10.9.2011 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 269/12 |
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 21. července 2011 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce High Court of Ireland — Irsko) — Patrick Kelly v. National University of Ireland (University College, Dublin)
(Věc C-104/10) (1)
(Směrnice 76/207/EHS, 97/80/ES a 2002/73/ES - Přístup k odbornému vzdělávání - Rovné zacházení pro muže a ženy - Odmítnutí žádosti - Přístup žadatele o odborné vzdělávání k informacím týkajícím se způsobilosti dalších žadatelů)
2011/C 269/19
Jednací jazyk: angličtina
Předkládající soud
High Court of Ireland
Účastníci původního řízení
Žalobce: Patrick Kelly
Žalovaná: National University of Ireland (University College, Dublin)
Předmět věci
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce — High Court of Ireland — Výklad čl. 4 odst. 1 směrnice Rady 97/80/ES ze dne 15. prosince 1997 o důkazním břemenu v případech diskriminace na základě pohlaví (Úř. věst. L 14, s. 6; Zvl. vyd. 05/03, s. 264), článku 4 směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky (Úř. věst. L 39, s. 40; Zvl. vyd. 05/01, s. 187) a článku 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice Rady 76/207/EHS (Úř. věst. L 269, s. 15; Zvl. vyd. 05/04 s. 255) — Žadatel, který nezískal místo v programu odborného vzdělávání a který se dovolává porušení zásady rovného zacházení — Žádost o přístup k informacím o způsobilosti ostatních uchazečů
Výrok
1) |
Článek 4 odst. 1 směrnice Rady 97/80/ES ze dne 15. prosince 1997 o důkazním břemenu v případech diskriminace na základě pohlaví musí být vykládán v tom smyslu, že nestanoví právo žadatele o odborné vzdělávání, který má za to, že mu byl přístup k němu odepřen z důvodu nedodržení zásady rovného zacházení, na přístup k informacím o způsobilosti dalších žadatelů o totéž vzdělávání, které má poskytovatel uvedeného vzdělávání, aby mohl předložit „skutečnosti nasvědčující tomu, že došlo k přímé nebo nepřímé diskriminaci“ v souladu s uvedeným ustanovením. Nelze však vyloučit, že by odepření informací ze strany žalovaného v rámci předložení takovýchto skutečností mohlo ohrozit dosažení cíle sledovaného uvedenou směrnicí, a tím zbavit zejména čl. 4 odst. 1 uvedené směrnice jeho užitečného účinku. Předkládajícímu soudu přísluší ověřit, zda se ve věci v původním řízení jedná o tento případ. |
2) |
Článek 4 směrnice Rady 76/207/EHS ze dne 9. února 1976 o zavedení zásady rovného zacházení pro muže a ženy, pokud jde o přístup k zaměstnání, odbornému vzdělávání a postupu v zaměstnání a o pracovní podmínky, nebo čl. 1 bod 3 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/73/ES ze dne 23. září 2002, kterou se mění směrnice 76/207, musí být vykládány v tom smyslu, že nestanoví právo žadatele o odborné vzdělávání na přístup k informacím, které má poskytovatel téhož vzdělávání o způsobilosti dalších žadatelů o totéž vzdělávání, pokud má tento žadatel buď za to, že neměl přístup k tomuto vzdělávání za stejných kritérií jako další žadatelé a že byl obětí diskriminace na základě pohlaví, na kterou se vztahuje tento článek 4, anebo si stěžuje, že byl obětí diskriminace na základě pohlaví, na kterou se vztahuje uvedený čl. 1 bod 3, pokud jde o přístup k odbornému vzdělávání. |
3) |
V případě, že by se žadatel o odborné vzdělávání mohl dovolávat směrnice 97/80 za účelem přístupu k informacím, které má poskytovatel tohoto vzdělávání o způsobilosti dalších žadatelů o toto vzdělávání, toto právo na přístup k informacím může být dotčeno právními předpisy Unie v oblasti důvěrnosti. |
4) |
Povinnost stanovená v čl. 267 třetím pododstavci SFEU se neliší podle toho, zda v dotčeném členském státě existuje právní systém založený na zásadě projednací, nebo právní systém založený na zásadě vyšetřovací. |
(1) Úř. věst. C 134, 22.5.2010.