Věc C-165/08
Komise Evropských společenství
v.
Polská republika
„Geneticky modifikované organismy — Osiva — Zákaz uvádění na trh — Zákaz zápisu do vnitrostátního katalogu odrůd — Směrnice 2001/18/ES a 2002/53/ES — Uplatňování důvodů etického a náboženského charakteru — Důkazní břemeno“
Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 16. července 2009 I ‐ 6846
Shrnutí rozsudku
Žaloba pro nesplnění povinnosti – Předmět sporu – Návrh na zahájení řízení
(Článek 226 ES)
Životní prostředí – Záměrné uvolňování geneticky modifikovaných organismů – Směrnice 2001/18 – Společný katalog odrůd druhů zemědělských rostlin – Směrnice 2002/53
(Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18, články 22 a 23; směrnice Rady 2002/53, čl. 4 odst. 4, 16 odst. 1 a 2, a článek 17)
V žalobě podané podle článku 226 ES musí být výtky uvedeny souvisle a přesně, aby členský stát a Soudní dvůr mohly přesně pochopit rozsah vytýkaného porušení práva Společenství, což je podmínka nezbytná k tomu, aby zmíněný stát mohl užitečně uplatnit důvody na svou obhajobu a Soudní dvůr ověřit existenci tvrzeného porušení povinnosti.
Tak tomu není v případě, kdy Komise poskytne přesná vysvětlení pouze u některých článků směrnice a poté uvede závěr, že sporná vnitrostátní ustanovení nejsou slučitelná se systémem volného oběhu zavedeným uvedenou směrnicí v celém rozsahu a zejména uvedenými články této směrnice. Z toho vyplývá, že žaloba je přípustná pouze v rozsahu, v němž se týká údajného porušení uvedených článků, avšak nikoli v rozsahu, v němž požaduje, aby bylo konstatováno, že tatáž směrnice byla porušena jako celek.
(viz body 43, 46, 48)
Členský stát, který zakáže volný oběh osiva geneticky modifikovaných odrůd, jakož i zápis geneticky modifikovaných odrůd do vnitrostátního katalogu odrůd, neplní povinnosti, které pro něj vyplývají z článků 22 a 23 směrnice 2001/18 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice 90/220, jakož i z čl. 4 odst. 4 a článku 16 směrnice 2002/53 o společném katalogu odrůd druhů zemědělských rostlin.
Pokud jde o směrnici 2001/18, její články 22 a 23 ukládají členským státům povinnost nezakazovat, neomezovat nebo nebránit uvádění na trh geneticky modifikovaných organismů (GMO) nebo produktů s jejich obsahem, které vyhovují požadavkům této směrnice, s výjimkou využití možnosti přijmout ochranná opatření, která tato směrnice předvídá, a to za předpokladu, že budou dodrženy konkrétní podmínky, které v tomto ohledu stanoví druhé z obou ustanovení. Jednostranné vnitrostátní opatření spočívající v obecném zákazu uvádění osiv GMO na trh tak zjevně porušuje ustanovení uvedených článků 22 a 23.
Takový obecný zákaz rovněž zjevně porušuje čl. 16 odst. 1 směrnice 2002/53, který ukládá členským státům povinnost nepodrobovat osiva odrůd schválených v souladu s uvedenou směrnicí žádnému omezení uvádění na trh, kromě případů, kdy využije výjimek uvedených v odst. 2 tohoto článku, které nejsou v projednávaném případě použitelné. V této souvislosti je nesporné, že určitý počet odrůd, které byly schváleny v souladu s uvedenou směrnicí, a které tedy figurují ve společném katalogu odrůd uvedeném v článku 17 této směrnice, jsou geneticky modifikovanými odrůdami.
Krom toho, zejména z čl. 4 odst. 4 směrnice 2002/53 vyplývá, že zápis geneticky modifikovaných odrůd do vnitrostátního katalogu odrůd nemůže být předmětem takového obecného zákazu. Z uvedeného čl. 4 odst. 4 totiž zejména vyplývá, že případné zamítnutí zápisu určité odrůdy do uvedeného vnitrostátního katalogu z pouhého důvodu, že má vlastnosti geneticky modifikovaného organismu, je odůvodněno pouze tehdy, pokud nebyla přijata veškerá přiměřená opatření k zabránění rizik pro lidské zdraví, přičemž tomu tak nemůže být zejména v případě, kdy byla určitá odrůda schválena na základě ustanovení směrnice 2001/18.
(viz body 61–64, výrok 1)