13.9.2012 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 277/51 |
Stanovisko Výboru regionů Mechanismus monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů
2012/C 277/07
VÝBOR REGIONŮ
— |
vítá snahy Komise o racionalizaci a zjednodušení požadavků na monitorování skleníkových plynů a podávání zpráv o nich, žádá však, aby byl návrh změněn tak, aby poskytoval územní/regionální kontext pro emise skleníkových plynů a pro odhady a plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství; |
— |
žádá, aby všechna použitá data/metodiky byly veřejně dostupné a nikoli v soukromém vlastnictví, transparentní a tedy převoditelné a stanovené orgánem jako je např. Evropská agentura pro životní prostředí (EEA), aby se předešlo problému multiplicity, to vše za účelem usnadnění provádění politiky v rámci víceúrovňové správy; |
— |
požaduje, aby územní dopad na emise byl důležitým aspektem v širších politikách, programech, přidělování dotací a projektech Komise; |
— |
odkazuje Komisi na iniciativy Paktu starostů a primátorů, ClimAct Regions, carbonn, ICLEI a EUCO2 80/50 jako na příklady mezinárodní špičkové činnosti prováděné na regionální úrovni s cílem snížit emise CO2; |
— |
doporučuje harmonizovat odhady členských států za účelem poskytnutí konzistentního souboru odhadů včetně podávání zpráv o využívání energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti; |
— |
opakuje výzvu vyslovenou na 17. zasedání konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) v Durbanu a také na dřívějších konferencích UNFCCC k uznání činností pro zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně na místní a regionální úrovni. |
Zpravodaj |
pan Neil SWANNICK (UK/SES), radní města Manchester |
Odkaz |
návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke měně klimatu COM(2011) 789 final |
I. POLITICKÁ DOPORUČENÍ
VÝBOR REGIONŮ
1. Úvod
1.1 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu (dále jen „návrh“) byl připraven především v návaznosti na dohodu z Cancúnu a částečně na rozhodnutí č. 406/2009/ES a směrnici 2009/29/ES. Právním základem legislativního návrhu je čl. 191 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „smlouva“).
1.2 Kombinace „rozhodnutí č. 406/2009/ES, směrnice 2009/29/ES a smlouva“ (dále jen „regionální rámec“) stanovuje požadavek většího regionálního zapojení v kontextu zmírnění, než s jakým návrh v současném znění počítá. VR požaduje, aby byl návrh změněn tak, aby poskytoval územní/regionální kontext pro:
— |
emise skleníkových plynů, |
— |
odhady a plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, |
a aby všechna použitá data/metodiky byly:
— |
veřejně dostupné a nikoli v soukromém vlastnictví, |
— |
transparentní a tedy převoditelné, |
— |
stanovené orgánem jako je např. Evropská agentura pro životní prostředí (EEA), aby se předešlo problému multiplicity, |
a to za účelem usnadnění provádění politiky v rámci víceúrovňové správy.
VR žádá, aby do plánů rozvoje nízkouhlíkového hospodářství byla zahrnuta ustanovení o „emisích ze spotřeby“, tedy emisích souvisejících s dovezeným zbožím a službami. Plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství by krom toho měly zohlednit neúmyslné či záměrné důsledky politiky, která vede k „vývozu“ emisí mimo členské státy. Tento jev bývá často označován termínem „únik uhlíku“ a jeho dobrým příkladem je přemisťování těžkého průmyslu do zámoří. Plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství by měly únik uhlíku zohledňovat a obsahovat jasně definovaná opatření k jeho zamezení. To je důležité pro etablování skutečné úlohy Evropy ve snížení globálních emisí.
Kromě toho by územní dopad na emise měl být důležitým aspektem v širších politikách, programech, přidělování dotací a projektech Komise.
VR opakuje výzvu vyslovenou na 17. zasedání konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) v Durbanu a také na dřívějších konferencích UNFCCC k uznání činností pro zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně na místní a regionální úrovni.
1.3 Výbor regionů sdílí posudek Komise, že jelikož cíle tohoto nařízení nelze v souvislosti se závazky UNFCCC uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, nýbrž jich lze z důvodu rozsahu a účinků lépe dosáhnout na úrovni Unie, je Unie oprávněna přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Souhlasí dále, že v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
2. Obecné připomínky
2.1 VR vítá:
— |
návrh i konzultaci zainteresovaných stran a posouzení dopadu, jež návrhu předcházely; |
— |
začlenění odhadů a zmírňujících opatření, jež jsou předkládány spolu s údaji inventur; |
— |
závazek harmonizovat monitorování a podávání zpráv prováděné EK s tím, jež se provádí na mezinárodní úrovni, a usnadnit provádění mechanismů monitorování a podávání zpráv. Výbor však očekává, že EK k rozšíření návrhu použije závazky v „regionálním rámci“; |
— |
snahy o racionalizaci a zjednodušení požadavků na monitorování a podávání zpráv v návrhu; |
— |
souvislost mezi emisemi skleníkových plynů a odhady místních emisí do ovzduší; |
— |
informační mechanismus EU a doufá, že se stane užitečným nástrojem pro vnitrostátní, regionální a místní politické činitele, kteří vedou politiku v oblasti klimatu; |
— |
rozšíření úvah na další dopady letecké dopravy na globální oteplování. |
2.2 Finanční otázky
Provádění politiky v oblasti změny klimatu často vede k soutěžení mezi fondy vyčleněnými na zmírnění změny a těmi vyčleněnými na přizpůsobení se. VR tedy zvažuje tyto aspekty:
— |
„adaptace“ je v návrhu výslovně zmíněna jako otázka místního významu, přičemž bez výslovného označení „zmírnění“ za otázku místního významu bude v dlouhodobém horizontu brzděna účinnost zmírňujících politik; |
— |
návrh neobsahuje žádné pokyny, co se týče skutečného rozšíření působnosti pro členské státy. Ty jsou zapotřebí k tomu, aby nedocházelo k překročení výdajů na auditorské společnosti, jež nakonec budou provádět mnohé ze změn obsažených v návrhu; |
— |
regionům není přiděleno alespoň 30 % příjmů získaných z dražeb povolenek. To se požaduje jako pomoc s plněním cílů strategie Evropa 2020 v oblasti energie z obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti; |
— |
administrativní, technická a finanční zátěž dodatečných požadavků na monitorování a podávání zpráv pravděpodobně dolehne také na regiony, požadavky by tedy měly být přiměřené; |
— |
mělo by se zabránit snahám o nevýznamná postupná zlepšování souborů dat, pokud to narušuje provádění zmírňujících či adaptačních opatření. |
2.3 Inventura emisí a údajů
Inventura emisí nás informuje o tom, kde jsme se z hlediska emisí nacházeli či kde se nacházíme. Jejím cílem by mělo být informování zainteresovaných stran o současném stavu zmírňující politiky.
Proto:
— |
užitečnost inventury výrazně podpoří plán rozvoje nízkouhlíkového hospodářství s krátkodobými, střednědobými a dlouhodobými prognózami; |
— |
údaje o emisích shromážděné na základě tohoto návrhu budou mít zásadní význam pro pochopení strategického směru, priorit a výkonnosti Evropské unie, jejích členských států a regionů; |
— |
k maximálnímu užitku by však tyto údaje měly být prezentovány spolu se stěžejními údaji o ekonomické a sociální výkonnosti, které pravidelně používají činitelé přijímající rozhodnutí. |
EEA významně přispívá k rozvoji a uplatňování důsledných metodik a podporuje členské státy při provádění inventur.
— |
Za údaje o emisích a jejich kvalitu by měl nést přímou odpovědnost centrální úřad pro statistiku a data Evropské unie. Jeho součástí by měl být pevný, transparentní a zodpovědný centrální postup ověřování přesnosti/spolehlivosti souborů údajů poskytovaných členskými státy a plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství. |
— |
Každý členský stát by měl poskytnout tyto kumulované údaje o celkových vypouštěných emisích od roku 1990:
|
Tyto údaje mají velký význam pro splnění celkového cíle 20 % a omezení globálního oteplování na nárůst menší než 2 °C.
2.4 Provádění opatření
VR požaduje, aby plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství obsahovaly jasně definovaný vyčíslený územní/regionální prvek, protože:
— |
územní prvek umožňuje lepší monitorování pokroku a nabízí lepší důkazy, než generické prezentace poskytované členskými státy; |
— |
regiony jsou občanům blíže než členské státy, díky čemuž mohou veřejnosti lépe sdělovat informace o tématech souvisejících s klimatem, což je jedním z hlavních cílů mechanismu monitorování a vykazování emisí. |
Regionální orgány jsou důležitým zdrojem odborných znalostí, jež svou činnost prezentovaly na konferencích UNFCCC. Měly by být od počátku zapojeny do přípravy opatření ke zmírnění a přizpůsobení se změně klimatu, aby byly maximálně využity jejich odborné znalosti a zkušenosti s řešením dopadů a příčin změny klimatu, jež zasáhla nejcitelněji místní úroveň.
— |
Odkazujeme EK na iniciativy Paktu starostů a primátorů, ClimAct Regions, carbonn, ICLEI a EUCO2 80/50 jako na příklady mezinárodní špičkové činnosti prováděné na regionální úrovni s cílem snížit emise CO2. |
— |
Tyto činnosti jsou v souladu s „regionálním rámcem“. |
— |
Vysílají jasné politické poselství tímto směrem. |
— |
Z hlediska snížení emisí se dopad vnitrostátní politiky bude lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu, což by mělo být jasné. |
— |
Opatření je třeba přijímat blíže ke zdroji emisí, jsou-li tedy k dispozici údaje využitelné na místní úrovni, zvyšuje to pravděpodobnost jejich využití. |
— |
S ohledem na články 191 a 192 Smlouvy by byl takový postup vhodnější. |
— |
Regiony přispějí ke snížení emisí různou měrou v závislosti na své ekonomické struktuře a infrastruktuře. Tyto úrovně snížení emisí se budou lišit mezi regiony jak v rámci jednoho členského státu, tak i v širším evropském kontextu. |
— |
Ačkoli přispívají k provádění opatření, nebývají tyto orgány v otázkách souvisejících se změnou klimatu členskými státy systematicky konzultovány. |
— |
Řešení problematiky zmírnění není proces shora dolů. |
Navíc je třeba uznat technickou a finanční pomoc, kterou regionální orgány poskytují rozvojovým zemím v programech decentralizované spolupráce.
2.5 Přizpůsobení se změně klimatu
V současnosti nejsou adaptační strategie povinné, proto se zavedení povinného podávání zpráv v oblasti přizpůsobení se změně klimatu (článek 16) může jevit nevhodným, ačkoli to samozřejmě neznamená, že by se nemělo provádět.
VR opakuje svůj požadavek, aby místní a regionální orgány byly zastoupeny v orgánech, jako je nový Výbor pro přizpůsobení. Odkazujeme na Pakt města Mexika z roku 2010 a na Chartu o přizpůsobení podepsanou v Durbanu v prosinci 2011.
2.6 Plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a odhady: transparentnost a vlastnictví údajů
Vnitrostátní, regionální a místní orgány potřebují od EK/EEA nástroje, opatření, pokyny a hlavní směry, aby mohly:
— |
připravit plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství; |
— |
vytvořit mechanismy monitorování; |
— |
získat včasný nákladově efektivní přístup k údajům; |
— |
zabránit komercializaci a nepatřičnému šíření údajů a nástrojů pro jejich shromažďování; |
— |
zajistit soulad mezi plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství; |
— |
posílit kvalitu, spolehlivost a důvěrnost údajů; |
— |
splnit závazky obsažené v Kjótském protokolu, dohodách z Cancúnu a Durbanské platformě pro posílenou činnost. |
Žádáme EEA, aby vedle vnitrostátních inventur a statistik zmírnění poskytovala harmonizované a transparentní soubory místních a regionálních údajů. Měly by obsahovat možnost on-line vyhledávání, filtry pro výsledky členských států, regionální a subregionální úrovně, umožňovat náhled podle odvětví, provedení srovnávací analýzy, normalizaci a přezkum podle socioekonomických údajů.
2.7 Emise z letecké a námořní dopravy
Odkazy na začlenění emisí z letecké a námořní dopravy do podávání zpráv jsou nejasné. Proto:
— |
VR se domnívá, že došlo k nedorozumění u kategorie „1.A.3.A civilní letectví“, kde je záměrem považovat emise za rovné nule u soukromých (spíše než komerčních) letadel, tedy lehkých letadel a vrtulníků, které většinou využívají malá soukromá letiště. To by mělo být jasně uvedeno. |
— |
Neposkytuje se žádná metodika pro emise z námořní dopravy způsobené námořními plavidly využívajícími evropské přístavy. V návrhu by proto mělo být výslovně uvedeno, že EK čeká na právní předpisy, než vydá metodické pokyny. |
3. Závěr
VR je znepokojen nedostatečným regionálním zaměřením tohoto návrhu. VR jej považuje za promarněnou příležitost, jež zbrzdí provádění zmírňujících opatření. VR je přesvědčen, že po začlenění výslovného regionálního rozměru bude návrh krokem správným směrem. VR oceňuje důraz na plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství.
II. DOPORUČENÉ POZMĚŇOVACÍ NÁVRHY
Pozměňovací návrh 1
Článek 1 – Předmět
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Odůvodnění
Mechanismus pro podávání zpráv o emisích z námořní dopravy není součástí návrhu, z čehož vyvozujeme, že takový mechanismus bude stanoven, budou-li jej vyžadovat nové právní předpisy.
Vzhledem k tomu, že návrhy budou do značné míry prováděny na místní/regionální úrovni, návrh by na ni měl konkrétněji odkazovat.
Pozměňovací návrh 2
Článek 2 – Oblast působnosti
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||
|
|
Odůvodnění
Výslovná zmínka regionální úrovně je u zmírnění potřeba stejně jako u přizpůsobení se změně klimatu.
Pozměňovací návrh 3
Článek 3 – Definice
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
|
|
Odůvodnění
Je třeba zajistit soulad posuzování politik, opatření a odhadů ve všech členských státech.
Pozměňovací návrh 4
Článek 4 – Strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
2. Členské státy Komisi předloží svou strategii rozvoje nízkouhlíkového hospodářství do jednoho roku od vstupu tohoto nařízení v platnost, nebo v souladu s jakýmkoli harmonogramem dohodnutým na mezinárodní úrovni v souvislosti s procesem úmluvy UNFCCC. |
2. Členské státy Komisi předloží svou strategii rozvoje nízkouhlíkového hospodářství do jednoho roku od vstupu tohoto nařízení v platnost, nebo v souladu s jakýmkoli harmonogramem dohodnutým na mezinárodní úrovni v souvislosti s procesem úmluvy UNFCCC. |
3. Komise a členské státy své strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a jejich případné aktualizace neprodleně zveřejní. |
3. Komise a členské státy své strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a jejich případné aktualizace neprodleně zveřejní. |
Odůvodnění
Územní rozměr musí být do těchto plánů začleněn, aby bylo vidět, že byly vypracovány na základě přiměřených úvah a porozumění, také proto, že bez územního rozměru bude těžké plány realizovat v praxi.
Pro analýzu a transparentnost politik má klíčový význam porozumění tomu, jak byly tyto odhady/výpočty rozvoje nízkouhlíkového hospodářství odvozeny.
Pozměňovací návrh 5
Článek 5 – Národní inventurní systémy
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
1. Členské státy zřídí, provozují a neustále se snaží vylepšovat národní inventurní systémy pro odhad antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových plynů uvedených v příloze I tohoto nařízení a zajistí včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost svých inventur skleníkových plynů. |
1. Členské státy zřídí, provozují a neustále se snaží vylepšovat národní inventurní systémy pro odhad antropogenních emisí ze zdrojů a snížení pomocí propadů skleníkových plynů uvedených v příloze I tohoto nařízení a zajistí včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost svých inventur skleníkových plynů. |
||||
2. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné inventurní orgány měly přístup a aby jejich národní inventurní systém umožňoval přístup příslušných inventurních orgánů k: |
2. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné inventurní orgány měly přístup a aby jejich národní inventurní systém umožňoval přístup příslušných inventurních orgánů k: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
3. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné inventurní orgány mohly a aby národní inventurní systém umožňoval, aby jejich příslušné inventurní orgány mohly: |
3. Členské státy zajistí, aby jejich příslušné inventurní orgány mohly a aby národní inventurní systém umožňoval, aby jejich příslušné inventurní orgány mohly: |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Odůvodnění
Vytvoření a vhodná forma opatření za účelem snížení emisí a potřeba, aby se jejich výsledky odrazily v inventurách skleníkových plynů, úzce souvisí se znalostí informačních zdrojů, modelů, metodických přístupů, výpočtů, odhadů atd. Některé zdroje emisí z odvětví vypouštění a propadu uhlíku spadají do pravomocí regionálních orgánů. Proto se zdá být vhodné, aby tyto regionální orgány znaly systém národní inventury a účastnily se ho za účelem zlepšení a úpravy jak národní inventury, tak i politiky zmírňování navrhované na regionální úrovni.
Pozměňovací návrh 6
Článek 6 – Inventurní systém Unie
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
|
|
||||
|
|
Odůvodnění
Inventury členských států by měly být nezávisle přezkoumány nekomerčním kompetentním inventurním orgánem, jenž nebyl zapojen do přípravy vnitrostátní inventury v daném roce. V optimálním případě by se jednalo o vnitřní orgán EEA. EK by rovněž měla uznat, že na emise mají dopad její vlastní politiky a programy, aby mohla zjistit, zda mají pozitivní či negativní efekt.
Pozměňovací návrh 7
Článek 7 – Inventury skleníkových plynů
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
|
|
Odůvodnění
Kategorie 1.A.3.A zahrnuje emise z letadel vzlétajících a přistávajících a z traťového úseku v rámci členského státu. Emise z lehkých letadel vlétajících ze soukromých letišť bude potenciálně obtížné zahrnout do krátkodobých výpočtů. Avšak palivo používané lehkými letadly bude pravděpodobně zahrnuto do emisí topného oleje, použila-li tato letadla komerční letiště (což si navzájem odporuje).
Pozměňovací návrh 8
Článek 13 – Národní systémy pro politiky, opatření a odhady
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
2. Usilují o zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací podávaných ve zprávách o politikách, opatřeních a odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, jak je uvedeno v článcích 14 a 15 tohoto nařízení, včetně používání a uplatňování údajů, metod a modelů a provádění činností v oblasti zabezpečení kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti. |
2. včasnost, transparentnost, přesnost, jednotnost, srovnatelnost a úplnost informací podávaných ve zprávách o politikách, opatřeních a odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, jak je uvedeno v článcích 14 a 15 tohoto nařízení, včetně používání a uplatňování údajů, metod a modelů a provádění činností v oblasti zabezpečení kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti. |
Odůvodnění
Mělo by být možné srovnat plány rozvoje nízkouhlíkového hospodářství jednotlivých členských států. Mělo by být také možné srovnat dopad jednotlivých odvětví v různých oblastech Evropy na emise. Proto by údaje měly být dostupné a umožňovat budoucí analýzu a zajistit strategiím důvěryhodnost.
Pozměňovací návrh 9
Článek 14 – Podávání zpráv o politikách a opatřeních
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
1. … |
1. … |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
2. Členské státy v elektronické podobě zveřejní posouzení nákladů a účinků národních politik a opatření a jakékoli informace o provádění politik a opatření Unie, které omezují nebo snižují emise skleníkových plynů ze zdrojů nebo podporují snížení pomocí propadů, společně s technickými zprávami, z nichž tato posouzení vycházejí. Ty by měly zahrnovat popisy použitých modelů a metodických přístupů, definice a výchozí předpoklady. |
2. Členské státy v elektronické podobě zveřejní posouzení nákladů a účinků národních politik a opatření a jakékoli informace o provádění politik a opatření Unie, které omezují nebo snižují emise skleníkových plynů ze zdrojů nebo podporují snížení pomocí propadů, společně s technickými zprávami, z nichž tato posouzení vycházejí. Ty by měly zahrnovat popisy použitých modelů a metodických přístupů, definice a výchozí předpoklady. |
Odůvodnění
Regionální kontext musí být výslovně zmíněn.
Jsou zapotřebí jak výpočty, tak kvalitativní vysvětlení.
Pozměňovací návrh 10
Článek 15 – Vykazování odhadů
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
1. Členské státy Komisi do 15. března každého roku („rok X“) vykazují národní odhady antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, rozdělené podle plynu a odvětví. |
1. Členské státy Komisi do 15. března každého roku („rok X“) vykazují národní odhady antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a snížení pomocí propadů, rozdělené podle plynu a odvětví. |
Odůvodnění
Regionální kontext musí být výslovně zmíněn.
Pozměňovací návrh 11
Článek 25 – Úloha Evropské agentury pro životní prostředí
Text navržený Komisí |
Pozměňovací návrh VR |
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
… |
… |
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
||||
|
|
Odůvodnění
EEA má pro úspěch politiky členských států klíčový význam. Proto by měla být zdrojem odborných znalostí a poskytovat poradenství o pravděpodobných křivkách vývoje emisí. Kumulované emise jsou zásadní pro koncentrace emisí skleníkových plynů v ovzduší a tedy i pro budoucí nárůsty teploty. Emise v rámci evropského území neodrážejí skutečné globální emise způsobované Evropou. Proto by měla do návrhu být začleněna výslovná zmínka o „emisích ze spotřeby“.
V Bruselu dne 19. července 2012
předsedkyně Výboru regionů
Mercedes BRESSO