28.7.2012 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 227/32 |
Žaloba podaná dne 11. června 2012 — Siegenia-Aubi a Noraa v. Komise
(Věc T-257/12)
2012/C 227/54
Jednací jazyk: němčina
Účastnice řízení
Žalobkyně: Siegenia-Aubi KG (Wilnsdorf, Německo) a Noraa GmbH (Wilnsdorf, Německo) (zástupci: T. Caspary a J. van Kann, advokáti)
Žalovaná: Evropská komise
Návrhová žádání
Žalobkyně navrhují, aby Tribunál:
— |
částečně zrušil rozhodnutí Evropské komise ze dne 28. března 2012 v řízení COMP/39452 — Kování pro okna a francouzská okna — C(2012) 2069 final v rozsahu, ve kterém se týká žalobkyň; |
— |
podpůrně, aby podle článku 261 SFEU přiměřeně snížil výši pokuty, která byla v napadeném rozhodnutí žalobkyním uložena; |
— |
uložit žalované náhradu nákladů řízení. |
Žalobní důvody a hlavní argumenty
Na podporu žaloby předkládají žalobkyně osm žalobních důvodů.
1) |
Zaprvé, žalovaná svým konstatováním porušila zásady důkazního břemene (článek 2 nařízení č. 1/2003), úrovně dokazování a povinnost uvést odůvodnění. Žalovaná zejména dostatečně neprokázala, že existovaly údajné signální účinky německých cen otočných a vyklápěcích systémů na veškeré technologie a materiály kování v celém EHP a tím nepřípustným způsobem snížila své důkazní břemeno. |
2) |
Zadruhé se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, když se domnívala, že údajné dohody se týkaly celého EHP, resp. neuvedla pro to dostatečné důkazy. |
3) |
Zatřetí se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, když se domnívala, že údajné porušení se týkalo veškerých technologií a materiálů kování a nepředložila o tom žádné dostatečné důkazy. |
4) |
Začtvrté se žalovaná dopustila nesprávného právního posouzení, když se domnívala, že v roce 2002 byly uzavřeny dohody o cenách a nepředložila o tom žádné dostatečné důkazy. Tímto byly pokyny o ukládání pokut použity právně nesprávným způsobem v tom smyslu, že se nesprávně vycházelo z toho, že porušení trvalo od roku 1999 do roku 2007. Krom toho žalovaná porušila článek 25 nařízení č. 1/2003, protože jednání, ke kterým došlo před rokem 2002, byla již promlčená. |
5) |
Zapáté, žalovaná právně nesprávným způsobem přičetla žalobkyním jednání společnosti, na které měly žalobkyně jen menšinový podíl a tímto porušila pravidla o přičitatelnosti jednání dceřiných společností mateřským společnostem, jakož i povinnost uvést odůvodnění. |
6) |
Zašesté, žalovaná při rozhodování o úpravě výše pokuty porušila zásady rovného zacházení, proporcionality, řádné správy, jakož i povinnost uvést odůvodnění. Žalobkyně dále jednala v rozporu se zněním, systematikou a smyslem pokynů o ukládání pokut. |
7) |
Zasedmé, žalovaná při stanovení závažnosti porušení porušila zásadu proporcionality, řádné správy a jednala v rozporu s body 20, 23 a 25 pokynů o ukládání pokut a porušila povinnost uvést odůvodnění. |
8) |
Zaosmé, žalovaná při stanovení polehčujících okolností porušila zásadu rovného zacházení, jednala v rozporu s bodem 29 pokynů o ukládání pokut a porušila rovněž povinnost uvést odůvodnění. Žalovaná zejména nezohlednila skutkové okolnosti v podobě neexistence úmyslného jednání, jakož i aktivní spolupráci žalobkyň. |