlouvách mají Tribunál, popř. Soudní dvůr, pravomoc rozhodovat spory mezi Unií a smluvními stranami týkající se platnosti, provádění nebo výkladu těchto smluv. Z toho vyplývá, že ani tato rozhodčí doložka neomezuje pravomoc Tribunálu nebo Soudního dvora, pokud jde o povahu žaloby. Vzhledem ke svému znění může tedy zmíněná rozhodčí doložka zakládat pravomoc Tribunálu nebo Soudního dvora k rozhodování o určovací žalobě, jako je ta, o kterou se jedná v projednávané věci, jež se týká sporu mezi Unií a navrhovatelkou ohledně platnosti, provádění nebo výkladu zmíněných smluv.
(viz body 22, 23, 25, 26)
Právní zájem na podání žaloby musí v rámci určovací žaloby existovat s ohledem na předmět žaloby ve fázi jejího podání, neboť jinak by byla nepřípustná.
Navrhovatel nemůže s úspěchem tvrdit, že v době podání žaloby na prohlášení neplatnosti k Tribunálu měl vzniklý a trvající právní zájem vyžadující právní ochranu od okamžiku, kdy příslušný útvar Komise dosud nepožádal o vrácení záloh na náklady vyplacených v rámci dotčených smluv. Kromě toho byla způsobilost sporných nákladů předmětem auditu, který je pouze předběžným a přípravným postupem odlišným od řízení, které by mohlo případně vést ke zpětnému vymáhání, neboť toto vymáhání provádějí provozní útvary Komise. Otázka, zda a do jaké míry by zmíněné náklady mohly skutečně vést k podání žádosti o vrácení ze strany Komise, byla tudíž stále ještě nejistá.
(viz body 31, 32, 34, 35)