18.5.2010 |
CS |
Úřední věstník Evropské unie |
C 128/1 |
457. PLENÁRNÍ ZASEDÁNÍ, KTERÉ SE KONALO VE DNECH 4. A 5. LISTOPADU 2009
Usnesení Evropského hospodářského a sociálního výboru k tématu Změna klimatu
(2010/C 128/01)
Na plenárním zasedání, které se konalo ve dnech 4. a 5. listopadu 2009 (jednání dne 5. listopadu), přijal Evropský hospodářský a sociální výbor toto usnesení 156 pro, 2 hlasy byly proti a 5 členů se zdrželo hlasování.
Evropský hospodářský a sociální výbor jakožto institucionální zástupce organizované občanské společnosti na úrovni Evropské unie schvaluje toto sdělení určené vládám, vedoucím činitelům, vyjednavačům a dalším stranám, jež se účastní jednání o změně klimatu v Kodani a přípravy a provádění politik změny klimatu:
„Změna klimatu má již nyní vážné a možná nezvratné dopady na mnoha místech po celém světě. Pokud se budou skleníkové plyny dále hromadit v atmosféře stejným tempem jako dnes, tyto problémy se mohou v příštích letech jen stupňovat. Vědecká analýza IPCC (Mezinárodní panel pro změnu klimatu) a další relevantní zdroje velmi jasně ukazují, že pokud nemá zvyšování teploty přesáhnout bezpečnou míru, rozvinuté země budou muset do roku 2050 snížit své emise skleníkových plynů o více než 80 %. Aby se svět dostal na cestu, po níž je reálně možné dosáhnout takových snížení, bude nutné snížit emise o 25–40 % do roku 2020 a nezbytné bude i značné úsilí rozvíjejících se a rozvojových zemí.
Nadcházející kodaňská konference má naprosto zásadní význam. Pokud bude úspěšná, mohla by svět nasměrovat na cestu snižování emisí v příštích letech a stabilizace teplotního růstu ve zvládnutelných mezích. Nezdar by mohl svět svést na daleko nebezpečnější dráhu vedoucí k urychlení teplotního růstu a následné lidské a ekologické katastrofě.
1. V tomto kritickém okamžiku požaduje Evropský hospodářský a sociální výbor po vládách, vedoucích činitelích a vyjednavačích, aby zdvojnásobili úsilí o dosažení celosvětové a závazné dohody, jež spojí všechny země a jejich národy společnou snahou o snížení hladiny emisí v příštích letech a záchranu životního prostředí planety, jež je domovem naším i budoucích generací.
2. Evropská unie navrhla, že se zaváže ke 30 % snížení do roku 2020, pokud i ostatní země vyvinou srovnatelné úsilí. Evropa opakovaně žádala, aby i ostatní rozvinuté země učinily srovnatelný závazek a aby rozvíjející se ekonomiky, které – pokud jde o postavení na předních příčkách co do objemu vypouštěných emisí – rychle dohánějí, či dokonce předhánějí rozvinutý svět, rovněž vyvinuly značné úsilí. Naléhavě vyzýváme k tomu, aby se na tomto postoji striktně trvalo.
3. Jsme hluboce znepokojeni tím, že v jednáních zatím nedošlo k žádnému výraznějšímu pokroku, jehož je zapotřebí. Ať už bude průběh závěrečné fáze jednání jakýkoliv, naléhavě vyzýváme Evropskou unii, aby neupadla v pokušení a nevyužila případný nezdar snah o získání dostatečné podpory od ostatních států jako záminky k omezení vlastních ambicí či ke snížení závazku na úroveň nejnižšího společného jmenovatele, kterého bude dosaženo v Kodani. To by bylo škodlivé jak pro Evropu, tak pro celý svět. Ačkoliv všeobecný konsensus o rozsahu evropských ambicí pro kodaňskou konferenci ještě neexistuje, naléhavě vyzýváme Unii, aby zachovala míru svého závazku a pokusila se vytvořit silnou koalici s jinými rozvinutými a rozvojovými národy, jež jsou ochotny se zavázat ke srovnatelně ambiciózním cílům, a aby podnikla kroky nezbytné k dosažení tohoto záměru.
4. Měli bychom i nadále prosazovat průmyslovou a sociální transformaci, jíž je potřeba ke splnění cíle snížení emisí o 30 % do roku 2020 a která je ústředním bodem přeměny evropské ekonomiky podle nového ekologicky účinného nízkouhlíkového udržitelného modelu. Musíme vyvinout úsilí na poli výzkumu a vývoje v oblasti energetiky, a to v míře, jež nemá obdoby, s cílem nabídnout občanům, podnikům a veřejným orgánům spolehlivé technické alternativy. Z hlediska politických opatření již ekologickou krizi dále nelze oddělovat od krize sociální. To by mělo vést k návrhu nového výrobního a spotřebního modelu. Tuto transformaci bychom měli chápat nikoliv jako přítěž, nýbrž jako příležitost k vytvoření nové vlny technologických a sociálních inovací, jež budou do budoucna nejlepší zárukou udržitelných pracovních míst, konkurenční výhody a sociálního blahobytu. Trváme na tom, že tento cíl by měl být ústředním bodem nové strategie Evropské unie do roku 2020, jež by měla spojit hlavní cíle existujících strategií – tedy strategie pro udržitelný rozvoj, pro udržitelných růst a pro klima a energetiku.
5. Rozvojové země a zejména ty nejméně rozvinuté země se v důsledku vývoje změny klimatu dostávají do kritické situace. Zatímco podíl těch nejchudších rozvojových zemí na změně klimatu je minimální, jsou v mnoha případech těmi, které nejvíce postihla. Pokud má být v Kodani dosaženo úspěchu, musí rozvinutý svět závazně přislíbit významné nové a dodatečné finanční zdroje, jež by rozvojovým zemím měly pomoci vyrovnat se s nejvýraznějšími problémy s přizpůsobením a včas přijmout svá vlastní opatření ke zmírnění dopadů.
Evropská komise nedávno přišla s důležitými návrhy v souvislosti s výší podpory, kterou by měla Evropa v rámci tohoto partnerství poskytnout, a se způsobem její správy. Výbor naléhavě vyzývá Evropskou unii, aby urychleně dospěla ke stádiu, v němž mohou být tyto návrhy předloženy v rámci jednání jako závazná nabídka a využity jako nástroj nátlaku a stimulace srovnatelných nabídek od ostatních rozvinutých zemí.
6. Změna klimatu se dotýká celé občanské společnosti. Podniky, odborové svazy a další organizace občanské společnosti budou muset být zapojeny do všech snah o zmírnění změny klimatu i o přizpůsobení. Jako zástupci organizované občanské společnosti víme, že v celé Evropě roste povědomí o rozsahu tohoto problému a rovněž ochota vyrovnat se se všemi změnami, jež bude třeba provést v souvislosti s našimi výrobními a spotřebními vzorci a životní stylem. Naléhavě vyzýváme naše vedoucí činitele a vyjednavače, aby nás rozhodně vedli vpřed po této cestě. Nesmí být cesty zpět.“
V Bruselu dne 5. listopadu 2009
předseda Evropského hospodářského a sociálního výboru
Mario SEPI