16.7.2019 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 240/20 |
Stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Přínos podniků sociální ekonomiky k soudržnější a demokratičtější Evropě
(průzkumné stanovisko na žádost rumunského předsednictví)
(2019/C 240/05)
Zpravodaj: Alain COHEUR
Konzultace |
Dopis ze dne 20. 9. 2018 |
Právní základ |
Článek 304 Smlouvy o fungování Evropské unie |
Odpovědná komise |
Jednotný trh, výroba a spotřeba |
Přijato ve specializované sekci |
2. 4. 2019 |
Přijato na plenárním zasedání |
15. 5. 2019 |
Plenární zasedání č. |
543 |
Výsledek hlasování (pro/proti/zdrželi se hlasování) |
118/1/1 |
1. Závěry a doporučení
1.1. |
Podniky sociální ekonomiky se mnoha různými způsoby podle svých rozmanitých odvětví činnosti podílejí na rozvoji soudržnější společnosti, která věnuje pozornost obecnému zájmu. Sociální ekonomika je klíčovou hnací silou hospodářského a sociálního rozvoje v Evropě, která čítá 2,8 milionů podniků a 13,6 milionů pracovních míst, což představuje 8 % HDP EU. Podniky sociální ekonomiky hrají klíčovou úlohu při vytváření a udržování kvalitních pracovních míst, při úspěchu evropského pilíře sociálních práv a pro Agendu pro udržitelný rozvoj 2030. |
1.2. |
Současná situace v oblasti sociální ekonomiky je v Evropě nerovnoměrná. Existují členské státy, v nichž je historicky a v důsledku nedávných vnitrostátních politik rozvoj tohoto odvětví podporován, zatímco v jiných je vývoj tohoto odvětví omezen. Tyto souvislosti spolu s nedostatečnými finančními prostředky brání sociální ekonomice podílet se na hospodářské obnově a posílení dynamiky podniků, zmírňovat sociální napětí vzniklé nárůstem nerovností a chudoby, snižovat nezaměstnanost v určitých regionech a bojovat proti nejistým pracovním podmínkám, což jsou jevy, které vedou k nárůstu populismu. |
1.3. |
EHSV se zasazuje o to, aby členské státy a Evropská komise uznaly přínos podniků sociální ekonomiky k rozvoji aktivního občanství a obecného blaha a jejich přínos k prosazování evropského sociálního modelu a k budování evropské identity. Toto uznání má však smysl pouze tehdy, budou-li přiděleny příslušné finanční prostředky a pokud se bude podporovat šíření a posílení využití inovací a znalostí. |
1.4. |
EHSV konstatuje, že ve vzdělávacích programech a mechanismech pro zakládání a rozvoj podniků nejsou modely podniků sociální ekonomiky v podstatě téměř zastoupeny. Téma odborné přípravy a vzdělávání v oblasti sociální ekonomiky by mělo být začleněno do programů vzdělávacích systémů a stát se skutečnou vstupní branou k poznatkům a ke smyslu pro podnikatelskou iniciativu. Proto by měl být podporován přístup podniků sociální ekonomiky k programu Erasmus+. |
1.5. |
EHSV připomíná, že je nezbytné podporovat podniky sociální ekonomiky prostřednictvím ambiciózních a průřezových veřejných politik, jakož i prostřednictvím evropského akčního plánu pro sociální ekonomiku. |
1.6. |
Jak již EHSV uvedl v předchozích stanoviscích, vyzývá orgány EU a členské státy, aby zajistily konkrétní podporu pro sociální inovace, která zahrnuje uznání a politickou podporu pro podniky sociální ekonomiky a občanskou společnost jakožto klíčové zúčastněné strany ve společnosti a poskytnutí příznivého prostředí. |
1.7. |
EHSV vyzývá Evropskou komisi, aby objasnila koncepci sociální ekonomiky na základě charakteristik jejích rozdílných stávajících forem. |
1.8. |
EHSV Evropské komisi, členským státům a Eurostatu připomíná, že je nezbytné provést ustanovení obsažená v příručce o satelitních účtech s cílem vytvořit statistický rejstřík podniků sociální ekonomiky. |
1.9. |
EHSV připomíná, že je nezbytné provádět více průzkumů pro pochopení přínosu a mechanismů, jimiž podniky sociální ekonomiky přispívají k posílení sociální soudržnosti, demokracie a oživení hospodářství. Tento postup by umožnil zmírnění současných rozdílů mezi novými členskými státy a zbytkem EU. |
2. Obecné připomínky
2.1. |
Podniky sociální ekonomiky se vyznačují tím, že slouží obecnému zájmu nebo společenství a jejich cílem není co nejvyšší zisk. Jejich cíl je jasně sociální. Jde jim o zlepšování blaha jednotlivců i kolektivního blaha za současného snižování nerovností a zlepšování sociální soudržnosti. Je také zapotřebí přispívat k rozvoji kvalitních pracovních míst v sociálně odpovědných podnicích. |
2.2. |
Sociální podnik je formou organizace činnosti založené na kolektivním vlastnictví, solidaritě a participativní demokracii, opírá se o ekonomickou účinnost svých prostředků a zajišťuje výrobu, distribuci, výměnu a také spotřebu zboží a služeb. Přispívá k vyjádření aktivního občanství a podílí se na prosperitě jednotlivců i společnosti. Tyto podniky operují ve všech oblastech – hospodářské, sociální, společenské i environmentální. |
2.3. |
Je nutno konstatovat, že řada prvků postupně narušuje základy naší společnosti, které spočívají na demokracii a sociální soudržnosti: omezování veřejných výdajů a záchranných sítí, které poskytují, logika krátkodobého zisku a rentability, kterou se řídí finanční a spekulativní trhy, nárůst populismu a zvyšování nerovností. |
2.4. |
V zájmu řešení tohoto společenského vývoje a rostoucích nejistot, ale také pro zachování svých ambicí v oblasti hospodářského rozvoje musí EU přispívat k rozvoji demokratických společností, které se vyznačují soudržností a jsou synonymem hospodářského a sociálního pokroku, boje proti diskriminaci a proti různým podobám sociálního vyloučení. EU může realizovat své ambice a zároveň bránit své společné hodnoty prostřednictvím ambiciózního provádění evropského pilíře sociálních práv a cílů udržitelného rozvoje. |
3. Sociální soudržnost a občanská společnost
3.1. |
Sociální soudržnost je podle Rady Evropy schopností společnosti zajistit blaho všech svých členů, snižovat nerovnosti a zamezit marginalizaci. Pro Evropskou komisi je cílem politiky hospodářské, sociální a územní soudržnosti snižování rozdílů mezi bohatými a chudými regiony a rozdílů v oblasti rozvoje různých regionů. Oslabení sociální soudržnosti vyvolává nárůst frustrace, uzavřenost ve vlastní identitě, což je živná půda pro protidemokratické teorie. Pro evropský projekt jsou klíčové demokracie a sociální soudržnost, svobodná a nezávislá organizace občanské společnosti, i když se o nich může v dnešní době diskutovat. Sociální ekonomika svými sociálními cíli nebo sociálními dopady pragmaticky řeší cíle soudržnosti a rozvoje a zároveň je nositelem demokratického modelu. |
3.2. |
Z historických a kontextuálních důvodů má občanská společnost velmi rozdílné definice a může nabývat různých forem v závislosti na členském státě. Její zavedení závisí na kulturních a politických tradicích. Některé její organizace (odborové organizace, uskupení, díla atd.) jsou trvalé a a jiné se objevují v průběhu času. Podniky sociální ekonomiky jsou hospodářstvím osob a nikoliv kapitálu, a mohou tak být považovány za složku této občanské společnosti. |
3.3. |
Občanská společnost je svým způsobem inkubátorem rozvoje podniků sociální ekonomiky a v důsledku toho i urychlovacím faktorem soudržnosti. Vznikem podniků sociální ekonomiky může občanská společnost některým menšinám dát právo být slyšeny nebo rozvíjet málo rentabilní činnosti, které tradičnější podniky spíše nezohledňují. V době xenofobních hnutí či ústupu demokracie mohou podniky sociální ekonomiky přispívat k větší míře demokracie a soudržnosti (článek 2 Smlouvy), například v otázce integrace migrantů (1). |
3.4. |
V oblasti vzdělávání školní a univerzitní programy nejčastěji opomíjejí přínos a přidanou hodnotu sociální ekonomiky pro naši společnost a stejně tomu je i při zakládání podniků. Členské státy i orgány EU by proto měly umožnit vzdělávání v oblasti sociální ekonomiky, nikoliv proto, aby ji ukládaly jako povinnost, ale proto, aby občanům daly k dispozici nástroje, jak si ji osvojit. |
4. Sociální ekonomika – hospodářský model, který se projevuje jinak
4.1. |
Podniky sociální ekonomiky vycházejí od občanů, kteří se organizují, aby reagovali na své hospodářské a sociální, ale také kulturní potřeby tváří v tvář společenským změnám. Podniky sociální ekonomiky se definovaly v první řadě svým právním statusem, tedy základními smlouvami, jimiž byly vázány smluvní strany a které svobodně stanovovaly vnitřní předpisy jejich fungování. Tak vznikaly vzájemné společnosti, družstva a sdružení a k nim se přidaly nadace. V dnešní době jsou tyto právní prostředky nadále nejčastěji používané pro vznik podniků v sociální ekonomice (2). |
4.2. |
S vývojem společnosti se mezi ně začlenily další typy struktur: podniky pro pracovní začleňování v odvětví sociálně-profesního začleňování a postižení nebo podniky sledující sociální cíle a působící v oblasti sběru a recyklace, péče o osoby a ochrany životního prostředí. |
4.3. |
EK v různých textech (z vlastní iniciativy, nařízení (3)) podnítila podporu rozvoje sociálních podniků, které převážně patří mezi podniky z oblasti sociální ekonomiky. V současné době se diskutuje o faktickém začlenění sociálního podnikání, jehož definice není jednoznačná. |
4.4. |
EHSV již dlouho požaduje, aby byl vypracován akční plán pro podniky sociální ekonomiky s cílem zajistit rozvoj a růst a uvolnit plný potenciál tohoto odvětví v Evropě. Pro EHSV jsou podniky sociální ekonomiky součástí oficiální ekonomiky a nejsou v rozporu s jinými obchodními modely. Většina stávajících programů pro podporu, rozvoj a rozběh podniků, jakož i další nezbytné podmínky, jako jsou právní předpisy a finanční nástroje, však často podniky sociální ekonomiky nepodporují, jelikož jsou navrženy pro standardní, tradičnější model společnosti a s ním spjatou logiku. Podniky sociální ekonomiky musí být navíc plně uznány a zapojeny do sociálního dialogu. |
5. Přínos spolupráce a sociální ekonomiky pro cíle v oblasti sociální soudržnosti a demokracie
5.1. |
Jádrem definice sociální ekonomiky a dynamiky jejích podniků je demokracie. „Vnitřní“ demokracie odkazuje na zásadu „jedna osoba – jeden hlas“ v rámci řídících orgánů a zapojení různých kategorií aktérů do řízení podniku, jako jsou pracovníci, uživatelé a příjemci.
Úloha podniků sociální ekonomiky pro demokratizaci našeho hospodářství proto přesahuje jejich způsoby vnitřního řízení. V podstatě existuje demokratický rozměr, který občanům dává možnost zapojit se do kolektivních činností a přispívat ke společenským diskuzím. Podniky sociální ekonomiky tak představují skutečnou školu participativní demokracie. |
5.2. |
Tato demokratická funkce podniků sociální ekonomiky se odehrává na několika různých úrovních: prostřednictvím zboží a služeb, které podniky poskytují, alternativ, které navrhují, jejich řešení potřeb, na něž se jinak nereaguje, poskytování prostoru pro vyjádřování názorů a diskuze, který spoluvytvářejí, a lobbingu a zvyšování povědomí. Musí vycházet z obchodního modelu, který více respektuje otázky životního prostředí, sociální vztahy a pracovní podmínky zaměstnanců. |
5.3. |
Hovoříme-li o přínosu sociálních podniků k soudržnosti, máme tendenci odkazovat zejména na jejich schopnost „nápravy“, jejich zásahy u obyvatel v obtížné situaci, jejich úloze v zdravotnické a sociálně-zdravotnické oblasti. Tato tendence přisuzovat sociální ekonomice nápravnou funkci je nepopiratelná a je neoddělitelná od činností dobrovolnického sektoru. Je však rovněž důležité na soudržnost a na demokracii nahlížet z úhlu politik a postupů uplatňovaných podniky sociální ekonomiky s cílem měřit jejich sociální dopad. |
6. Sociální a územní soudržnost – upevnit integrovaný evropský prostor prostřednictvím sociální ekonomiky
6.1. |
Globalizace, budování jednotného evropského trhu a velké průmyslové revoluce, to vše způsobilo hluboké změny v regionech. Regiony jimi byly hluboce negativně zasaženy nebo jimi ještě negativně zasahovány jsou, zejména deindustrializací a nezaměstnaností. |
6.2. |
Hospodářství nových členských států prošlo zdlouhavými a často náročnými procesy přechodu z komunistických systémů plánování k regulovanému tržnímu hospodářství. Institucionální a politické změny měly dopady na jejich společnost a hospodářství a také na migrační toky. Tyto změny zasáhly i malé a střední podniky, a to především v odvětví družstev ve všech těchto zemích, které bylo po mnoho desetiletí i v průběhu přechodu k tržnímu systému využíváno. Rozvoj sociální ekonomiky v těchto zemích by mohl přispět k cíli EU upevnit integrovaný evropský prostor, v němž by byly sociální a hospodářské nerovnosti mezi zeměmi EU-15 a 12 novými členskými státy východní a střední Evropy zmírněny a odstraněny. |
6.3. |
V mnoha zemích tohoto regionu ztrácela sociální ekonomika čím dál více prestiž. Toto odvětví však nezaniklo. Vzájemné podniky, sdružení a nadace jsou po půl století, kdy téměř vymizely, znovu objevovány a postupně se rozšiřují, a to zároveň s rozvojem občanské společnosti, sociálních hnutí a odborových organizací v těchto zemích. Rozvoj tohoto „třetího pilíře“ v nových členských státech by měl být považován za součást jejich vhodné integrace do evropského sociálního modelu. |
6.4. |
Vzdělávací a informační kampaně o historii, tradicích a vnitrostátních kořenech sociální ekonomiky a družstevních hnutí by měly zlepšit negativní obraz družstev, která si vynutily komunistické režimy, a měly by propojit nové formy sociálních podniků s tradicemi sociální ekonomiky. |
6.5. |
Zároveň v zemích se silnou tradicí sociální ekonomiky usilují zvolení zástupci, podnikatelé a obyvatelstvo o to dát nový náboj svým územím a reagovat na ekonomické sociální nerovnováhy, jimž jsou vystaveni. Tradiční nebo nové formy sociální ekonomiky jsou v centru pozornosti místních politik a přispěly k soudržnosti a k demokratickému životu. |
7. Podniky sociální ekonomiky přinášejí sociální a hospodářské inovace
7.1. |
Inovace se často označují jako sociální nebo společenské inovace, což je téma, kterému se EHSV věnoval v předchozích stanoviscích. Základem sociálních inovací je hledisko etického, ideologického nebo obecného zájmu, což se projevuje v úloze občanské společnosti při utváření systémů sociálního zabezpečení. Podniky sociální ekonomiky jsou katalyzátory sociálních inovací, neboť jsou zaměřeny na specifickou uživatelskou skupinu, nenaplněné potřeby ve společnosti nebo zaplnění mezery. |
7.2. |
Vzniká velké množství nových obchodních modelů, které transformují vztahy mezi výrobci, distributory a spotřebiteli (jako je funkční ekonomika, sdílená ekonomika a odpovědné financování). Podniky sociální ekonomiky nejsou nové, ale patří do skupiny alternativních ekonomických modelů, neboť všechny usilují o řešení jiných klíčových problémů pro lidstvo a planetu, které jsou pro udržitelný rozvoj nezbytné, jako jsou např. sociální spravedlnost, participativní správa a ochrana zdrojů a přírodního kapitálu. EU se může stát lídrem v oblasti inovativních hospodářských modelů, u nichž je hospodářská prosperita neoddělitelně spjata s vysoce kvalitní sociální ochranou a environmentální udržitelností a které definují „evropskou značku“. EU tedy musí být v této oblasti ambiciózní. |
7.3. |
V Belgii umožňuje družstvo SMART svým členům jakožto nezávislým pracovníkům rozvíjet hospodářskou činnost v bezpečném rámci. SMART dnes funguje v devíti evropských zemích pro celkem 120 000 pracovníků. |
7.4. |
Ve Španělsku již více než 70 let hraje významnou úlohu v hospodářském a sociálním rozvoji Baskicka družstvo Mondragon. Mondragon Corporation nyní zaměstnává více než 90 000 osob. |
7.5. |
Ve Francii se družstevní společnosti kolektivního zájmu (sociétés coopératives d’intérêt collectif, SCIC) starají převážně o pomoc osobám v obtížné situaci a jejich opětovné začlenění. Staly se aktéry územního rozvoje a vedou projekty místního rozvoje. |
7.6. |
Čím dál více pracovníků a výzkumných pracovníků v digitální oblasti působí ve formě družstev, tedy podniků na základě „společného nehmotného majetku“. |
7.7. |
Totéž platí i v oblasti spravedlivého obchodu, výroby a distribuce produktů kvalitního zemědělství pocházejících z ekologické produkce nebo z integrovaného zemědělství. V odvětvích souvisejících se životním prostředím počet iniciativ podniků sociální ekonomiky roste. |
7.8. |
Podniky sociální ekonomiky nejsou pouze malé podniky. Některé z nich v odvětví bankovnictví a pojišťovnictví (např. Crédit Coopératif ve Francii, Groupe P&V v Belgii) patří na svých vnitrostátních trzích mezi přední podniky. Spotřební nebo distribuční družstva rovněž zaujímají významné místo mezi běžnými obchody v Evropě. |
V Bruselu dne 15. května 2019.
Předseda
Evropského hospodářského a sociálního výboru
Luca JAHIER
(1) Úř. věst. C 283, 10.8.2018, s. 1.
(2) Studie EHSV z roku 2017 s názvem „Nedávný vývoj sociální ekonomiky v Evropské unii“.
(3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1296/2013 ze dne 11. prosince 2013 o programu Evropské unie pro zaměstnanost a sociální inovace („EaSI“) a o změně rozhodnutí č. 283/2010/EU, kterým se zřizuje evropský nástroj mikrofinancování Progress pro oblast zaměstnanosti a sociálního začleňování (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 238).