Návrh DOPORUČENÍ RADY o evropských zásadách kvality v cestovním ruchu /* COM/2014/085 final - 2014/0043 (NLE) */
DŮVODOVÁ ZPRÁVA 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU 1.1. Souvislosti Z hlediska podílu na HDP a zaměstnanosti je
cestovní ruch po obchodním a distribučním odvětví a stavebnictví třetí
nejrozsáhlejší socioekonomickou činností v EU. Patří k těm několika
hospodářským odvětvím, které i navzdory ekonomickým a finančním problémům
zaznamenávají neustálý hospodářský růst, a vykazuje tudíž velký potenciál
vzhledem ke strategii Evropa 2020 pro inteligentní a udržitelný růst
podporující začlenění. Do tohoto odvětví[1] patří zhruba 1,8
milionu především malých a středních podniků, které zaměstnávají 3,3 %
pracovní síly EU (asi 8 milionů pracovních míst) a vytváří přibližně 2,9 %
HDP EU. Započítají-li se i odvětví, která s cestovním ruchem souvisejí[2], je jeho nepřímý přínos
ještě větší: odhaduje se, že poskytuje 8,5 % všech pracovních míst
(přibližně 18,8 milionu zaměstnaných lidí) a tvoří asi 7,9 % HDP Evropské
unie[3]. I přes rostoucí
konkurenci ze strany jiných regionů, byla EU s v 384,8 milionu mezinárodních
turistů v roce 2011[4]
z celosvětového hlediska turistickou destinací číslo jedna. Evropská unie v důsledku přijetí Lisabonské
smlouvy získala pravomoc doplňovat činnost členských států v odvětví cestovního
ruchu, a to zejména podporou konkurenceschopnosti podniků Unie působících v
tomto odvětví[5]. Komise na nové pravomoci, které jí byly
svěřeny, a na potřebu nových opatření ke stimulaci růstu EU, reagovala tím, že
v roce 2010 přijala sdělení o novém politickém rámci pro evropský cestovní
ruch v Evropě[6].
Vytvořila tak rámec pro ambiciózní soubor opatření, která mají a) stimulovat
konkurenceschopnost odvětví evropského cestovního ruchu, b) podporovat snahy o
rozvoj udržitelného, odpovědného a vysoce kvalitního cestovního ruchu, c)
upevnit image a profil Evropy jakožto místa, kde jsou soustředěny udržitelné a
vysoce kvalitní destinace a d) optimalizovat využití potenciálu politik
a nástrojů financování EU v zájmu rozvoje cestovního ruchu. Opatření č. 13 uvedené
ve sdělení výslovně jmenuje záměr vytvořit evropskou značku kvality
cestovního ruchu „na základě stávajících zkušeností jednotlivých členských
států, díky níž se zvýší bezpečnost turistických produktů a důvěra spotřebitelů
v tyto produkty a odmění se úsilí pracovníků cestovního ruchu o kvalitní služby
ke spokojenosti zákazníka“. Evropský parlament ve své reakci na toto sdělení vyzval
Komisi, aby „[…] ve spolupráci se subjekty v oblasti cestovního ruchu posoudila
reálnost zavedení pojmu evropské značky kvality cestovního ruchu […] s cílem
vytvořit zastřešující značku, která by sloužila jako doplněk značek
jednotlivých států a byla uznávána na základě dobrovolné akreditace (opt-in).“ [7] V roce 2009 byla
provedena studie věnovaná konkurenceschopnosti odvětví cestovního ruchu EU, z
níž vyplývá, že i když se celkový počet zahraničních návštěvníků v Evropě stále
zvyšuje, ztrácí Evropa v poslední době podíl na trhu ve prospěch nově
vznikajících destinací z celého světa. Velký dopad na toto odvětví má také
globalizace, internet a rychle se měnící chování spotřebitelů, jakož i rostoucí
obavy ohledně environmentální stopy aktivit cestovního ruchu[8]. Konkurence na tomto trhu stále roste, takže podniky v
oblasti cestovního ruchu kladou stále větší důraz na kvalitu, neboť ji více než
kdykoliv předtím chápou jako konkurenční výhodu. Přístup ke spolehlivým,
aktuálním, přesným a relevantním informacím o kvalitě konkrétní služby
cestovního ruchu je pro turisty nesmírně důležitá, neboť jim umožňuje
rozlišovat mezi vzájemně si konkurujícími produkty a informovaně si vybírat. To může být zvláště výrazné u turistů, kteří přicestují z
jiného členského státu EU, neboť v jejich případě se nejasnosti v důsledku
jazykové neznalosti dále prohlubují, pokud nejsou v jazyce, kterému spotřebitel
rozumí, k dispozici žádné informace. V současné hospodářské krizi musí EU navíc dělat vše, co je
v její moci, aby přilákala návštěvníky ze třetích zemí. Je bezpodmínečně nutné,
aby se tito návštěvníci mohli spolehnout na to, že se v celé EU dočkají služeb
na určité úrovni. Informace o kvalitě služeb v cestovním ruchu poskytované spotřebitelům
ovlivňují atraktivitu EU pro návštěvníky ze třetích zemí; představují obrovský
a dosud nevyužitý potenciál pro zvýšení počtu návštěv zahraničních turistů v
destinacích Evropské unie a pro zlepšení konkurenceschopnosti cestovního ruchu
EU. V roce 2011 utratili zahraniční návštěvníci v EU 330,44 miliardy eur. Podle
posledních odhadů se tato čísla v roce 2022 pravděpodobně zvýší a dosáhnou
úrovně 427,31 miliard EUR[9]
a 20,4 milionů pracovních míst. Tuto iniciativu je proto třeba vnímat v souvislostech snah
Komise o zviditelnění Evropy ve třetích zemích[10],
mezi něž spadá také iniciativa „Destinace Evropa 2020“[11], jakož i v vízová
politika EU[12],
která usnadňuje cestování státních příslušníků třetích zemí do EU[13], a má tím EU pomoci,
aby si jako světová destinace cestovního ruchu udržela přední místo. 1.2 Současný
stav V současné době neexistují žádné právní předpisy, jimiž by
se řídilo informování spotřebitelů o kvalitě služeb v cestovním ruchu na úrovni
EU[14]. Jsou již k dispozici některé informační nástroje, kam patří
například internetové stránky, na nichž lze zveřejňovat hodnocení a srovnání;
tyto stránky mohou spotřebitelům při rozhodování pomoci, pokud ovšem poskytují
transparentní a spolehlivé informace. V mnoha členských státech fungují na úrovni celého státu,
jeho nižších jednotek či regionů dobrovolné veřejné systémy hodnocení kvality.
Mimo to existuje také celá škála iniciativ ze strany samotného odvětví na
regionální, státní i nadnárodní úrovni, zaměřených na ta hlediska kvality,
která jsou specifická pro dané pododvětví cestovního ruchu nebo zeměpisnou
oblast. V souvislosti s posouzením možností politiky, jež tento
návrh[15]
doprovází, byla provedena analýza trhu, která potvrdila, že tyto systémy
hodnocení kvality vykazují při srovnání z hlediska odvětvové působnosti,
zeměpisného pokrytí, řízení, metod posuzování a hodnotících kritérií velkou
rozdílnost, a jsou tedy značně nejednotné. Tento vysoký počet velmi rozmanitých soukromých a veřejných
systémů hodnocení kvality vede k velmi roztříštěnému trhu z hlediska hodnocení
kvality služeb v cestovním ruchu. Zahraniční turisté v důsledku této
roztříštěnosti postrádají jednotné informace, které by jim umožnily snadno
pochopit, co různé systémy hodnocení kvality znamenají, a rozlišit mezi
konkurenčními službami. To vede ke zmatkům. Systémy hodnocení kvality pak
nemohou spotřebitelům poskytnout náležité informace o úrovni nabízených služeb
v cestovním ruchu, takže turisté nejsou zejména při cestování do jiných
členských států či do třetích zemí schopni informovaně vybírat. To znamená, že
podniky nemají ze svých investic do kvality (například v podobě popularity nebo
lepší pověsti) odpovídající prospěch. Tato situace odrazuje od těchto snah celé
odvětví a zejména malé a střední podniky, jejichž finanční možnosti jsou
omezené. Celému odvětví cestovního ruchu EU to brání v optimálním využití
konkurenční výhody spočívající v kvalitě služeb a ve zúročení ekonomického
potenciálu zviditelněním kvality svých služeb. Spolupráce subjektů působících v
cestovním ruchu s cílem zmírnit nejednotnost panující v EU mezi stávajícími
nebo budoucími systémy hodnocení kvality dosud nebyla úspěšná a nic nenaznačuje
tomu, že by se mohla objevit soukromá či veřejná iniciativa, jež by tuto
situaci změnila. Z tohoto důvodu je naléhavě potřeba
proti fragmentaci trhu na několika úrovních něco udělat. Současná nejednotnost
v systémech hodnocení kvality působí zmatky a může nepříznivě ovlivnit
konkurenceschopnost evropského cestovního ruchu. 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ 2.1 Proces
konzultací V návaznosti na přijetí sdělení z roku 2010
začala Komise s pomocí členských států a subjektů působících v cestovním ruchu
sbírat informace o stávajících systémech hodnocení kvality. V průběhu roku 2011
byly zorganizovány dva workshopy, jejichž účelem byla výměna informací o
dosavadních zkušenostech a sdílení myšlenek ohledně případných společných zásad
kvality služeb v cestovním ruchu. Počátkem roku 2011 Komise zřídila neformální
skupinu odborníků, do níž byli zapojeni správci stávajících veřejných a
soukromých systémů hodnocení kvality i zástupci spotřebitelů, aby se podíleli
na návrhu koncepce. Velká většina zúčastněných subjektů zapojených do workshopů
a neformální skupina odborníků se shodla na tom, že by iniciativa EU měla
sledovat přístup zdola nahoru, měla by při tom uznat stávající i budoucí
iniciativy členských států a odvětví a vycházet z nich. Názory zúčastněných se
však různily, pokud jde o to, co by mělo ke společným zásadám patřit.
Neshodovaly se ani na zařazení otázek udržitelnosti z hlediska životního
prostředí mezi tyto zásady. V září a říjnu 2011 se konala cílená
konzultace, která zjišťovala názory širšího kruhu zúčastněných subjektů,
sestávajícího z hlavních evropských sdružení a svazů v oblasti cestovního
ruchu, ze sdružení souvisejících odvětví, spotřebitelských organizací, jakož i
z orgánů členských států. Pokud jde o stanoviska zúčastněných subjektů,
shodovaly se výsledky této konzultace s výsledky výše zmíněných workshopů, jež
proběhly dříve. Členské státy se dočkaly konzultace také v
rámci pravidelných schůzek Poradního výboru pro cestovní ruch v rámci Komise a
jejich názory se lišily: některé členské státy iniciativu rozhodně podpořily,
nicméně byly proti povinnosti orgánů veřejné správy zapojit se do řízení této
iniciativy EU, přičemž argumentovaly především zásadou subsidiarity a právními
omezeními, jakož i limitovanými zdroji vnitrostátních orgánů. Komise v lednu 2012 uspořádala otevřenou
konferenci, aby rozšířila konzultaci zúčastněných subjektů a shromáždila
odborné poznatky. Dokumentace z této konference a související zpráva jsou k
dispozici na internetových stránkách Komise[16].
Z diskuse v průběhu konference vyplynulo, že se názory ani postoje soukromých a
veřejných zúčastněných subjektů nijak nezměnily. Od května do července 2012 proběhla
prostřednictvím portálu „Váš hlas v Evropě“ na internetové stránce Generálního
ředitelství pro podniky a průmysl, jakož i formou e-mailů zaslaných řadě
soukromých i veřejných zúčastněných subjektů a zástupcům členských států
veřejná konzultace. Z více než 150 dotazovaných měly 90% zastoupení profesní
sdružení a federace a orgány veřejné správy. Zbývajících 10 % tvořily
podniky v oblasti cestovního ruchu, z nichž se dvě třetiny účastní systému
hodnocení kvality. Procesu konzultace se aktivně zúčastnili také odborové svazy
v oblasti cestovního ruchu a zástupci spotřebitelů. Většina dotazovaných
souhlasila s tím, jak Komise problém vymezila a že je v této oblasti zapotřebí
iniciativa EU. Výsledky veřejné konzultace jsou zveřejněny na internetových
stránkách Komise[17]. V rámci posuzování možností politiky byla
vypracována studie věnovaná zkušenostem podniků s účastí na systému hodnocení
kvality. Příspěvky správců reprezentativního vzorku existujících systémů
hodnocení kvality a členských podniků těchto systémů k této studii přinesly
užitečné informace pro posouzení dopadů navrhované iniciativy[18]. 2.2 Posouzení
možností politiky Komise posoudila různé možnosti politiky,
které by měly přinést zlepšení jednotnosti mezi stávajícími a budoucími systémy
hodnocení, a tedy i informací poskytovaných spotřebitelům. Celkem bylo předmětem úvah sedm možností
politiky, z nichž čtyři byly zkoumány v rámci posouzení. Patří mezi ně možnost
zachovat stav beze změny, možnost založená na samoregulaci řízené odvětvím a
dvě možnosti se zapojením EU. U posledně dvou jmenovaných možností se zkoumalo,
jaký by mělo dopad, kdyby byly do koncepce zahrnuty některé zásady, jako jsou
aspekty spojené s udržitelností z hlediska životního prostředí. Odhadované
hospodářské a sociální dopady a dopady z hlediska životního prostředí
jednotlivých možností politiky byly posuzovány z hlediska jejich přínosu pro
plnění cílů politiky, účelnosti nákladů, které s nimi souvisí, a z hlediska
jejich soudržnosti s dalšími politikami EU. Při posuzování se věnovala zvláštní pozornost
skutečnosti, že odvětví se bude moci dobrovolně účastnit jak varianty
spočívající v samoregulaci, tak varianty zahrnující zásah ze strany EU. Jelikož
by se evropské zásady kvality služeb v cestovním ruchu uplatňovaly na širokou
paletu pododvětví, byla při posuzování možností politiky věnována náležitá
pozornost také zachování jedinečnosti a rozmanitosti evropské nabídky v
cestovním ruchu. Výsledkem posouzení není jediná preferovaná
možnost, jelikož podle srovnání jsou obě varianty, tedy jak varianta zahrnující
pouze zásady spojené s kvalitou, tak možnost s rozšířením informací o další
aspekty, jako je udržitelnost z hlediska životního prostředí, z hlediska
účinnosti, účelnosti i udržitelnosti rovnocenné. 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU 3.1 Právní základ Návrh je založen na článcích 195 a 292 SFEU. 3.2 Zásady subsidiarity a
proporcionality Článek 195 SFEU stanoví, že EU „doplňuje
činnost členských států v odvětví cestovního ruchu, zejména podporou konkurenceschopnosti
podniků Unie v tomto odvětví“. V souladu se zásadou subsidiarity by navrhované
opatření EU mělo být dobrovolné povahy. Navrhovaná iniciativa nenahrazuje
žádnou existující iniciativu zavedenou členskými státy nebo odvětvím. Důvody pro přijetí opatření na úrovni EU jsou
dány nadnárodní povahou problému. Jde o přeshraniční prostředí, kde je služba
cestovního ruchu poskytována v zemi, kde turista není usazen, což snižuje
přidanou hodnotu, kterou systémy hodnocení kvality mohou poskytnout přeshraničním
cestujícím. U cestujících ze třetích zemí je to ještě výraznější. Současná situace (popsaná v bodě 1.2) v
hodnocení kvality služeb v cestovním ruchu v Evropě nevede k nastolení
odpovídajících spravedlivých podmínek v odvětví EU. Nejednotnost systémů hodnocení
kvality pro služby cestovního ruchu na státní a regionální úrovni mate
spotřebitele a tvoří překážky na vnitřním trhu. Možnosti jednotlivých členských států
samostatně usilovat o zlepšení jednotnosti v kvalitě služeb v cestovním ruchu
napříč EU jsou z hlediska pravomocí a rozsahu působnosti omezené. Členské státy
dosud žádnou přeshraniční koordinaci zásad kvality v cestovním ruchu
neiniciovaly a nic nenaznačuje tomu, že tak v budoucnosti učiní. Vzhledem k
tomu, že počet existujících veřejných systémů na státní úrovni není v
současnosti vysoký, výsledkem této koordinace by v žádném případě nebyla
přeshraniční spolupráce velkého rozsahu. Pro jednotlivé členské státy navíc
není snadné zlepšit jednotnost mezi soukromými systémy z jiných členských
států. Opatření na úrovni EU je proto nezbytné a odůvodněné. Opatření přijatá odvětvím se
navíc i na nadnárodní úrovni omezují na konkrétní pododvětví (případně na
několik souvisejících odvětví), ale skutečně horizontální nejsou. Důsledkem je
nejednotnost informací pro spotřebitele, jakož i omezená výpovědní schopnost
systémů hodnocení kvality o jejich členských podnicích jak v přeshraničním
kontextu v rámci EU, tak i pro cestující ze třetích zemí. Změna situace se
neočekává, takže je nutné opatření na úrovni EU. Vzhledem k rozsahu je EU lépe schopna řešit
problémy vyplývající z výše popsané odvětvové a zeměpisné roztříštěnosti.
Unijní rámec, který by sledoval společný zájem tkvící v podpoře
konkurenceschopnosti Unie, by byl účinnější z hlediska efektivity nákladů, přeshraniční
viditelnosti i důvěryhodnosti. Toho lze dosáhnout doplněním práce, kterou již
vykonaly veřejné a soukromé subjekty působící v cestovním ruchu, či podporou a
budováním prostředí příznivého k vzájemné spolupráci. Evropské zásady kvality v
cestovním ruchu lze jak v členských státech, tak i u cestujících ze třetích
zemí lépe propagovat jako součást celkové propagační strategie EU v oblasti
cestovního ruchu. Přidanou hodnotu opatření velkého rozsahu koordinovaného na
úrovni EU potvrdila velká většina zúčastněných subjektů. Návrh je v souladu se
zásadou proporcionality. Iniciativa byla vypracována tak, aby byly náklady
omezeny na to, co je nezbytné pro dosažení cílů politiky. Uplatňování
navrhovaných zásad kvality vyžaduje především organizační změnu, s čímž
souvisejí určité investice, které by měl podle očekávání vyrovnat přínos
plynoucí z větší spokojenosti spotřebitelů a doplňková opatření EU. V zájmu dodržení pravomocí
členských států se doporučuje, aby členské státy koordinovaly, monitorovaly a
propagovaly uplatňování evropských zásad kvality v cestovním ruchu na svém
území, a to ve spolupráci s Komisí. Návrh těmito opatřeními zajišťuje, aby byla
náležitě dodržena zásada subsidiarity. 3.3 Osnova návrhu 3.3.1 Předmět
a cíle Evropské zásady kvality v cestovním ruchu
stanovené v tomto návrhu se vztahují na služby cestovního ruchu, které jsou v
Unii poskytovány přímo spotřebitelům; veřejné i soukromé organizace poskytující
služby v oblasti cestovního ruchu by se jimi tedy měly řídit. Cílem této iniciativy je
zlepšit informovanost spotřebitelů a zvláště těch, kdo cestují do jiného
členského státu nebo ze třetí země, o kvalitě služeb v cestovním ruchu, tak aby
si spotřebitelé vnímaví ke kvalitě mohli informovaněji vybírat. To zase
posiluje podněty pro podniky působící v cestovním ruchu EU, a zejména malé a
střední podniky, aby dále investovaly do kvality. Toho má být dosaženo
zlepšením jednotnosti v kvalitě služeb cestovního ruchu na úrovni EU stanovením
evropských zásad, které budou dodržovat podniky působící v cestovním ruchu.
Původem těchto zásad jsou kritéria navržená zúčastněnými subjekty a posouzená v
rámci otevřené konzultace. Z provozního hlediska je cílem, aby do chvíle,
kdy bude tato iniciativa přezkoumána, evropské zásady kvality v cestovním ruchu
dodržoval dostatečně velký počet organizací působících v cestovním ruchu v EU. Iniciativa bude přínosem na mnoha úrovních: a)
organizace v cestovním ruchu dodržující tyto zásady budou moci využívat
propagačních a informačních akcí prováděných Komisí. To zvýší jejich
viditelnost, zlepší možnost oslovit spotřebitele a přinese příležitost rozšířit
jejich působení o trhy, na něž by se jinak nedostaly, a to zejména ve třetích
zemích, b) z hlediska spotřebitelů bude přidaná hodnota spočívat v ujištění o
tom, že některé evropské zásady kvality budou splněny bez ohledu na to, který
stát navštíví. Důraz na vysokou kvalitu evropských služeb cestovního ruchu
nakonec přispěje i k úspěchu obecné unijní strategie pro zlepšení toků
účastníků cestovního ruchu v rámci Evropy i ze třetích zemí, ke zjednodušení
požadavků spojených s udílením víz pro turisty ze třetích zemí, jakož i k
postavení Evropy jako místa udržitelných a vysoce kvalitních destinací. V konečném důsledku to přispěje ke zlepšení
konkurenceschopnosti odvětví cestovního ruchu a ke zvýšení jeho významu z
hlediska hospodářského růstu a tvorby pracovních míst, což bude ku prospěchu
členských států a celkového hospodářství EU. 3.3.2 Uplatňování evropských zásad kvality v cestovním ruchu Odvětvová
a zeměpisná V zájmu jednotnější kvality služeb v cestovním
ruchu napříč EU lze evropské zásady kvality služeb v cestovním ruchu uplatňovat
bez omezení na jednotlivá pododvětví na všechny veřejné či soukromé organizace
cestovního ruchu, které působí na státní, regionální, místní nebo nadnárodní
úrovni a poskytují spotřebitelům služby cestovního ruchu v Unii. Koordinace, monitorování a propagace Členské státy budou v souladu se zásadou
subsidiarity vyzvány, aby koordinovaly, monitorovaly a propagovaly evropské
zásady kvality v cestovním ruchu na svém území. Členským státům bude rovněž doporučeno, aby
vzájemně spolupracovaly v rámci nadnárodních organizací cestovního ruchu.
Členské státy budou dále v zájmu jednoduššího monitorování a posuzování
iniciativy vyzvány ke spolupráci s Komisí v rámci Poradního výboru pro cestovní
ruch, což může mimo jiné mít formu specializovaných průzkumů mezi členskými
státy, zástupci odvětví a u spotřebitelů. Program pro konkurenceschopnost podniků a
malých a středních podniků (COSME) 2014–2020 stanoví konkrétní cíl zlepšit
rámcové podmínky konkurenceschopnosti a udržitelnosti podniků v Unii působících
v cestovním ruchu. V zájmu zlepšení image a profilu Evropy jako udržitelné,
zodpovědné a vysoce kvalitní destinace Komise uspořádá informační, komunikační
a propagační akce, včetně vytvoření zvláštní internetové stránky poskytující
informace o evropských zásadách kvality v cestovním ruchu. Komise rovněž
usnadní výměnu osvědčených postupů a poznatků. 3.3.3 Hodnocení Předpokládá se, že provádění tohoto doporučení
bude vyhodnoceno tři roky po jeho zveřejnění v Úředním věstníku. Komise posoudí
také to, zda jsou k zajištění jednotné kvality služeb v cestovním ruchu další
opatření. 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY Odpovídající rozpočtové prostředky na
propagaci evropských zásad kvality v cestovním ruchu by mohly být zajištěny
prostřednictvím programu Program pro konkurenceschopnost podniků a malých a
středních podniků (COSME)[19]. 2014/0043 (NLE) Návrh DOPORUČENÍ RADY o evropských zásadách kvality v cestovním
ruchu RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
unie, a zejména na články 195 a 292 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) Komise ve svém sdělení ze dne
30. června 2010 nazvaném „Evropa jako přední světová destinace cestovního
ruchu – nový politický rámec pro evropský cestovní ruch“[20] uznala, že je v rámci
obecnějšího úkolu prosadit Unii ve třetích zemích jako soubor vysoce kvalitních
destinací třeba podporovat rozvoj udržitelného, zodpovědného a vysoce kvalitního
cestovního ruchu. (2) Podpora vysoké
environmentální výkonnosti ubytovacích zařízení cestovního ruchu a kempů a
propagace osvědčených postupů environmentálního řízení v odvětví cestovního
ruchu již jsou konkrétně řešeny na úrovni Unie uplatňováním nařízení Evropského
parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010[21]
a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009[22]. (3) V Unii již existuje celá
škála veřejných i soukromých systémů hodnocení kvality, jejichž cílem je
poskytovat informace o službách cestovního ruchu spotřebitelům a pomáhat
pracovníkům cestovního ruchu v orientaci. Tyto systémy jsou velice rozmanité z
hlediska působnosti, správy, metodiky i kritérií. Jejich působení je navíc
omezeno na určitá pododvětví nebo zeměpisné oblasti, a to je příčinou značně
nesourodého prostředí, pokud jde o hodnocení kvality služeb v cestovním ruchu. (4) Tato nesourodost a absence
jednotného hodnocení napříč stávajícími systémy hodnocení kvality může
spotřebitelům cestujícím přes hranice v rámci Unie nebo do Unie ze třetích zemí
ztěžovat srovnávání služeb, na něž se různé systémy hodnocení kvality vztahují.
Tato nejednotnost omezuje schopnost spotřebitelů činit plně informovaný výběr. (5) Kvůli nejednotnosti hodnocení
napříč současnými systémy hodnocení kvality měly podniky působící v cestovním
ruchu dosud omezené možnosti, jak se zviditelnit u spotřebitelů a čerpat přínos
z koordinovaných opatření. To platí zvláště pro mikropodniky a malé podniky,
které často nemají vhodné nástroje ani prostředky k tomu, aby o sobě daly vědět
a propagovaly vysoce kvalitní služby, které poskytují. (6) Pro posílení
konkurenceschopnosti cestovního ruchu je nezbytné zatraktivnit podniky působící
v tomto odvětví v Unii u státních příslušníků třetích zemí. (7) Je proto vhodné vytvořit
soubor evropských zásad kvality v cestovním ruchu, které budou spotřebitelé i
odvětí respektovat. (8) Aby byla pokryta co nejširší
škála možných pododvětví cestovního ruchu a zároveň zachována rozmanitost
nabídky cestovního ruchu Unie, měly by být evropské zásady kvality v cestovním
ruchu obecné povahy. Zároveň by ale měly mít přidanou hodnotu, která bude v
souladu s očekáváními spotřebitelů ohledně úrovně kvality služeb v cestovním
ruchu. (9) Pro zajištění uspokojivého
poskytování služeb v cestovním ruchu je nezbytné, aby byli pověření pracovníci
náležitě proškoleni. Z téhož důvodu je třeba, aby bylo absolvované školení
zaznamenáno v evidenci školení. (10) Aby se mohla kvalita služeb v
cestovním ruchu neustále zlepšovat a plnit očekávání spotřebitelů, je důležité provádět
průzkumy u spotřebitelů a zajistit odpovídající reakci na stížnosti. (11) Pro podporu autentičnosti a
rozmanitosti nabídky v cestovním ruchu Unie je nezbytné poskytovat
spotřebitelům aktuální informace o místních zvycích, pamětihodnostech, tradicích,
službách a výrobcích. (12) Pro lepší povědomí o
evropských zásadách kvality v cestovním ruchu a s tím spojenou důvěru
spotřebitelů je důležité, aby organizace cestovního ruchu poskytovaly
spotřebitelům příslušné informace a pokyny. (13) Členské státy by měly v zájmu
snazšího uplatňování evropských zásad kvality v cestovním ruchu na svém území,
jakož i v zájmu koordinace jednotlivých opatření, tyto zásady transparentním
způsobem koordinovat, monitorovat a propagovat. (14) Aby evropské zásady kvality v
cestovním ruchu organizace cestovního ruchu působící ve více členských státech
(nadnárodní organizace) dobrovolně uplatňovaly, je nezbytné, aby v tomto smyslu
spolupracovaly členské státy. (15) Členské státy se v zájmu
snazšího uplatňování evropských zásad kvality v cestovním ruchu a jejich
koordinace, monitorování a propagace v celé Unii vyzývají k výměně informací a
poznatků. Komise by tuto výměnu informací měla usnadňovat. (16) Pro doplnění snah členských
států o podporu konkurenceschopnosti v odvětví cestovního ruchu je důležité
informovat spotřebitele a zlepšit informovanost o evropských zásadách kvality v
cestovním ruchu prostřednictvím vhodných propagačních a informačních opatření
nejen v rámci Unie, ale také ve třetích zemích, což je v souladu s cílem propagovat
Unii jako místo vysoce kvalitních destinací. Aby mohlo dojít k podnícení
příznivého prostředí pro rozvoj tohoto odvětví, musí být evropské zásady
kvality služeb v cestovním ruchu pro organizace cestovního ruchu atraktivní.
Členské státy a Komise by proto měly v tomto ohledu spolupracovat. (17) Aby se uplatňování evropských
zásad snáze monitorovalo a posuzovalo, náleží členským státům významný úkol
informovat Komisi o uplatňování evropských zásad kvality v cestovním ruchu na
svém území, a to zejména v rámci setkání Poradního výrobu pro cestovní ruch. (18) Pro schopnost reagovat na
rychle se měnící podmínky na trhu v oblasti cestovního ruchu a zaručit přidanou
hodnotu evropských zásad kvality v cestovním ruchu v dlouhodobém horizontu je
třeba, aby Komise uplatňování těchto zásad monitorovala a po třech letech
provádění tohoto doporučení od jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské
unie vyhodnotila jeho uplatňování. Ze stejného důvodu by Komise rovněž měla
posoudit, zda jsou v zájmu dosažení cílů popsaných v tomto doporučení zapotřebí
další opatření, DOPORUČUJE: 1. Předmět a oblast
působnosti Toto doporučení stanoví soubor evropských zásad kvality v cestovním
ruchu (dále jen „zásady“), které mají uplatňovat organizace cestovního ruchu. 2. Definice Pro účely tohoto doporučení se rozumí: a) „organizací cestovního ruchu“ veřejná
nebo soukromá organizace se sídlem v Unii, která poskytuje spotřebitelům služby
v oblasti cestovního ruchu na místní, regionální, státní nebo nadnárodní
úrovni; b) „nadnárodní organizací cestovního ruchu“
organizace cestovního ruchu, která působí na území nebo na částech území více
než jednoho členského státu. 3. Evropské zásady
kvality v cestovním ruchu Pokud je to s ohledem na velikost a koncepci podnikání vhodné,
doporučuje se organizacím cestovního ruchu, aby při své činnosti: a) zajišťovaly školení zaměstnanců, včetně: i) školení všech pracovníků zapojených do poskytování služeb
přímo spotřebitelům, aby tito pracovníci byli schopni uspokojivě plnit své
úkoly; ii) vedení evidence o školení, které zaměstnanci absolvovali,
vytvořené za tímto účelem; iii) jmenování koordinátora kvality, který se stará o soudržný
přístup k řízení kvality poskytovaných služeb a o zapojení příslušných
zaměstnanců do postupu zajišťování kvality služeb; b) uplatňovaly politiku spokojenosti
spotřebitelů, což zahrnuje: i) zavedení mechanismu pro vyřizování stížností spotřebitelů v
místě poskytování služby nebo prostřednictvím internetu; ii) zajištění bezodkladného vyřízení stížností; iii) provádění průzkumů týkajících se spojenosti spotřebitelů a
zohlednění výsledků těchto průzkumů v zájmu zlepšení kvality služeb; c) vedly zdokumentovaný plán čištění a
údržby zařízení a jeho případného vybavení a držely se jej; d) dávaly spotřebitelům k dispozici informace,
včetně: i) informací o místních zvycích, pamětihodnostech, tradicích,
službách a výrobcích; ii) informací o dostupnosti poskytovaných službách; iii) informací o poskytovaných službách z hlediska udržitelnosti; iv) informací o zásadách; e) zajistily správnost, spolehlivost,
srozumitelnost a dostupnost těchto informací alespoň v nejdůležitějším cizím
jazyce z hlediska lokality a koncepce podnikání. 4. Činnosti vykonávané
členskými státy 4.1. Členské státy by měly koordinovat, monitorovat a propagovat
uplatňování zásad na svém území. Členské státy se proto vyzývají, aby: a) monitorovaly, jak organizace cestovního
ruchu uplatňují zásady stanovené v bodě 3; b) činnosti související se zásadami a jejich
uplatňováním koordinovaly s ostatními členskými státy; c) propagovaly zásady u organizací
cestovního ruchu; d) ve spolupráci s ostatními členskými státy
zajistily, aby organizace cestovního ruchu disponovaly příslušnými informacemi
o zásadách a souvisejícími pokyny; e) vzájemně spolupracovaly v zájmu snazšího uplatňování
zásad s nadnárodními organizacemi cestovního ruchu. 4.2. Doporučuje se také, aby
členské státy při výkonu svých činností zaručovaly transparentnost. 5. Spolupráce mezi
členskými státy a Komisí Členské státy se vyzývají, aby Komisi informovaly o činnostech
uvedených v bodě 4 a spolupracovaly s ní v souvislosti s monitorováním a
posuzováním, které provádějí, jakož i v souvislosti se svými informačními a
propagačními iniciativami. 6. Monitorování a
posuzování 6.1. Komise by měla
do [date to be defined 3 years after the publication of
the Recommendation in the Official Journal] posoudit provádění tohoto doporučení. 6.2. Komise by měla také posoudit, zda je třeba navrhnout další
z opatření ke zlepšení jednotnosti kvality služeb v cestovním ruchu v členských
státech, o nichž se toto doporučení zmiňuje. 7. Závěrečná ustanovení Toto doporučení bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie. V Bruselu dne Za Radu předseda [1] Tradiční poskytovatelé služeb v oblasti cestovního ruchu
(hotely, restaurace, cestovní kanceláře, autopůjčovny, charterové letecké
společnosti, turistické autobusy, výletní lodě atd.) nabízející zboží a služby
přímo návštěvníkům. [2] Jedná se zejména o odvětví distribuce, stavebnictví,
přepravní společnosti obecně (leteckou, železniční, námořní, linkovou
autobusovou dopravu atd.) a o kulturu (zejména o kulturní průmysl a tvůrčí
odvětví). [3] WTTC 2012
http://www.wttc.org/site_media/uploads/downloads/european_union2012.pdf [4] Barometr světového cestovního ruchu Světové organizace
cestovního ruchu (OSN), květen 2012. [5] Ustanovení čl. 6 písm. d) „Smlouvy o fungování Evropské
unie“. Článek 195 SFEU kromě toho EU v oblasti cestovního ruchu ukládá toto:
„Za tímto účelem je činnost Unie zaměřena na a) podporu vytváření příznivého
prostředí pro rozvoj podniků v této oblasti a b) podporu spolupráce mezi
členskými státy, zejména výměnou osvědčených postupů“. [6] Evropa jako přední světová destinace cestovního ruchu
– nový politický rámec pro evropský cestovní ruch, KOM(2010) 352 v konečném
znění. [7] P7_TA-PROV(2011)0407 –
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 27. září 2011 o Evropě jako přední
světové destinaci cestovního ruchu – nový politický rámec pro evropský cestovní
ruch. [8] Ecorys (2009), s. 2. [9] http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1177_en.htm [10] KOM (2010) 352 v konečném znění předpokládá vytvoření
známky Evropa, která by doplňovala snahy na úrovni jednotlivých států a regionů
a umožňovala evropským destinacím odlišit se od mezinárodních destinací
(opatření č. 18). [11] Realizováno v rámci grantu ad hoc ve spolupráci s
Evropskou komisí cestovního ruchu s obecným cílem definovat strategii udělování
známek a marketingu pro iniciativu Destinace Evropa
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/international/index_en.htm. [12] COM(2012) 649 final. [13] V současné době pro cestování do EU vízum nepotřebují
občané 42 zemí a subjektů. Bez víza budou brzy moci cestovat do schengenského
prostoru občané 16 karibských a tichomořských ostrovních zemí. Cílem návrhu je
zjednodušit občanům těchto zemí cestování do schengenského prostoru, na Kypr a
do Bulharska a Rumunska. Návrh Komise předpokládá, že ke zrušení vízové
povinnosti dojde na recipročním základě prostřednictvím dohod o bezvízovém
styku, což všem občanům EU, kteří chtějí cestovat do těchto zemí, zajistí plně
bezvízový režim.
http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-1179_cs.htm?locale=cs [14] Všeobecné právní předpisy o ochraně spotřebitelů již
existují: např. směrnice 2011/82/EU o právech spotřebitelů. [15] Odhadované dopady případných možností a právních nástrojů
evropské zastřešující značky kvality v oblasti cestovního ruchu, CEPS, září
2012, k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/_getdocument.cfm?doc_id=7655,
dále jen „CEPS“ (2012). [16] http://ec.europa.eu/enterprise/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=5642 [17] http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tourism/public-consultation-etq/index_en.htm [18] CEPS (2012) [19] Nařízení, kterým se zavádí Program pro konkurenceschopnost
podniků a malých a středních podniků (COSME) (2014–2020), nařízení (EU) č.
1287/2013, Úř. věst.L 347, s. 33. [20] KOM(2010) 352 v konečném znění. [21] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 66/2010 ze
dne 25. listopadu 2009 o ekoznačce EU (Úř. věst. L 27, 30.1.2010, s. 1). [22] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 ze
dne 25. listopadu 2009 o dobrovolné účasti organizací v systému Společenství
pro environmentální řízení podniků a audit (EMAS) a o zrušení nařízení Rady (ES)
č. 761/2001, rozhodnutí Komise 2001/681/ES a 2006/193/ES (Úř. věst. L 342, 22.12.2009, s. 1).